Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-20 00:00:00

Представник ТОВ «Санфорд Капітал» звернувся до Галицького районного суду міста Львова із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості.\~В обґрунтування\~позовних вимог\~позивач зазначив,\~що 22.11.2018\~між ПАТ\~«Ідея Банк»\~та [PERSON] \~укладено кредитний\~договір №\~Z06.00606.004564093,\~який був\~підписаний позичальником\~власноручно. Від імені\~банку договір\~був підписний\~з використанням\~аналогу власноручного\~підпису уповноваженої\~особи банку\~та відтиску\~печатки банку,\~відтворених за\~допомогою технічного\~пристрою відповідно\~до публічної\~оферти АТ\~«Ідея Банк»\~від 16\~вересня 2015\~року.\~Позичальник надав\~письмову заяву\~про акцепт\~вказаної публічної\~оферти.\~Відповідно до\~умов укладеного\~кредитного договору\~банк надає\~позичальнику кредит\~(грошові\~кошти)\~на поточні\~потреби в\~сумі 46\~000,00\~грн,\~шляхом зарахування\~коштів на\~банківський рахунок\~позичальника,\~що відкривається\~банком,\~включаючи витрати\~на страховий\~платіж (у\~разі наявності),\~а позивальник\~зобов`язується\~одержати кредит\~і повернути\~його разом\~з процентними\~платежами (процентами\~та платою\~за обслуговування\~кредитної заборгованості)\~згідно з\~умовами цього\~договору.\~У п.1.2\~кредитного договору\~сторони погодили,\~що строк\~кредитування становить\~36\~місяців з\~дня підписання\~договору,\~тобто до\~22.11.2021\~року включно.\~Згідно п.1.3.,\~1.4.\~кредитного договору\~Позичальник за\~користування кредитом\~сплачує Банку\~річну змінювану\~процентну ставку,\~яка на\~день укладення\~кредитного договору\~становила 21,\~99%\~річних.\~Згідно до\~п.2.5.\~кредитного договору\~нарахування процентів\~здійснюється два\~рази на\~місяць за\~методом «факт/факт».\~Базою для\~нарахування процентів\~є неповернена\~сума кредиту.\~Відповідно до\~п.2.1.\~кредитного договору\~позичальник повертає\~кредит разом\~з процентами\~в 36\~щомісячних внесках\~згідно Графіку\~щомісячних платежів.\~Одночасно з\~укладенням кредитного\~договору Позичальник\~уклав з\~ПрАТ «Страхова\~компанія «УНІКА\~Життя» договір\~від 22.11.2018\~року добровільного\~страхування життя.\~Розмір страхового\~внеску за\~цим договором\~страхування становить\~3\~990,\~87\~грн.\~Вигодонабувачем за\~цим договором\~страхування є\~Банк.\~За умовами\~кредитного договору,\~а саме\~п.1.13.,\~позивальник доручив\~банку та\~дав розпорядження\~переказати страховику\~в безготівковій\~формі кредитні\~кошти в\~частині суми\~страхового платежу.\~Банк свої\~зобов`язання\~виконав і\~перерахував на\~банківський поточний\~рахунок позичальника\~грошові кошти\~в сумі\~46\~000,\~00\~грн.,\~з яких\~був сплачений\~на рахунок\~ПрАТ «Страхова\~компанія «УНІКА\~Життя» страховий\~платіж від\~імені позивальника\~в сумі\~3\~990,\~87\~грн.,\~а позичальник\~виконав свої\~зобов`язання\~з повернення\~суми кредиту\~разом з\~процентними платежами\~лише частково,\~сплатив банку\~за весь\~строк з\~моменту укладання\~кредитного договору\~і до\~моменту звернення\~з цим\~позовом до\~суду лише\~24\~997,\~73\~грн.,\~останній платіж\~проведено 21.12.2019\~року.\~Після закінчення\~строку кредиту\~Кредитор не\~здійснював нарахування\~процентів за\~користування кредитними\~коштами,\~не нараховував\~штрафні санкції\~та комісії.\~У зв`язку\~із зазначеним,\~станом на\~22.11.2021\~року заборгованість\~позичальника перед\~банком становить\~71\~148,\~27\~грн,\~з яких:\~заборгованість за\~основним боргом\~ 42\~921,\~87\~грн,\~заборгованість за\~нарахованими та\~несплаченими відсотками\~ 28\~226,\~40\~грн.\~Станом на\~16.11.2023\~року розмір\~заборгованості за\~основним боргом\~і відсотками\~не змінився.\~16.11.2023\~року між\~АТ «Ідея\~Банк» та\~ТОВ «Фінансова\~компанія «СОНАТІ»\~був укладений\~договір факторингу\~№16/11-23.\~Відповідно до\~п.2.1.\~зазначеного договору\~Клієнт відступає\~Фактору,\~а Фактор\~приймає Права\~Вимоги та\~в їх\~оплату зобов`язується\~передати грошові\~кошти в\~розпорядження Клієнта\~за плату\~та на\~умовах,\~визначених цим\~Договором.\~Пунктом 2.2.\~договору факторингу\~передбачено,\~що Права\~Вимоги,\~які Клієнт\~відступає Фактору\~за цим\~договором,\~відступаються (передаються)\~в розмірі\~заборгованості боржників\~перед Клієнтом,\~та визначені\~в друкованому\~Реєстрі Боржників\~(Додаток\~№2),\~що підписується\~Сторонами в\~день укладання\~цього Договору\~та в\~Реєстрі Боржників\~в електронному\~вигляді (Додаток\~№1),\~що надсилається\~разом з\~Актом приймання-передачі\~Реєстру Боржників\~в електронному\~вигляді (Додаток\~№3)\~Клієнтом Фактору\~засобами корпоративного\~зв`язку\~в день\~укладання цього\~договору.\~Друкований Реєстр\~Боржників після\~належного його\~підписання вважається\~невід`ємною\~частиною цього\~договору.\~Згідно п.5.1\~договору факторингу\~№16/11-23\~Права Вимоги\~вважаються такими,\~що перейшли\~від Клієнта\~до Фактора\~саме в\~день підписання\~сторонами друкованого\~Реєстру Боржників\~та договору\~за допомогою\~сервісу електронного\~документообігу «Вчасно»,\~за умови\~виконання Фактором\~зобов`язань\~передбачених п.\~4.1.\~цього договору\~(здійснення\~оплати за\~договором).\~Клієнт і\~Фактор підписали\~всі додатки\~до договору\~факторингу,\~зокрема і\~друкований Реєстр\~Боржників,\~таким чином\~Фактор набув\~право вимоги\~до Боржників\~за Первинними\~договорами,\~серед яких\~і право\~вимоги до\~ [PERSON] \~за кредитним\~договором №\~Z06.00606.004564093\~від 22.11.2018\~року.\~29.12.2023\~року між\~ТОВ «Фінансова\~компанія «СОНАТІ»\~та ТОВ\~«САНФОРД КАПІТАЛ»\~укладено договір\~факторингу №29/12-23.\~Згідно п.2.1.\~цього договору\~Клієнт відступає\~Фактору,\~а Фактор\~приймає Права\~Вимоги та\~в їх\~оплату зобов`язується\~передати грошові\~кошти в\~розпорядження Клієнта\~за плату\~та на\~умовах,\~визначених цим\~договором.\~Умови оплати,\~визначені п.4.1.\~вказаного договору,\~повністю виконані\~Фактором,\~що підтверджується\~відповідними платіжними\~дорученнями.\~Відповідно до\~п.5.1.\~договору факторингу\~права вимоги\~вважаються такими,\~що перейшли\~від клієнта\~до Фактора\~з моменту\~підписання Сторонами\~цього договору.\~Таким чином,\~відповідно до\~умов договору\~факторингу №29/12-23\~від 29.12.2023\~року ТОВ\~«САНФОРД КАПІТАЛ»\~набуло право\~вимоги і\~є поточним\~кредитором щодо\~заборгованості Боржників\~за первинними\~договорами,\~серед інших,\~до ТОВ\~«САНФОРД КАПІТАЛ»\~перейшло і\~право вимоги\~до [PERSON] \~за кредитним\~договором №\~Z06.00606.004564093\~від 22.11.2018\~року.\~Представник позивача\~зазначив,\~що всі\~нарахування,\~що відбулися\~до дати\~отримання ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» право грошової вимоги, здійснювалися безпосереднього АТ «Ідея Банк» станом на день відступлення права вимоги 16.11.2023 року. ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» та ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ» не здійснювали жодних додаткових нарахувань, умови кредитного договору в односторонньому порядку не змінювали. [PERSON] , прострочивши узгоджені строки платежів за кредитним договором № Z06.00606.004564093 від 22.11.2018 року, порушила зобов`язання і має нести передбачену ч. 2 ст. 625 ЦК України відповідальність і сплатити на користь ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Таким чином, додатково до суми боргу та процентів, що були нараховані протягом строку дії кредитного договору, відповідно до його умов, відповідач має також сплатити: - інфляційні втрати в сумі 2\~517, 46 грн; - три проценти річних в сумі 543, 85 грн. На підставі викладеного, позивач звернувся до суду та просить стягнути з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «САНФОРД КАПІТАЛ» суму заборгованості в розмірі 74\~209, 58 грн., що складається з: 42\~921, 87 грн. - сума заборгованості за основним боргом, 28\~226, 40 грн. - заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками, 2\~517, 46 грн. - інфляційних втрат, 543, 85 грн. - трьох процентів річних, та стягнути з відповідача судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2 422,40 грн., витрати на оплату послуг поштового зв`язку в сумі відповідно до розрахункового документа про оплату послуг поштового зв`язку та витрати на оплату професійної правничої допомоги в сумі 7200,00 грн. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 13.06.2024 року матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості передано на розгляд за підсудністю до Вишгородського районного суду Київської області. Згідно правил ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 07.08.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням учасників справи. Представник позивача, адвокат Маслюженко Микола Павлович, у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, у позовній заяві просив розгляд справи проводити без виклику сторін. Відповідач до суду не з`явилася, про день та час слухання справи була належним чином повідомлена, про що свідчить поштові повідомлення, які знаходиться у матеріалах справи, заяви про розгляд справи за її відсутність до суду не надходило, не скористалася своїм правом та не подала до суду відзив на позовну заяву тому суд, відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, вважає можливим вирішити справу на підставі наявних доказів без участі відповідача. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за звернення особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У ст.12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За своєю правовою природою договір є правочином. Водночас, договір є й основною підставою виникнення цивільних прав та обов`язків (ст. 11 ЦК України). Сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України). Судом встановлено, що 22.11.2018 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № Z06.00606.004564093, відповідно до умов якого банк надає позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 46\~000, 00 гривень, шляхом зарахування коштів на банківський рахунок позичальника, що відкривається банком, включаючи витрати на страховий платіж (у разі наявності), а позивальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості) згідно з умовами цього договору. Даний договір був підписаний позичальником власноручно, від імені банку договір був підписний з використанням аналогу власноручного підпису уповноваженої особи банку та відтиску печатки банку, відтворених за допомогою технічного пристрою відповідно до публічної оферти АТ «Ідея Банк» від 16 вересня 2015 року. Позичальник надав письмову заяву про акцепт вказаної публічної оферти. Відповідно до п. 1.2 кредитного договору банк надає кредит у день підписання даного договору строком на 36 місяців. Датою видачі кредиту є дата списання коштів з позичкового рахунку для зарахування на банківський поточний рахунок позичальника, вказаний в п. 1.14 договору. Згідно п.1.3., 1.4. кредитного договору позичальник за користування кредитом сплачує банку річну змінювану процентну ставку в розмірі, що визначається як змінна частина ставки, збільшена на 12,49 % (Маржу банку). Станом на день укладання договору змінна частина ставки, визначена за рішенням правління банку становить 9,5 %, що разом з Маржею банку складає змінювану процентну ставку в розмірі 21, 99 %. Відповідно до п. 2.1. кредитного договору позичальник повертає кредит разом з процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості в 36 щомісячних внесках включно до 22 дня / числа кожного місяця, згідно Графіку щомісячних платежів. Згідно до п.2.5 кредитного договору нарахування процентів здійснюється два рази на місяць за методом «факт/факт», а плата за обслуговування кредитної заборгованості нараховується щомісяця, починаючи з дати видачі кредиту. Нарахування процентів і плати за обслуговування кредитної заборгованості припиняється після повного повернення кредиту, а також у інших випадках передбачених цим договором. Базою для нарахування процентів є неповернена сума кредиту, базою для нарахування плати за обслуговування кредитної заборгованості є початкова сума кредиту. Також, встановлено, що відповідачем підписано анкету-заяву від 22.11.2018 року. Встановлено, що 22.11.2018 року між ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА Життя» та [PERSON] одночасно з укладенням кредитного договору було укладено договір добровільного страхування життя № Z06.00606.004564093, відповідно до умов якого розмір страхового внеску за цим договором страхування становить 3\~990, 87 грн. та вигодонабувачем за цим договором страхування є ПАТ «Ідея банк». Згідно п. 1.13 кредитного договору, позивальник доручив Банку та дав розпорядження переказати страховику в безготівковій формі кредитні кошти в частині суми страхового платежу. Встановлено, що ПАТ «Ідея Банк» свої зобов`язання за кредитним договором № Z06.00606.004564093 від 22.11.2018 року виконав у повному обсязі та перерахував на банківський рахунок [PERSON] , відкритий у банку, кредитні кошти в розмірі 42\~009, 13 грн., за вирахуванням страхового платежуна рахунок ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА Життя» від імені позивальника в сумі 3\~990, 87 грн., що підтверджується випискою по рахунку відповідача, а також ордерами-розпорядженнями № 1 про видачу кредиту та № 2 про сплату страхового платежу. Відповідно до приписів ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Передбачено ст. 628 ЦК України, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Також, ч. 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Отже, встановлено, що вказаний кредитний договір № Z06.00606.004564093 від 22.11.2018 року, підписаний сторонами, є чинним, у встановленому законом порядку недійсним не визнавався, сторони визначили всі істотні умови договору, а тому, саме з 22.11.2018 року між сторонами виникли договірні відносини щодо користування кредитними коштами. 16.11.2023 року між АТ «Ідея Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СОНАТІ» укладено договір факторингу № 16/11-23, відповідно до якого Клієнт відступає Фактору, а Фактор приймає Права Вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату та на умовах, визначених цим договором. Відповідно до п. 2.2. договору права Вимоги, які Клієнт відступає Фактору за цим договором, відступаються (передаються) в розмірі Заборгованості Боржників перед Клієнтом, та визначені в друкованому Реєстрі Боржників (Додаток №2), що підписується Сторонами в день укладання цього договору та в Реєстрі Боржників в електронному вигляді (Додаток №1), що надсилається разом з Актом приймання-передачі Реєстру Боржників в електронному вигляді (Додаток №3) Клієнтом Фактору засобами корпоративного зв`язку в день укладання цього договору. Друкований Реєстр Боржників після належного його підписання вважається невід`ємною частиною цього договору. Відповідно до п. 4.1 договору фактор зобов`язується сплатити клієнту суму фінансування у розмірі 2795777,00 грн, шляхом перерахування 100% вказаної суми на рахунки клієнта протягом 3 робочих днів після отримання реєстру боржників в електронному вигляді засобами корпоративного зв`язку та підписанням сторонами акту приймання передачі реєстру боржників в електронному вигляді друкованого реєстру боржників, договору за допомогою сервісу електронного документообігу «Вчасно». Відповідно п. 5.1 договору права вимоги вважаються такими, що перейшли від Клієнта до Фактора саме в день підписання Сторонами друкованого Реєстру Боржників та Договору за допомогою сервісу електронного документообігу «Вчасно», за умови виконання Фактором зобов`язань передбачених п. 4.1. цього договору. З друкованого реєстру боржників від 16.11.2023 року відповідно до договору факторингу № 16/11-23 від 16.11.2023 року, вбачається, що до переліку входить кредитний договір № Z06.00606.004564093 від 22.11.2018 року, позичальником за яким є [PERSON] . З копій платіжних інструкцій № 566 від 17.10.2023 року та № 608 від 17.11.2023 року вбачається, що ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ» сплатило ціну згідно договору факторингу № 16/11-23 від 16.11.2023 року. 29.12.2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ» та ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» укладено договір факторингу № 29/12-23, відповідно до якого Клієнт відступає Фактору, а Фактор приймає Права Вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату та на умовах, визначених цим Договором Відповідно до п. 4.1 договору фактор зобов`язується сплатити клієнту суму фінансування у розмірі 2\~933 447,18 грн., шляхом перерахування 30 000,00 грн. на рахунки клієнта в строк до 31.12.2023 року та сплачує залишок суми фінансування у розмірі 2\~903 447,18 грн. в строк до 01.03.2024 року. Відповідно до п. 5.1. договору права вимоги вважаються такими, що перейшли від Клієнта до Фактора з моменту підписання Сторонами цього договору. З витягу з друкованого реєстру боржників від 21.05.2024 року, відповідно до договору факторингу № 29/12-23 від 29.12.2023 року, вбачається, що до переліку входить кредитний договір № Z06.00606.004564093 від 22.11.2018 року, позичальником за яким є [PERSON] . З копій платіжних інструкцій № 13 від 29.12.2023 року, № 1 від 28.02.2024 року, № 3 від 29.02.2024 року, № 4 від 29.02.2024 року, № 5 від 29.02.2024 року вбачається, що ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» сплатило ціну згідно договору факторингу № 29/12-23 від 29.12.2023 року. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредитору. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом. За змістом ст. 516 ЦПК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник у зобов`язанні не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Отже, за змістом наведених положень закону заміна кредитора не означає звільнення боржника від обов`язку виконати зобов`язання за кредитним договором, а лише надає боржникові право вимагати від нового кредитора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги справді мало місце та у випадку, коли таких доказів не надано, виконати зобов`язання на рахунок первинного кредитора. Таким чином, у разі сплати [PERSON] коштів на рахунок первісного кредитора, вони були б перераховані на рахунки ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» та зараховані для погашення кредитної заборгованості. Згідно із ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Ст. 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму або не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів. На підставі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Встановлено, що відповідач всупереч умовам кредитного договору, не виконала своїх зобов`язань щодо повернення наданого їй кредиту в строки, передбачені кредитним договором № Z06.00606.004564093 від 22.11.2018 року, що підтверджується розрахунком заборгованості, згідно якого заборгованість відповідача за кредитним договором № Z06.00606.004564093 від 22.11.2018 року становить 71\~148, 27 грн., з яких: заборгованість за основним боргом 42\~921, 87 грн., заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками 28\~226, 40 грн. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Ст. 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Положеннями ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом встановлено, що відповідач з умовами договору була ознайомлена, підписала договір № Z06.00606.004564093 від 22.11.2018 року, однак умови договору порушила. Щодо позовної вимоги про нарахування 3% річних та інфляційних втрат, у зв`язку з порушенням відповідачем своїх грошових зобов`язань за кредитним договором, необхідно зазначити наступне. Ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. При вирішенні питання про стягнення 3% річних нарахованих, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України суд враховує правовий висновок Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 06.02.2019 року у справі № 175/4753/15-ц, яким роз`яснено, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Тому, лише після спливу визначеного договором строку кредитування позивач має право забезпечити свої права і інтереси на підставі ч.2 ст. 625 ЦК України. Позивач просить стягнути з відповідача 3% річних від простроченої суми боргу 71\~148, 27 грн. за період з 23.11.2021 року по 23.02.2022 року, у розмірі 543, 85 грн. Як встановлено судом, строк дії кредитного договору № Z06.00606.004564093 від 22.11.2018 року становить 36 місяців, а саме до 23.11.2021, та станом на 23.11.2023 борг [PERSON] перед позивачем складає 71\~148, 27 грн., кількість днів прострочення за період з 23.11.2021 року по 23.02.2022 року складає 93 дні, тому, розмір трьох відсотків річних на вказану суму боргу за вказаний період становить 543, 85 грн., з розрахунку 71\~148, 27 х 3% х 93 : 366 :100, де 366 кількість днів на рік, 93 кількість днів прострочення виконання. Таким чином, з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути 3% річних від простроченої суми кредиту за період з 23.11.2021 року по 23.02.2022 року, у розмірі 543, 85 грн. Окрім того, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь суму збитків з урахуванням індексу інфляції за період з 23.11.2021 року по 23.02.2022 року у розмірі 2\~517, 46 грн., а тому, з відповідача на користь позивача за прострочення погашення кредитних коштів підлягають стягненню інфляційні втрати у розмірі 2\~517, 46 грн. (71\~148, 27 грн. х 1,03538325-71\~148, 27 = 2\~517, 46 грн.). Відповідно до змісту ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно із ч.2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 79, 80 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, а достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до ч.1 ч. 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач відзив з відповідними доказами із запереченнями проти позову та в спростування доводів позивача до суду не подала. Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам наданих позивачем в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення у повному обсязі. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Представник позивача на підтвердження витрат на правову допомогу надав: копію договору про надання правничої допомоги № 1/04 від 01.04.2024 року, укладений між ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» та АО «Альянс ДЛС» в особі керуючого партнера Маслюженко Миколи Павловича, копію реєстру боржників від 12.04.2024, копію акту приймання передачі послуг з надання правничої допомоги № 2 від 10.05.2024, згідно з яким загальна вартість наданих юридичних послуг становить 7200,00 грн. та включає в себе проведення юридичного та фінансового аналізу одного боржника [PERSON] (1200,00 грн.) та складання, підписання і подання до суду позовної заяви (6000,00 грн), що підтверджується матеріалами справи. Враховуючи зазначене,

Outcome: approved