Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-13 00:00:00

17 вересня 2024 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб з відповідачкою, зареєстрований 14 лютого 2004 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану № 2 Харківського обласного управління юстиції за актовим записом № 73. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з 14 лютого 2004 року перебуває з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі. Від цього шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачкою не склалося через різні погляди на життя, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Позивач зазначає, що подальше спільне життя суперечить його інтересам, та він не зацікавлений у збереженні шлюбу, тому просив його розірвати. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 19 вересня 2024 року провадження у справі відкрито, розгляд справи ухвалено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з викликом сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву. Позивач у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутністю, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з таких підстав. Суд встановив, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 14 лютого 2004 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану № 2 Харківського обласного управління юстиції за актовим записом № 73, під час державної реєстрації шлюбу відповідачка своє прізвище не змінювала (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане 14 лютого 2004 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану № 2 Харківського обласного управління юстиції. Від цього шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 22 липня 2015 року Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України та ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх до збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. Суд, з`ясувавши причини розірвання шлюбу та фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сім`ї неможливим. Позивач та відповідач у своїх заявах підтвердили суду, що збереження родини не є можливим, клопотань про надання часу на примирення не заявили. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Визнання відповідачкою позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідачка не заперечує, визнавши заявлені позовні вимоги, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження сім`ї суперечило б їх інтересам та інтересам неповнолітньої дитини. Позивач не вимагає компенсації за понесені судові витрати, пов`язані зі зверненням до суду і розглядом цивільної справи. На підставі ч. 3 ст. 105, ст.ст. 110, 111, 112 СК України і

Outcome: approved