Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-21 00:00:00

Суть справи До Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська позивач звернувся із позовом про стягнення заборгованості -у розмірі 3% річних, що складає 30\~837,93 грн -інфляційних витрат 254\~431,83 грн -витрат на правничу допомогу у розмірі 32\~000 грн -судові витрати Короткий зміст позовних вимог та їх обґрунтування В обґрунтування позову зазначив, що рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська 05.03.2021 року його позовні вимоги задоволені та з відповідача стягнуто 921\~854, 45 грн. Рішення набрало законної сили 15 грудня 2021 року. На виконання рішення суду 05.03.2021 видано виконавчий лист. Однак, рішення суду від 05.03.2021 було виконано 26.01.2023. Відповідно позивач вважає, що рішення суду не було виконано своєчасно, а отже він має право вимагати у судовому порядку суми інфляційних нарахувань та процентів річних до повного виконання грошового зобов`язання. Клопотання учасників по справі та інші процесуальні дії Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська 05.07.2023 відкрито провадження по справі (а.с 38). Відповідачем 11.12.2023 подано відзив на позовну заяву (а.с.57). Відповідачем до суду подано клопотання про зменшення витрат на оплату професійної правничої допомоги (а.с.69). Представником позивача 19.12.2023 до суду подано відповідь на відзив. Ухвалою судді 04.04.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.91). Протоколом повторного автоматизованого розподілу справ між суддями 16.08.2024 головуючою суддею визначено Ярощук О.В. (а.с. 96). Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська 21.08.2023 прийнято справу до свого провадження (а.с. 98). Розгляд справи відкладався декілька разів за клопотаннями сторін, а також через техні причини неможливості проведення судового засідання (а.с.44, 53,77,78, 104). У судовому засіданні представник позивача просив суд задовольнити позовну заяву та стягнутии з відповідача заборгованість з підстав викладених у позові. Представник відповідача у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав викладених у відзиві. Просив зменшити витрати на оплату професійної правничої допомоги позивача. Представник позивача заперечував проти зменшення витрат на оплату професійної правничої допомоги. Стислий виклад позиції відповідача Вважає позовні вимоги необґрунтованими та безпідставними, у зв`язку із тим, що позивачем виконавчий лист був пред`явлений Головному управлінню Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області 10.01.2022 року. Вважає, що позивач мав би право претендувати на виплату 3% річних виключно за той календарний строку, який би мав обчислюватися із першого дня після спливу трьох місяців від пред`явлення до виконання органу Державної казначейської служби України виконавчого документу, тобто з 11.04.2022 і до дня виконання судового рішення. Вказав, що кошти на рахунок відповідача Департамент відправив 12.12.2022, а заявлення вимоги про відшкодування коштів за цілий грудень 2022 року та січень 2023 є необґрунтованим. Також вказує, що поведінка Департаменту не свідчить про протиправність дій чи її недобросовісність, яка б сприяла затягуванню виконання судового рішення у строк, що перевищує три місяці. Вважає, що рішення суду було виконано відразу після пред`явлення оригіналу виконавчого листа. Просив відмовити у задоволенні позовної заяви. Окрім того зазначив, що заявлена сума до відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 32\~000 грн є неспівмірною та завищеною у порівнянні зі складністю справи та виконання робіт, часом тощо. Просив зменшити витрати на оплату професійної правничої допомоги у справі. Фактичні обставини встановлені судом Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська 05.03.2021 року винесено рішення, яким задоволені позовні вимоги [PERSON] та стягнуто із Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради кошти у розмірі у цілому 921\~854, 45 грн (а.с.7, 21). Постановою Дніпровського апеляційного суду апеляційну скаргу Дніпровської міської ради залишено без задоволення, рішення Бабушкінського районного суду від 05.03.21 без змін (а.с.22). [PERSON] 28.12.2021 видано виконавчий лист від 05.03.2021, у якому зазначено, що рішення суду набрало законної сили 15.12.2021 року та виконавчий лист може бути пред`явлений до 15.12.2024 року (а.с.23). Відповідно до виписки з АТКБ «Приватбанк» 26.01.2023 року на картковий рахунок позивача було проведено безготівкове зарахування 924\~503,74 грн від Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради на виконання виконавчого листа за рішенням Бабушкіського районного суду м. Дніпропетровська (а.с.34). Судом встановлено, що платіжне доручення №467 від 12.12.2022 за яким відбувалося перерахування коштів було одержано банком 22.12.2022, а фактично кошти були оплачені Бабушкінським управлінням Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області 25.01.2023 (а.с.62). Перерахування коштів проводилося на банківський рахунок АТ КБ «Приватбанк», реквізити якого надав 09.12.2022 [PERSON] до Департаменту. До заяви долучив копію рішення Бабушкінського районного суду від 05.03.2021 та оригінал виконавчого листа (а.с.63). У той же час до матеріалів справи долучено лист ГУ ДКС у Дніпропетровській області «Вимога про безспірне списання» від 17.01.2022 №07-33-06/768 відповідно до якого Департамент повідомлявся, що 10.01.2022 (вх. ДКСУ №10-548 від 11.01.2022) ГУ ДКС в області отримала заяву [PERSON] разом із рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська та виконавчим листом від 28.12.2021 про стягнення коштів на загальну суму 921\~854,45 грн. Тобто вбачається, що позивач пред`явив виконавчий лист майже відразу після набрання рішенням суду від 05.03.2021 законної сили (67). Факт отримання виконавчого листа ГУ ДКС у Дніпропетровській області 10.01.2022 року не спростовувався відповідачем. Відповідно до зазначеного вище листа ГУ ДКС України в області повідомляло Департамент про необхідність вжиття заходів щодо встановлення асигнувань з метою здійснення безспірного списання коштів. Також листом ГУ ДКС України в області 23.05.2022 №04-11-11/5807 повідомлено позивача про те, що ним не був наданий оригінал виконавчого листа у зв`язку із чим виконання виконавчого листа відкладалося до 11.01.2022 (до дати надання позивачем оригіналу необхідного документу). У листі зазначено, що на рахунку боржника відсутні кошти, у зв`язку із чим виконати виконавчий лист є неможливим. Після встановлення Департаментом по роботі з активами відкритих асигнувань, казначейство здійснить заходи щодо перерахування коштів на користь [PERSON] (а.с.85-86). Отже суд виснує, що основною причиною не виконання рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська та виконавчого листа, що виданий на його виконання є не встановлення Департаментом відкритих асигнувань, тобто відсутність необхідних коштів на рахунку для проведення безспірного списання. Релевантне законодавство Статтею 625 ЦК України визначено, що \~ боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. При цьому, сама норма ст. 625\~є бланкетною, тобто лише називає або описує загальні положення, а для повної її реалізації мають бути застосовані інші норми права. Відповідно до частини 2 статті 6 Закону України\~Про виконавче провадження\~рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ, виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів. При цьому органи та установи, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, не є органами примусового виконання (ч. 4\~ст. 6 вказаного Закону). Згідно з підпунктом 1 пункту 9 розділу\~VI\~Прикінцеві та перехідні положення Бюджетного кодексу України\~рішення суду про стягнення (арешт) коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) виконується виключно Казначейством України. Зазначені рішення передаються до Казначейства України для виконання. Безспірне списання коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) здійснюється Казначейством України у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, за черговістю надходження таких рішень, щодо видатків бюджету - в межах відповідних бюджетних призначень та наданих бюджетних асигнувань. Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі - рішення про стягнення коштів), прийнятих судами, а також іншими органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення визначає Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затверджений\~постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 № 845\~(у редакції\~постанови Кабінету Міністрів України від 30 січня 2013 р. № 45), далі\~Порядок 845. За пунктом 2 Порядку 845 безспірне списання - операції з коштами державного та місцевих бюджетів, що здійснюються з метою виконання Казначейством та його територіальними органами (далі - органи Казначейства) рішень про стягнення коштів без згоди (подання) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, боржників, органів місцевого самоврядування та/або державних органів на підставі виконавчих документів; боржники - визначені в рішенні про стягнення коштів державні органи, розпорядники бюджетних коштів (бюджетні установи), а також одержувачі бюджетних коштів в частині здійснення передбачених бюджетною програмою заходів, на які їх уповноважено, які мають відкриті рахунки в органах Казначейства, крім рахунків із спеціальним режимом використання. Пункт 3 Порядку 845 передбачає, що рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів до органів Казначейства (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій). Згідно з пунктом 24 Порядку 845 стягувачі, на користь яких прийняті рішення про стягнення коштів з рахунків боржника, подають до органу Казначейства, в якому обслуговується боржник (відкриті рахунки), або за його місцезнаходженням документи, зазначені у пункті 6 цього Порядку. Безспірне списання коштів з рахунка боржника здійснюється в першочерговому порядку. Проведення платежів з рахунка боржника здійснюється після безспірного списання у разі наявності коштів на рахунку. Безспірне списання коштів з рахунків розпорядників (бюджетних установ) та одержувачів бюджетних коштів, на яких обліковуються кошти загального та спеціального фондів відповідного бюджету, здійснюється в межах бюджетних асигнувань, передбачених у затвердженому кошторисі або плані використання бюджетних коштів, та у разі наявності на його рахунках для обліку відкритих асигнувань (залишків коштів на рахунках). (п.п. 25, 26 Порядку 845). Згідно із ч.2 ст.22 закону «Про виконавче провадження» строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, з наступного дня після його постановлення. Отже, за загальним правилом, виконавчий лист, виданий на підставі рішення суду в цивільній справі, може бути пред`явлений до примусового виконання з наступного дня після набрання рішенням законної сили. Разом з тим, 05.06.2012 прийнятий Закон України\~Про гарантії держави щодо виконання судових рішень\~№ 4901-VI, який встановлює гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України\~Про виконавче провадження\~(далі - рішення суду), та особливості їх виконання (далі\~ Закон № 4901-VI). Частина 4 статті 3 Закону №\~4901-VI визначає, що перерахування коштів стягувачу здійснюється у тримісячний строк з дня надходження до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, необхідних для цього документів та відомостей. Відповідно до статті 5 Закону № 4901-VI у разі якщо центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, протягом трьох місяців не перерахував кошти за рішенням суду про стягнення коштів, крім випадку, зазначеного в частині четвертій статті 4 цього Закону, стягувачу виплачується компенсація в розмірі трьох відсотків річних від несплаченої суми за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Висновки суду Для вирішення зазначеного цивільного спору суду необхідно встановити: - чи порушено відповідачем строки виконання зобов`язання перед позивачем за виконавчим листом від 05.03.2021 - із якого часу мають бути нараховані індекс інфляції за весь час прострочення, а також проценти річних. Так, у позивача (як стягувача) виникла можливість пред`явити виконавчий лист із часу його отримання 28.12.2021. Такі дії позивача узгоджуються із ст. 22 ЗУ «Про виконавче провадження», оскільки строк для виконання судових рішень настає з наступного дня після набрання рішенням законної сили. Відповідно суд вважає, що за загальним правилом, перебіг строку для безспірного списання заборгованості починається саме з наступної дати набрання рішенням законної сили, тобто з 16.12.2021 року. На виконання п. 6 Порядку 84 5, [PERSON] 10.01.2022 з урахуванням дати подання уточненої позовної заяви, подав органові Казначейства в установлений зазначеним органом спосіб усі документи для безспірного списання заборгованості, у т.ч. виконавчий лист, який прийнятий до виконання. Однак, відповідно до листів ГУДКС в області безспірне списання коштів було неможливим через відсутність коштів окремої бюджетної програми для забезпечення виконання рішень суду. Відповідно до п. 31 Порядку 485 органами казначейства велася робота з боржником шляхом направлення вимог необхідності вжиття заходів для встановлення відкритих асигнувань або здійснення інших дій, спрямованих на виконання судових рішень. Тобто списання коштів залежало саме від їх наявності за окремим кодом програмної класифікації видатків, фактично - від свідомої поведінки відповідача, який був обізнаний про наявність виконавчого листа. За таких умов суд враховує позицію Європейського Суду з прав людини, який у рішенні від 08 листопада 2015 року у справі "Кечко проти України" зазначено, що реалізація особою права, що пов`язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань. У будь-якому випадку, наявність об`єктивних обставин, що перешкоджають здійснити перерахунок коштів у поточному році, адже виплата здійснюється в органі Казначейства в порядку черговості їх надходження, не можуть вважатися такою, що дає підстави для невиконання судового рішення та, як на підставу, для відмови у задоволенні позовних вимог, що узгоджується із висновком постанови Верховного суду від 13.05.2021 у справі № 160/6770/19. У той же час, для безспірного списання коштів на виконання рішення суду встановлений особливий порядок, зокрема, відповідно до положень ч. 4 ст. 3 Закону №\~4901-VI органам казначейства надано можливість здійснити перерахування коштів упродовж 3-х місяців з дня отримання відповідних документів. За встановлених фактичних обставин справи, які не є спірними у межах розгляду цієї справи, виконавчий лист, який перебував на виконанні Державної казначейської служби України з часу його прийняття (10.01.2022) та до моменту виконання судового рішення (25.01.2023) більше трьох місяців, встановленого чинними законодавством для його виконання. Тривалий час перебування на виконанні, повинен був бути достатнім строком для виконання судового рішення, однак, незважаючи на такий строк перебування рішення суду на виконанні, він виконаний не був. Отже, суд виснує, що потрібно відрізняти початок строку пред`явлення виконавчого листа до виконання у даній цивільній справі - для безспірного списання заборгованості який починається саме з наступного дня після набрання рішення законної сили та початок строку прострочення виконання грошового зобов`язання, відповідно нарахування індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Суд вважає, що перебіг початку строку для встановлення відповідальності за порушення грошового зобов`язання є саме наступний день після закінчення тримісячного строку для виконання рішення суду органами державного казначейства, тобто з 11.04.2022 року і до 25.01.2023 (дати оплати органами казначейства коштів). За таких умов, суд оцінивши усі докази у своїй сукупності, достатності та переконливості, вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню: 3% річних= 921\~854.45?3%?289/365=21\~897,20 грн. Інфляційні витрати=103,1?102,7?103,1?100,7?101,1?101,9?102,5?100,7?100,7?100,8 (%)= 118,7%?921854.45/100%=172\~386,79 грн. Щодо розміру відшкодування витрат на правничу допомогу Нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін. Метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої ухвалене рішення, понесених витрат, але й спонукання боржника утримуватися від вчинення певних дій. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 зазначила, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Для підтвердження цих обставин потрібно надати суду договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, які свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, і оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Позивачем заявлено 32\~000 грн витрат на правничу допомогу (а.с. 24-30). В обґрунтування витрат надано договір про надання правової допомоги від 17.04.2023 року, додаткову угоду до Договору від 17.04.2023 , у якій у якій визначено вартість послуг у розмірі 32\~000 грн, а також Акт надання послуг від 13.06.2023. Позов до суду подано 04.07.2023. тобто усі документи складені до подання позову. Умовами договору визначено, що вартість послуг складає 32\~000 грн, із яких 24\~000 грн сплачується в день складання останньої, решта 8\~000 грн після закінчення надання послуг. На підтвердження сплати 24\~000 грн до матеріалів справи долучена платіжна інструкція без № від 17.04.2023, що кошти перераховані на рахунок [PERSON] . Відповідно до акту надання послуг кількість витрачених годин у своїй сукупності складає 19,5 год., серед яких визначено вартість на ознайомлення з фактичними матеріалами справи -2000 грн, аналіз чинного законодавства 2200 грн, зустріч, консультація клієнта, узгодження правової позиції 1800 грн, складання та оформлення позовної заяви та додатків до неї 18\~000 грн. Відповідачем подано клопотання про зменшення витрат на оплату професійної правничої допомоги. Відповідно до ст.137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. При чому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Тобто принцип співмірності розміру витрат на професійну правничу допомогу повинен застосовуватися лише за наявності клопотання іншої сторони. При цьому сторона, яка заперечує зазначений іншою стороною розмір витрат на оплату правничої допомоги, зобов`язана навести обґрунтування та надати відповідні докази на підтвердження своїх доводів щодо неспівмірності заявлених судових витрат із заявленими позовними вимогами, подавши відповідне клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, а суд,

Outcome: partial