Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-20 00:00:00

\~ \~ \~ \~ТОВ "ФК "ЄАПБ" звернулось до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості: за договором позики №74233821 в розмірі 15082,80 грн.; за кредитним договором № 09775-12/2021 в розмірі 5050 грн. та судові витрати. \~ \~ \~ \~В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 04 лютого 2022 року між ТОВ 1 Безпечне агентство необхідних кредитів та [PERSON] було укладено договір позики № 74233821. Згідно з п. 1 Договору позики, за цим договором позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору у строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти від суми позики). Відповідно до п. 20 договору позики, цей договір був укладений у вигляді електронного документу шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно ЗУ Про електронну комерцію. 14\~червня 2021\~року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №14/06/21 у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передало ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників № 11 від 27\~жовтня 2023\~року до договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача у сумі 15082,80 грн., з яких: 9000 сума заборгованості за основною сумою боргу; 6082 грн. сума заборгованості за відсотками. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 74233821 в розмірі 15082,80 грн. \~ \~ \~ \~12\~грудня 2021\~року між ТОВ «ФК Інвеструм та [PERSON] було укладено кредитний договір №09775-12/2021. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і бус надісланий на номер мо. телефону відповідача. Відповідно до п.п. 1.1. п. 1 Кредитного договору, Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в розмірі, на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку на умовах, визначених цим договором. 21\~вересня 2022\~року між ТОВ «ФК Інвеструм та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 21092022 у відповідності до умов якого ТОВ «ФК Інвеструм передало ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому право вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК Інвеструм права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 21092022\~від 21\~вересня 2022\~року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 09775-12/2021 в розмірі 5050 грн., з яких: 2000 - сума заборгованості за основною сумою боргу; 3050 грн. - сума заборгованості за відсотками. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 09775-12/2021 в розмірі 5050 грн. \~ \~ \~ \~Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 24 липня 2024 року провадження по справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження. \~ \~ \~ \~09 вересня 2024 року до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він зазначає, що позивачем не обгрунтовано суму заборгованості по процентам, а розрахунок заборгованості є відображенням односторонніх розрахунків позивача та не може слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог. Також зазначив, що матеріали справи не містять відомостей щодо здійснення перерахування коштів ТОВ 1 Безпечне агентство необхідних кредитів та ТОВ Фінансова компанія Інвеструм на банківську картку [PERSON] чи видачі у готівковій формі на виконання умов договору позики № 74233821 від 04 лютого 2022 року та № 09775-12/2021 від 12 грудня 2021 року у зв`язку можливо прийти до висновку, що розмір заборгованості відповідача не доведений позивачем належними засобами доказування. \~ \~ \~ \~У судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказів. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся. Суд, дослідивши матеріали справи дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 04 лютого 2022 року\~між ТОВ 1\~Безпечне агентство\~необхідних кредитів та [PERSON] було\~укладено договір\~позики (Ануїтет)\~№ 74233821 відповідно до умов якого останній отримав позику у розмірі 9000 грн. строком на 64 дні з визначенням процентної ставки (базова)/ день - 1,6% (фіксована). Відповідно до п. 20 вказаного договору, договір укладений у вигляді електронного документу шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно ЗУ Про електронну комерцію. Вказаний договір було підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором Y8tYOd4UVs. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~копії договору\~факторингу № 14/06/21\~від 14\~червня 2021\~року ТОВ 1 Безпечне агентство необхідних кредитів передало ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Фінансова компанія 1 Безпечне агентство необхідних кредитів права вимоги боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до копії акту прийому-передачі Реєстру Боржників № 11 від 27 жовтня 2023 року за договором факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників № 11 кількістю 24674 після чого, з урахуванням пункту 1.2 Договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року. Відповідно до копії витягу з реєстру боржників №11 до договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за договором позики № 74233821 у сумі 15082 грн., з яких: 9000 сума заборгованості за основною сумою боргу; 6082 грн. сума заборгованості за відсотками. Вказана сума підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором № 74233821 від 04 лютого 2021 року за період з 27 жовтня 2023 року по 30 квітня 2024 року. 12\~грудня 2021\~року між [PERSON] та ТОВ ФК Інвеструм укладено договір про надання фінансового кредиту № 09775-12/2021 відповідно до умов якого остання отримала кредит у розмірі 2000 грн. строком на 7 днів, дата повернення до 18 грудня 2021 року. Відповідно до п. 1.3. за користування кредитом Клієнт сплачує Товариству 912,5% (процентів) річних від суми кредиту в розмірі 2,50% (процентів) на добу. Згідно п. 6.1 кредитного договору, цей договір складений українською мовою, підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до ЗУ Про електронну комерцію. Вказаний договір було підписано відповідачем електронним підписом W0159. 21 вересня 2022 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу №21092022, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором № 09775-12/2021 від 21 вересня 2022 року, укладеним між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та [PERSON] перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ». Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 21092022 від 21 вересня 2022 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 09775-12/2021 в сумі 5050 грн., з яких: 2000 - сума заборгованості за основною сумою боргу; 3050 грн. - сума заборгованості за відсотками. \~ \~ \~ \~Наявність заборгованості за кредитними договорами зумовила звернення ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до суду за захистом своїх прав, спірні правовідносини регулюються Цивільним кодексом України (далі - ЦК України). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковим відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» від 15 листопада 2016 року № 1734-VIIIдоговір про споживчий кредит - це вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Згідно з частиною 2 статті 9 Закону України «Про споживче кредитування» до укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів регулюються Законом України «Про електронну комерцію». Згідно положень ч.ч.3, 4, 6, 7 ст.11 зазначеного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Стаття 12 Закону «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За змістом норм ст.627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Таким чином, матеріали справи свідчить про досягнення сторонами згоди щодо істотних умов договорів, як того вимагають положення ст.638 ЦК України. Даних про невиконання позивачем умов укладеного договору матеріали справи не містять. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - частина 12 статті 11 Закону № 675-VIII. Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини 1статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Частиною 1 ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до частини 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Як визначено ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до положень статей 77-80 ЦПК України докази мають бути належними, допустимим, достовірними та достатніми. Статтею 79 ЦПК України передбачено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судовим розглядом встановлено, що вищевказані кредитні договори містять інформацію про суми кредитів, мету кредитів, умови та порядок видачі, строк їх повернення, погашення, розмір відсоткової ставки, відповідальність сторін. Вони підписані відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора. На момент укладення договорів позичальник не заявляв додаткових вимог щодо умов спірних договорів. Таким чином, доводи відповідача про недоведеність позивачем отримання [PERSON] грошових коштів за договорами № 74233821 та № 09775-12/2021 та невірність нарахування відсотків за невиконання зобов`язань відповідачем спростовуються наявними у справі доказами. Відповідачем не надано доказів на підтвердження іншого розміру заборгованості. Також не надано і доказів виконання взятих на себе зобов`язань повністю або частково. \~ \~ \~ \~Враховуючи, що [PERSON] взяті на себе зобов`язання за договором позики № 74233821 та № 09775-12/2021 належним чином не виконав, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованості за вказаними кредитними договорами у розмірі 15082,80 грн. та 5050 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. \~ \~ \~ \~Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved