Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-15 00:00:00

11.07.2024р. [PERSON] звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, позов підписано адвокатом Моценком О.В. (а.с. № 4-5). Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 26.07.2024р. було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у судове засідання (а.с.№16). Представник позивачки адвокат Моценко О.В.(діє на підставі ордеру 04.07.2024р. а.с. № 7) у позовній заяві в обґрунтування вимог посилався на те, що сторони зареєстрували шлюб 28.12.2019р. в Дарницькому районному у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) під актовим записом № 2675. Від даного шлюбу у сторін спільних дітей немає. Представник позивачки також зазначав, що сторони не підтримують шлюбні відносини з травня 2022р., не ведуть спільного господарства, шлюбні відносини припинені через втрату почуття любові одне до одного. Адвокат просив розірвати шлюб між сторонами та не надавати сторонам строк для примирення. В судове засідання 16.10.2024р. сторони (їх представники) не з`явилися, про дату розгляду справи були повідомлені належним чином. Представник позивачки\~ по\~ тексту\~ заяв\~ до\~ суду\~ від\~19.09.2024р.\~та 16.10.2024р.,\~які були\~сформовані в\~системі «Електронний\~суд»,\~ позовні вимоги підтримав. В цій заяві адвокат також додатково зазначив, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення суду та просив справу розглядати за його відсутності та за відсутності позивачки (а.с. № 23, 29-30). Відповідач [PERSON] в судові засідання, які призначалися судом на 30.09.2024р. та 16.10.2024р., повторно не з`явився, про дати та час розгляду справи повідомлявся шляхом розміщення оголошень на сайті «Судова влада України» (а.с. № 22, 38). Повідомити відповідача рекомендованим листом з повідомленням за місцем його реєстрації (а.с. № 14) у суду була відсутня можливість через те, що останній зареєстрований у м. Маріуполі Донецької області, з яким відсутній поштовий зв`язок, про що свідчить відповідь АТ «Укрпошта» (а.с. № 18). Отже, відповідач вважається таким, що повідомлений належним чином про дати розгляду справи, втім, про причини неявки суд не сповістив, також не скористався своїм правом на подачу відзиву на позов в порядку ст. 178 ЦПК України. З урахуванням заяви представника позивачки від 19.09.2024р., повторної неявки відповідача при належному повідомлені у відповідності до вимог ЦПК України про дати судових засідань, суд у відповідності до положень ч. 4 ст.223, ч.2 ст.247 ЦПК України ухвалив заочне рішення в судовому засіданні 16.10.2024р. за відсутності обох сторін (їх представників) та без фіксації судового процесу технічними засобами. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України при розгляді справи про розірвання шлюбу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 28.12.2019р. в Дарницькому районному у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) під актовим записом № 2675 (а.с. № 6). Від даного шлюбу у сторін спільних дітей немає. Cпільне життя сторін, зі слів представника позивачки, не склалося через втрату почуття любові одне до одного. Сторони, зі слів представника позивачки, припинили шлюбні відносини з травня 2022р., та з того часу не ведуть спільного господарства. Подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам подружжя, оскільки у відповідності до положень ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб це добровільний союз чоловіка та жінки. З огляду на вищевикладене і приймаючи до уваги те, що шлюбні відносини між сторонами по даній справі остаточно припинені, зі слів представника позивачки, з травня 2022р. (майже 2,5 роки назад), з того часу не відновлювалися, позивачка від позову не відмовилась, а відповідач заперечень стосовно позову не висловив, суд дійшов висновку про те, що родина сторін розпалася остаточно, відновлена бути не може, і шлюб підлягає розірванню. При ухваленні рішення суд зазначає період остаточного припинення шлюбно-сімейних стосунків між сторонами саме з травня 2022р. відповідно до даних, які містить позовна заява, оскільки відповідач своїх заперечень проти позову (чи іншого періоду припинення шлюбних стосунків) суду не направив. Питання щодо зміни прізвища позивачки, відповідно до положень 113 СК України, не вирішується, оскільки остання при реєстрації шлюбу прізвище не змінювала. Обговорюючи питання розподілу судових витрат на підставі ст.141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки понесені нею при подачі позову судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 1 211 грн. 20 коп. (а.с.№3). На підставі викладеного,

Outcome: approved