Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-21 00:00:00

I.\~Позиції\~сторін та\~учасників справ,\~заяви,\~клопотання,\~ інші процесуальні дії у справі [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Діденко Володимир Євгенович, звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У прохальній частині заяви, позивач просить розірвати шлюб укладений між [PERSON] ( [INFO] ) та [PERSON] ( [INFO] ), зареєстрований 04 березня 2000 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про що складено відповідний актовий запис № 293. Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивач посилається на те, що спільне життя між подружжям не склалось. Фактично шлюб носить формальний характер, оскільки подружжя не веде спільного господарства, а також немає спільного сімейного бюджету, позивач та відповідач мають різні погляди на життя. [PERSON] стверджує, що збереження шлюбу є неможливим та суперечитиме її інтересам. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 29.04.2024 відкрито провадження у справі та вирішено проводити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 15.05.2024 від [PERSON] надійшло клопотання про відкладення судового засідання та надання сторонам строку для примирення подружжя, з метою збереження сім`ї. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 27.05.2024 задоволено клопотання відповідача та зупинено провадження у справі за позовом\~ [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Діденко Володимир Євгенович, до [PERSON] про розірвання шлюбу до закінчення строку для примирення, визначеного судом до 02 липня 2024 року. 02.07.2024 поновлено провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Діденко Володимир Євгенович, до [PERSON] про розірвання шлюбу. Призначено справу до судового розгляду у судовому засіданні.\~ У судовому засіданні позивач та її представник, кожен окремо, заявлені вимоги підтримали. [PERSON] зауважила, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим та суперечитиме її інтересам. Також, позивач наголосила на тому, що примирення між сторонами не можливе, сімейний розлад носить тривалий характер, а примирення між подружжям неможливо за будь-яких обставин. У разі задоволення позовних вимог, просила залишити прізвище обране під час реєстрації шлюбу. [PERSON] подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з хворобою останнього та його бажання безпосередньо брати участь у судовому засіданні. Відповідно до ч. 2 ст. 223\~ЦПК\~України,\~суд відкладає розгляд справи в судовому\~засіданні в\~межах встановленого\~цим Кодексом\~строку з\~таких підстав: 1)\~неявка в\~судове засідання\~учасника справи,\~щодо якого\~відсутні відомості\~про вручення\~йому повідомлення\~про дату,\~час і\~місце судового\~засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними. У свою чергу, сторона зобов`язана демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Відповідно до ст.43 ЦПК України, учасники справи мають право користуватися визначеними законом процесуальними правами та виконувати процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Частиною 1 статті 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового розгляду та їхні представники повинні добросовісно користуватись процесуальними правами. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживання процесуальними правами дії, які суперечать завданню цивільного судочинства. Суд відповідно до ч.ч.3,4 цієї ж статті зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами учасником судового розгляду. Ця норма закону повинна дисциплінувати учасників процесу, в тому числі представника відповідача, який у даному випадку неодноразово звертався до суду з клопотаннями про відкладення розгляду справи, стимулювати його належно користуватися як своїми процесуальними правами, так і процесуальними обов`язками. Оцінюючи питання можливості розгляду справи за відсутності відповідача, який неодноразово не з`являвся на розгляд справи, суд враховує також наступне. З матеріалів справи вбачається, що судові засідання у справі відкладалися неодноразово саме у зв`язку із задоволенням клопотань відповідача про відкладення розгляду справи. Своїм процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, незважаючи на обізнаність у наявності даної справи на розгляді суду, відповідач не скористався. Також, суду не подано будь-яких інших доказів, які доводять об`єктивну неможливість відповідача брати участь у розгляді справи в режимі відеоконференцзв`язку, а також неможливість забезпечить участь у судовому засіданні уповноваженого представника. Отже, з метою уникнення затягування розгляду справи, відповідач у разі неможливості безпосередньо з`явитися у судове засідання, міг забезпечити явку свого представника чи подати клопотання про розгляд справи в режимі відеоконференцзв`язку. Більше того, відповідач обізнаний у предметі даного спору і саме за його клопотанням подружжю судом надавався час на примирення, однак таке не відбулось Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Суд, не може залишити поза уваги і той факт, що відповідачу було надано достатньо часу для реалізації своїх процесуальних прав, натомість останній жодного разу не з`явився у судове засідання, неодноразово подаючи суду клопотання про неможливість прибути в судове засідання. Такі клопотання відповідача неодноразово були задоволені і суд надавав йому можливість реалізувати свої процесуальні права в повній мірі, адже провадження у справі триває понад п`ять місяців, що є цілком достатньо для того аби знайти можливість прибути у судові засідання (в тому числі в режимі відеоконференції), забезпечити участь свого представника чи подати суду відзив або докази. У\~пункті 26 рішення\~Європейського суду з прав людини від 15 травня 2008 року у справі «Надточій проти України» (заява N 7460/03) зазначено, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом. Статтею 6 Конвенції\~передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Добросовісність учасників судового процесу зокрема, полягає у тому щоб при обізнаності з судовими процедурами, правами та обов`язками, правилами поведінки виконувати усі правила та приймати заходи до обізнаності про хід судового процесу при дотриманні судовими органами обов`язку проінформувати про такі процедури та процедурні рішення. Інша поведінка за певних обставин може свідчити\~про зловживання особою своїми правами. За переконанням суду, чергове відкладення розгляду, за відсутності істотних обставин, які унеможливлюють судовий розгляд, порушуватиме принцип рівності сторін, адже у такому випадку, відповідач фактично порушує перед судом питання задоволення якого поставить його процесуальні права вище прав іншої сторони, що є неприпустимим. З врахуванням наведеного, тривалості провадження у справі, забезпечення судом можливості сторонам у повній мірі реалізувати свої процесуальні права, також того, що відповідач неодноразово не з`являвся у судове засідання, суд вважає, що наявних у справі матеріалів\~достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, а тому приходить до переконання та висновку про наявність законних підстав для вирішення спору по суті. При цьому, суд наголошує, що основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні відповідача, а\~неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Неявка (в даному випадку неодноразова) учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, а також його обізнаність про перебування даної справи на судовому розгляді, у даному випадку, не є законною підставою для відкладення розгляду справи. II.\~Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази, оцінка доводів учасників справи, норми права та мотиви їх застосування Судом встановлено, що 04 березня 2000 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції зареєстровано шлюб між [PERSON] ( [INFO] ) та [PERSON] ( [INFO] ), про що складено відповідний актовий запис № 293, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . На момент розгляду справи встановлено, що у подружжя є неповнолітній син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , долученою позивачем до матеріалів справи. Крім того, у подружжя є повнолітній син 2000 року народження. Вимог щодо визначення місця проживання неповнолітньої дитини, її подальшого утримання та участі у вихованні позивачем не заявлено. Майнового спору між подружжям у цьому провадженні немає. Рівність прав і обов`язків жінки та чоловіка у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї закріплена\~статтею 7 цього Кодексу, а також\~статтею 24 СК України. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. При цьому, добровільність як засада шлюбу спостерігається, починаючи із закріплення права осіб на укладення шлюбу, перебування у ньому і закінчуючи правом на його вільне розірвання та припинення шлюбних відносин за бажанням будь-кого із подружжя. Частина перша статті 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод\~передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя, що у контексті даної справи означає надання можливості подружжю на вільний вибір способу побудови своїх відносин у зареєстрованому шлюбі або іншим шляхом. І хто не може бути примушений до шлюбу або до особистих стосунків поза його волею. При цьому бувше подружжя не позбавляється можливості налагодити свої стосунки й після розлучення шляхом укладення нового шлюбу або іншим шляхом. Частина 3 статті 105 СК України\~визначає, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. За\~частиною 2 статті 112 СК України\~суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно\~ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до\~ч. 1 ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Беручи до уваги вищенаведене та враховуючи те, що шлюб ґрунтується на засадах добровільності, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач обізнаний про наявність даної справи у провадженні суду, примирення між сторонами після звернення до суду з позовною заявою не відбулось, тобто є неможливим, сімейний розлад носить тривалий та постійний характер, сім`ю поновити неможливо, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення позову. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Під час судового розгляду, встановлено, що [PERSON] являється особою з інвалідністю II групи, а тому, відповідно до п. 9 ч.1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільняється від сплати судового збору. Оскільки, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, судові витрати відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, слід компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: approved