Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-13 00:00:00

До Київського районного суду м. Одеси 28.02.2023 року надійшла позовна заява [PERSON] про відшкодування КП « Одесміськелектротранс» ( скорочене КП «ОМЕТ» ) матеріальних збитків та моральної шкоди заподіяної дорожньо-транспортною пригодою. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 12.10.2022 року о 08:00 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди яка сталась з вини водія тролейбуса ЗИУ-682, бортовий номер [NUMBER] , який належить відповідачу, транспортний засіб, який належить позивачу отримав пошкодження за об`ємом яких визначено економічно необґрунтованим здійснення відновлюваного ремонту тому розмір матеріальна шкоди було розраховано судовим експертом у вигляді вартості транспортного засобу до ДТП у сумі 313481 грн. Розмір моральної шкоди завданої внаслідок душевних страждань спричинених як самим фактом фактичного знищення транспортного засобу так і необхідністю зміною звичайних умов життя пов`язаних із необхідністю доведеності свого право на відшкодування заподіяної шкоди оцінено позивачем у розмірі 10\~000 грн. Також позивачем було заявлено про понесені ним судові витрати на оплату судового збору, експертного дослідження та професійну правничу допомогу. У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги у повному обсязі та наполягав на їх задоволенні, та визначив про бажання позивача залишити пошкоджений автомобіль у себе. Від представника відповідача 11.05.2023 надійшов відзив , в якому не заперечуючи самого факту ДТП з вини водія КП « ОМЕТ» , визначена незгоді із вимогами про стягнення моральної шкоди та розрахунком розміру судових витрат, а також заявлене клопотання про проведення повторної експертизи для визначення розміру матеріальної шкоди, заподіяної майну позивача, яке було задоволено та ухвалою від 11.05.2023 призначена потворна судова авто-товарознавча експертиза із зупиненням провадження по справі на час проведення експертного дослідження. Після надходження до суду висновку експерта 25.09.2024 року провадження по справі було поновлено, та у судовому засіданні представник відповідача просив при винесенні рішення врахувати , що згідно нового висновку розмір заподіяної позивачу шкоди визначено у розмірі 129\~372,01 грн. Як встановлено судом 12.10.2022 року о 08:00 на проспекті Небесної Сотні проти будинку 85 у м. Одесі внаслідок дорожньо-транспортної пригоди яка сталась з вини [PERSON] - водія тролейбуса ЗИУ-682, бортовий номер [NUMBER] , який належить відповідачу, транспортний засіб марки « Audi, р/н [NUMBER] , , який належить позивачу отримав механічні пошкодження. Факт ДТП, вина [PERSON] та відповідальність саме КП «ОМЕТ» визнається сторонами, а також підтверджена постановою Київського районного суду м. Одеси від 01.12.2022 року по справі №947/25450/22. Згідно листа МТСБУ наданого на звернення адвоката Дьоміна О. тролейбуси, відповідно до Закону України від 01 липня 2004 року\~№ 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон № 1961-IV), який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України, не вважаються транспортним засобом у звязку із чимне підлягають обов`язковому страхуванню цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ( а/с 40). У наданому , водночас із позовом, експертному висновку №1512Д/22 , складеного 10.01.2023 експертом Хоменко В.В. визначена економічно необґрунтованим відновлюваний ремонт транспортного засобу позивача та матеріальна шкода розрахована у розмірі вартості фактично знищеного транспортного засобу до ДТП, яка встановлена експертом у 313481 грн., вартість пошкодженого транспортного засобу експертом визначена у 175915 грн.( а/с 9). Згідно висновку експерта №СЕ-19/116-24/10083-АВ складеного 16.07.2024 експертом Одеського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС Морозом В.А., розмір матеріальних збитків у вигляді відновлюваного ремонту з урахуванням фізичного зносу складників ремонту визначено у розмірі 129\~372,01 грн ( а/с 135). Цивільний процесуальний кодекс України ( далі ЦПК України ) визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави ( ч.1 ст. 2 ЦПК України ). Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права, розглядаючи справи відповідно до\~Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та застосовуючи при розгляді справ, зокрема,\~Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права ( ч.1,2 та 4 ст. 10 ЦПК України ). На підставі ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог п.4 ст. 264 ЦПК України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених у постановах Верховного Суду. Правовідносини пов`язані із відшкодуванням матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди врегульовані Цивільним кодексом України ( далі ЦК України ). Відповідно до частини першої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) (пункт 1 частини другої зазначеної статті). У частинах першій, другій статті 1166 ЦК України вказано, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 ЦК України). Згідно правового висновку, визначеному у постанові Верховного Суду від 14 червня 2023 року по справі № 125/1216/20: «за змістом статті 30 Закону № 1961-IV транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно зі звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до ДТП. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП». Таким чином позовні вимоги позивача щодо стягнення в якості розміру матеріальної шкоди вартість транспортного засобу до ДТП без пропозиції передання відповідачу фактично знищеного транспортного засобу не відповідають вимогам закону. Враховуючи дані обставини судом , в якості достовірного доказу розрахунку понесеної позивачем матеріальної шкоди , приймається розмір , визначений у експертному висновку №СЕ-19/116-24/10083-АВ від 16.07.2024, та приходить до висновку що розмір матеріальної шкоди заподіяної внаслідок дтп 12.10.2022 року , встановлено у розмірі 129\~372, 01 коп. Що стосується вимог про стягнення моральної шкоди суд, з урахуванням наявної досудової претензії , отриманої відповідачем 01.02.2023 року 9 а/с 47) самого факту суттєвого пошкодження транспортного засобу позивача що привело до необхідності його ремонту , вважає доведеним сам факт заподіяння позивачу моральної шкоди. \~За змістом статей 23, 1167 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала. \~Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Одночасно із цим розмір моральної шкоди, зазначений у позові та підтриманий під час судового засідання представником позивача у розмірі 10 000 гривень , на думку суду не може вважатись обґрунтованим та таким що відповідає обставинам заподіяння шкоди. Враховуючи вищенаведене суд вважає що критеріям справедливості та співмірності при визначенні розміру моральної шкоди буде відповідати стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 2000 гривень. \~Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, у відповідності до вимог ч.3 ст. 133 ЦПК України , належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. У статті 137 ЦПК України визначені витрати на професійну правничу допомогу: 1. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. 2. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Частиною третьою зазначеної статті встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України зазначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. На підставі викладеного та

Outcome: partial