Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-22 00:00:00

ТОВ «Юніт Капітал» звернулось до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до [PERSON] про стягнення 22051 грн. 20 коп. боргу за кредитним договором з підстав невиконання умов договору.\~ Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 01 вересня 2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено кредитний договір №489603036 відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у сумі 6000 грн 00 коп. з терміном повернення до 01 жовтня 2021 року та сплатити проценти за користування кредитними коштами на умовах визначених договором. 04 жовтня 2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» укладено додаткову угоду до кредитного договору. Відповідно до укладеної додаткової угоди у зв`язку з неналежним виконанням позичальником умов договору\~ №489603036 від 01 вересня 2021 року та зверненням позичальника, товариство надає позичальнику розстрочку у погашенні заборгованості в сумі 8736 грн 00 коп. на 28 днів. 28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу №28/1118-01 на строк до 28 листопада 2019 року. 28 листопада 2019 року ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду №19, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31 грудня 2020 року. 31 грудня 2020 року між ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду №26 від 31 грудня 2020 року до договору фактрингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, що продовжила строк договору до 31 грудня 2021 року. У вказаній додатковій угоді договір факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року викладено у новій редакції, проте його дата залишена як 28 листопада 2018 року №28/1118-01. 31 грудня 2021 року сторони договору фактринуг уклали додаткову угоду №27, якою продовжено строк дії договору до 31 грудня 2022 року. 05 серпня 2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу №05/0820-01, строк дії якого закінчується 04 серпня 2021 року. В подальшому ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклали ряд додаткових угод №2 від 03 серпня 2021 року та №3 від 30 грудня 2022 року якими продовженол строк дії договору факторингу до 30 грудня 2024 року включно, всі інші умови залишилися без змін. 06 березня 2024 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал»\~ укладено договір факторингу №06/03/24 відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги\~ до [PERSON] \~ за кредитним договором. Таким чином, ТОВ «Юніт Капітал»\~ наділено правом грошової вимоги до відповідача. Станом на день звернення до суду з даним позовом заборгованість за договором відповідачем не погашається, проценти за користування кредитними коштами не сплачуються, у зв`язку з чим у відповідача обліковується прострочена заборгованість. Загальний розмір заборгованості по поверненню грошових коштів, сплаті процентів за користування кредитом станом на 01 вересня 2021 року становить 22051 грн 20 коп, яка складається з заборгованості по кредиту у розмірі 6000 грн. та заборгованості по відсотках в сумі 16051 грн 20 коп. Оскільки на даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором, що є порушенням законних прав та інтересів товариства, тому позивач змушений був звернутися в суд з даним позовом. Просить задовольнити позовні вимоги і стягнути з відповідача вищевказану заборгованість і судові витрати. Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 27 червня 2024 року постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Копію наведеної ухвали було направлено сторонам. Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Клопотань від учасників справи про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України не надходило. Відповідач у встановлений судом строк відзиву до суду подала, будь-яких клопотань чи заяв про неможливість подання відзиву у встановлений судом строк від відповідача не надходило. Частиною 8 статті 178 ЦПК України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. За відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішив розглянути справу за наявними матеріалами справи. Водночас, суд враховує, що з моменту відкриття провадження у справі сплив достатній строк, для подання всіма учасниками справи своїх доводів, заперечень, відзивів, доказів тощо. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву, зважаючи на те, що позивач не висловив своїх заперечень проти заочного розгляду справи, розгляд справи проведено в порядку заочного розгляду, передбаченого гл. 11 ЦПК України, про що судом постановлено ухвалу. \~\~ Дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що між сторонами виникли спірні правовідносини з приводу виконання зобов`язань. 01 вересня 2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем [PERSON] було укладено договір кредитної лінії №489603036, згідно якого відповідачка отримала кредит в розмірі 6000,00 грн. на строк до 01 жовтня 2021 року\~ із дисконтною процентною ставкою1,52% на день. Відповідно до п.1.8 договору кредиту сторони погодили, що встановлений\~ строк дисконтного періоду\~ та, відповідно, строк надання кредитної лінії\~ може бути продовжено. В подальшому, за умови продовження строку дисконтного періоду\~ на умовах п. 1.8 кредитного договору, нарахування процентів за користування кредитом\~ становить 1,93% в день від суми кредиту за кожен день користування (п. 1.9.2 кредитного договору). Згідно п. 1.9.3 кредитного договору якщо позичальник користуватиметься кредитом після закінчення дисконтного періоду без своєчасної оплати процентів в порядку, передбаченому п.1.8 кредитного договору умови нарахування процентів за\~ дисконтною та індивідуальною процентною ставкою за весь час дисконтного періоду\~ скасовуються\~ з дати надання кредиту та застосовуються правила нарахування процентів за базовою процентною ставкою в розмірі 1,98 процентів в день. Із дослідженого договору №489603036 від 01 вересня 2021 року встановлено, що [PERSON] ознайомлена та згідна з умовами договору, що підтверджується її електронним підписом. Зокрема, [PERSON] зобов`язалась здійснювати повернення кредиту, нарахованих процентів згідно графіку платежів та ознайомлена з загальною вартістю кредиту, реальною річною ставкою, тарифами банку (п. 2.2.2.-2.2.2.2 договору). Як вбачається з платіжного доручення №562914с2-85се-488d-80b8-c0d0aa18dd89 від 01 вересня 2021 року [PERSON] отримала грошові кошти в сумі 6000 грн. згідно кредитного договору №489603036 від 01 вересня 2021 року. 04 жовтня 2021 року між ТОВ Манівео швидка фінансова допомога» укладено додаткову угоду до договору №489603036 від 01 вересня 2021 року. Відповідно до п.1 вказаної угоди у зв`язку з неналежним виконанням позичальником умов договору №489603036 від 01 вересня 2021 року та зверненням позичальника, товариство надає позичальнику розстрочку у погашенні\~ заборгованості в сумі 8736 грн 00 коп.\~ на 28 днів. Згідно п.2 додаткової угоди загальна сума заборгованості, вказана в п.1є фіксованою, а будь-які нарахування по договору призупиняються. Як вбачається з виписки з особового рахунка за кредитним договором №489603036 [PERSON] \~ має заборгованість за кредитним договором в розмірі 22051 грн 20 коп., з яких: 6000 грн 00 коп. прострочене тіло кредиту та 16051 грн 20 коп. прострочені відсотки. Відповідно до ч.1 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Зі змісту кредитного договору №489603036 від 01 вересня 2021 року вбачається, що при його укладенні позичальником було вказано значну за обсягом і інформативністю кількість особистих даних, зокрема прізвище, ім`я та по батькові, дата народження, паспортні дані, реєстраційний номер облікової картки платника податку, адреса реєстрації та місця фактичного проживання, номер мобільного, та електронна адреса. Законом України «Про електронну комерцію» визначено організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч.7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Положення ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Як вбачається з довідки [PERSON] , 01 вересня 2021 року отримала однороазвий одноразовий ідентифікатор MNV2P26Z. Укладаючи кредитний договір відповідач та ТОВ «Манівео» вчинили дії визначені ст. 11 та ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач підписала кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Після чого відповідачу були перераховані кошти. Згідно з ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до положень ст.3, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей визначених родовими ознаками. Згідно ч.1 ст.1047 ЦК України, у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, договір позики укладається у письмовій формі незалежно від суми. Відповідно до ст.525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства. Згідно ст.629 ЦПК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач взяті на себе зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала, таким чином, ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за вищевказаним кредитним договором. Згідно п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). 28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу №28/1118-01 на строк до 28 листопада 2019 року. 28 листопада 2019 року ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду №19, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31 грудня 2020 року. 31 грудня 2020 року між ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду №26 від 31 грудня 2020 року до договору фактрингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, що продовжила строк договору до 31 грудня 2021 року. У вказаній додатковій угоді договір факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року викладено у новій редакції, проте його дата залишена як 28 листопада 2018 року №28/1118-01. 31 грудня 2021 року сторони договору фактринуг уклали додаткову угоду №27, якою продовжено строк дії договору до 31 грудня 2022 року. 05 серпня 2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу №05/0820-01, строк дії якого закінчується 04 серпня 2021 року. В подальшому ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклали ряд додаткових угод №2 від 03 серпня 2021 року та №3 від 30 грудня 2022 року якими продовженол строк дії договору факторингу до 30 грудня 2024 року включно, всі інші умови залишилися без змін. 06 березня 2024 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал»\~ укладено договір факторингу №06/03/24 відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги\~ до [PERSON] \~ за кредитним договором. Як вбачається з Реєстрів боржників, ТОВ «Юніт капітал» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором 489603036 від 01.09.2021. Згідно розрахунку заборгованості [PERSON] перед ТОВ «Юніт Капітал» за кредитним договором становить 22051 грн 20 коп., з яких: заборгованість по кредиту 6000 грн 00 коп., заборгованість по несплачених відсотках 16051 грн 20 коп. Доказів сплати відповідачем [PERSON] заборгованості за вказаним кредитним договором, як частково, так і у повному обсязі, матеріали справи не містять.\~ Відповідно до ч.1 та ч.3 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Юніт Капітал» щодо стягнення заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими, внаслідок чого підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved