Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-13 00:00:00

04.09.2024 року [PERSON] звернулася до Луцького міськрайонного суду Волинської області з позовом до [PERSON] з вимогою про розірвання шлюбу між сторонами, зареєстрованого 27 липня 2017 року Луцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Волинській області (актовий запис №993). Окрім цього, просила стягнути з відповідача суму понесених судових витрат. Вимоги мотивує тим, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 27 липня 2017 року. Від даного шлюбу мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Вказує на те, що спільне життя з відповідачем погіршилось ще в перші роки спільного подружнього життя, оскільки мають зовсім різні погляди на життя. Постійні сварки, непорозуміння, підозри щодо зради, підвищена емоційність та імпульсивність, це все заважає жити повноцінним сімейним життям. Позивачу та відповідачу складно знаходитися разом як фізично, так і емоційно. Вищеописані обставини негативно впливають на подружжя, а тому продовження існування цього шлюбу та спільне сімейне життя [PERSON] та [PERSON] є неможливим. Відповідно до ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 вересня 2024 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у справі на 14.10.2024 року на 10 год. 00 хв (а.с. 13). В судове засідання позивач не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином (а. с. 14-15). Відповідач в судове засідання також не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надіслав до суду заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутністю, проти розірвання шлюбу не заперечує, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Виходячи з наведеного, а також положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд вважає можливим судове засідання здійснювати у відсутність учасників справи, за наявними матеріалами справи. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, з`ясувавши позицію сторін, викладену в письмових заявах, дослідивши наявні в матеріалах справи докази та надавши їм належну оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 27 липня 2017 року, який зареєстровано Луцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Волинській області (актовий запис №993), що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 27 липня 2017 року (а.с. 6). Від спільного подружнього життя сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 7). З матеріалів справи вбачається, що дійсною причиною розірвання шлюбу стали втрата сторонами почуття любові, втрата розуміння один одного та наявність розбіжностей в поглядах на сімейне життя. Вищезазначене негативно впливає на подружжя, а тому продовження існування цього шлюбу та спільне сімейне життя [PERSON] та [PERSON] є неможливим. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як вбачається зі змісту ч.3 та 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно із ст. 105 ч. 3 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу, яка зазначає, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 СК України). Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За такої сукупності обставин суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача [PERSON] на розірвання шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними є неможливим та таким, що суперечить інтересам кожного з них. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що сімейне життя подружжя не склалося, шлюбні відносини між сторонами припинено, кожен з них проживає окремо. Спільного бюджету та домашнього господарства не ведуть, сім`я існує формально, і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ч. 2\~ст. 114 Сімейного Кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ч. 2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Пунктом 2 ч. 3 ст. 115 СК України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Питання про стягнення судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved