Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-15 00:00:00

30.06.2020 року на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , третя особа, - Кагарлицька міська рада Обухівського району Київської області, - про визнання заповіту недійсним, в прохальній частині якого ( Том № 1, а.с., 3 - 4) позивач просив суд винести судове рішення, на підставі якого: 1. Визнати недійсним заповіт від 01.02.2019 р., складений [PERSON] , посвідчений секретарем Новосілківської сільської ради Кагарлицького району Київської області. 2. Призначити по справі судову почеркознавчу експертизу оригіналів документів. На вирішення експертів поставити наступні запитання: - чи виконаний [PERSON] підпис в графі «Заповідач» на заповіті від 01.02.2019 р. складений [PERSON] , посвідчений секретарем Новосілківської сільської ради Кагарлицького району Київської області. Оплату за проведення експертизи покласти на [PERSON] . 3. Витребувати у Новосілківської сільської ради Кагарлицького району Київської області: - належним чином засвідчена копію рішення Новосілківської сільської ради Кагарлицького району Київської області про покладання повноважень на посадових осіб виконавчого комітету сільської ради щодо вчинення нотаріальних дій у 2019 році; - оригінал другого екземпляру заповіту від 01.02.2019 p., що був складений померлою [INFO] [PERSON] ; - оригінал реєстру для реєстрації нотаріальних дій посадових осіб виконавчого комітету сільської ради із записом про посвідчення заповіту від 01.02.2019 p., що був складений померлою [INFO] [PERSON] ; - оригінал алфавітної книги обліку заповітів із записом про посвідчення заповіту 01.02.2019 p., що був складений померлою [INFO] [PERSON] . Позовні вимоги, викладені в прохальтній частині позовної заяви, (Том № 1, а.с., 1 - 3), позивач в мотивувальній її частині обгрунтовував наступними обставинами справи та нормами права: [INFO] померла [PERSON] . За життя [PERSON] згідно належала дві земельні ділянки (земельні частки (паї)) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Новосілківської сільської ради та території Горохівської сільської ради Кагарлицького району Київської області. Згідно ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У померлої [PERSON] із спадкоємців першої черги залишились лише син, - [PERSON] (далі-Позивач), та дочка, - [PERSON] (далі-Відповідач). Інших спадкоємців першої черги не залишилось. У зв`язку зі смертю матері [PERSON] . Позивач та Відповідач у встановлений ст. 1270 Цивільного кодексу України шестимісячний строк звернулись до приватного нотаріуса Кагарлицького районного нотаріального округу Воловенко Р.П. із заявою про прийняття спадщини своєї матері [PERSON] , у зв`язку з чим приватним нотаріусом було заведено спадкову справу. Після звернення Позивача із заявою про прийняття спадщини приватний нотаріус повідомив Позивачу, що 01.02.2019 р. [PERSON] було складено заповіт, посвідчений секретарем Новосілківської сільської ради Кагарлицького району Київської області. Відповідно до вказаного заповіту [PERSON] все своє майно де б воно не було, з чого воно не складалось і все те, що їй належатиме на день її смерті і на що за законом матиме право заповіла своїй [PERSON] , тобто Відповідачу. До моменту повідомлення приватним нотаріусом про наявність складеного його матір`ю [PERSON] заповіту від 01.02.2020 р., Позивачу не було нічого відомо про наявність заповіту. Позивач вперше почув про те, що мати залишила якийсь заповіт від нотаріуса. Вказана обставина викликає сумніви у Позивача щодо законності такого заповіту та щодо того, що його мати [PERSON] взагалі могла складати заповіт, про який вона до дня смерті жодного разу не казала Позивачу. З підстав наведених нижче заповіт [PERSON] , - є незаконним та порушує права Позивача, а тому повинен бути визнаний судом недійсним, оскільки воля [PERSON] в заповіті не відповідала її дійсному волевиявленню. Згідно ч. 2 ст. 1257 Цивільного кодексу України за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Необхідно зазначити, що за життя [PERSON] не мала наміру складати заповіт на Відповідача та заповідати їй у спадщину земельну ділянку. До останнього дня свого життя [PERSON] постійно наголошувала Позивачу про те, що залишить спадщина залишиться її дітям, тобто Позивачу та Відповідачу. Крім того, у Позивача виникають сумніви щодо належності [PERSON] підпису на заповіті, оскільки такий підпис не схожий з тим як розписувалась [PERSON] на інших документах. Отже, є підстави вважати, що воля [PERSON] , що викладена в заповіті від 01.02.2019 р., не відповідала її дійсному волевиявленню, оскільки вона не бажала залишати спадщину Відповідачу та на думку Позивача взагалі не підписувала оскаржуваний заповіт. У зв`язку з наявністю заповіту Позивач не може оформити свою частку спадщини після смерті своєї матері [PERSON] та отримати свідоцтва про право на спадщину на половину спадщини. При цьому, Відповідач не визнає права Позивача на спадкову земельну ділянку, яка залишилась після матері [PERSON] . Згідно ч. 1 ст. 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків. крім тих, що пов`язані з його недійсністю. Згідно ч. 1 ст. 236 Цивільного кодексу України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Таким чином, враховуючи те, що воля [PERSON] , що викладена в заповіті від 01.02.2019 p., не відповідала її дійсному волевиявленню, відповідно до ст. ст. 1257, 230, 216 Цивільного кодексу України такий заповіт повинен бути визнаний судом недійсним. У разі визнання недійсним заповіту [PERSON] відповідно до ч. 2 ст. 1223, ст. 1261 Цивільного кодексу України Позивач буде мати право на спадкування земельної ділянки [PERSON] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Новосілківської сільської ради Кагарлицького району Київської області. Згідно із ст. ст. 3, 4 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених прав, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає порушені права цих осіб у спосіб, визначений законами України. Згідно ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Перелік можливих способів захисту міститься в ст. 16 Цивільного кодексу України, а саме способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання правочину недійсним, визнання права. Положеннями ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч. 1 ст. 103 Цивільного процесуального кодексу України суд призначає експертизу у справі для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо. Виходячи з вищезазначеної норми Цивільного процесуального кодексу України для з`ясування та доведення обставин, що мають значення для справи та потребують спеціальних знань призначається експертиза. З метою доведення Позивачем належними та допустимими доказами факту того, що підпис на заповіті не належить його матері [PERSON] , необхідно призначити судову почеркознавчу експертизу. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved