Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-15 00:00:00

Позивач ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування у розмірі 7\~194,00 грн. та судового збору у розмірі 3\~028,00 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 30.12.2021 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АРКС» (Страховик) та [PERSON] (Страхувальник) був укладений електронний договір комплексного страхування майна № ОННЕУВК-21В1149А. Предметом даного договору є майнові інтереси страхувальника пов`язані із володінням та користуванням нерухомим майном квартирою [ADDRESS] . 18.02.2022 року із застрахованим майном відбулась страхова подія - залиття застрахованої квартири водою. Про дану подію, 18.02.2022 року, комісією ОСББ «Мурманська - 3» складено акт про залиття з якого вбачається, що затоплення відбулось з розташованої поверхом вище квартири [ADDRESS] . Страхувальник за\~добровільного страхування\~майна №\~ОМНЕПВК-21ВП49А\~звернувся до\~ПРАТ «СК\~«АРКС» із\~заявою про\~настання страхового\~випадку та\~виплату страхового відшкодування. Дана заява була розглянута, залиття водою застрахованої квартири, визнано страховим випадком у зв`язку з чим, на підставі: локального кошторису на будівельні роботи № 02-01-01 від 08.03.2022 року; страхового акту № АКХЗ 187908 від 08.03.2022 року; ПРАТ «СК «АРКС» здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 7194 грн 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 876434 від 09.03.2022 року. Позивач просить згідно ст.ст. 993, 1166 ЦК України, стягнути з [PERSON] на свою користь сплачену потерпілому суму страхового відшкодування у розмірі 7\~194,00 грн. та судовий збір в сумі 3\~028,00 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав заяву, в якій позов підтримав та просив його задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував, а також просив розглядати справу за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася належним чином, про що в справі містяться відповідні докази. Заяв, заперечень, клопотань суду не надав, в зв`язку з чим суд визнає її неявку без поважних причин та вважає можливим розглянути справу у її відсутності по наявним в справі доказам та постановити заочне рішення, відповідно до вимог\~ст. 280 ЦПК України. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Згідно з частиною 1статті 15ЦК\~України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. На підставі частини 1статті 16ЦК\~України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. В силу положень частини 1 статті 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина 1статті 12 ЦПК України). Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов`язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення (частина 1статті 81 ЦПК України), крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі. Відповідно до статті 89 ЦПК України,суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Пленум Верховного Суду України у пункті 11 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року № 11 дав судам роз`яснення, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, котрі мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку усіх доказів. Виходячи із наведених вище процесуальних норм, практики та роз`яснень, суд, перевіривши порушення прав та обов`язків позивача в межах заявлених ним вимог, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. 30.12.2021 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АРКС» (Страховик) та [PERSON] (Страхувальник) був укладений електронний договір комплексного страхування майна № ОННЕУВК-21В1149А. Предметом даного договору є майнові інтереси страхувальника пов`язані із володінням та користуванням нерухомим майном квартирою [ADDRESS] . 18.02.2022 року із застрахованим майном відбулась страхова подія - залиття застрахованої квартири водою. Про дану подію, 18.02.2022 року, комісією ОСББ «Мурманська - 3» складено акт про залиття з якого вбачається, що затоплення відбулось з розташованої поверхом вище квартири [ADDRESS] . Страхувальник за добровільного страхування майна № ОМНЕПВК-21ВП49А звернувся до ПРАТ «СК «АРКС» із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. Дана заява була розглянута, залиття водою застрахованої квартири, визнано страховим випадком у зв`язку з чим, на підставі: локального кошторису на будівельні роботи № 02-01-01 від 08.03.2022 року; страхового акту № АКХЗ 187908 від 08.03.2022 року. ПРАТ «СК «АРКС» здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 7194 грн 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 876434 від 09.03.2022 року. Відповідно до статті 993\~ЦК України та статті 27\~Закону України\~«Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Відповідно до частини першої статті 1166\~ЦК України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Отже, зобов`язання із заподіяння шкоди це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі. Згідно з роз`ясненнями п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина. Цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а на позивача покладено обов`язок довести наявність шкоди та її розмір. Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що законом не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди, він лише повинен доказати факт завдання такої шкоди відповідачем та її розмір. В той же час, відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить: наявність шкоди; протиправну поведінку заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вину. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Враховуючи вищевикладене, а також приймаючи до уваги,що відповідачі свої зобов`язання по сплаті коштів за заподіяну шкоду не виконали, у позивача виникло право вимагати стягнення заборгованості у примусовому порядку, з урахуванням викладеного, суд вважає звернення позивача з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості та судових витрат цілком обґрунтованим, та таким, що відповідає характеру та змісту цивільно-правових відносин, а отже позов підлягає задоволенню повністю. Відповідно до частини 1 статті 133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до статті 141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи вищенаведене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3\~028,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved