Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-22 00:00:00

У лютому 2024 року [PERSON] в особі представника адвоката Покотинського М.А. звернувся до суду із вищевказаним позовом. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що [PERSON] та [PERSON] вели спільне господарство та проживали разом, однак в зареєстрованому шлюбу не перебували. [INFO] в позивача та відповідача народилась донька - [PERSON] . Спільне життя з відповідачем не склалось, оскільки вони мали різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння, несумісність характерів, що в сукупності унеможливило подальше спільне проживання та введення господарства. Відповідач лишила новонароджену дитину з позивачем та розірвала з ним будь-який контакт, а останній повністю взяв на себе відповідальність забезпечувати, виховувати та надавати найкращі умови для розвитку своєї доньки. Таким чином, позивач враховуючи інтереси малолітньої [PERSON] , [INFO] , та право на забезпечення належного розвитку, саме позивач має бажання і кращі можливості для реалізації прав дитини на належне утримання і виховання, а тому звертається до суду з відповідною позовною заявою. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 09.02.2024 зазначену справу передано за підсудністю до Подільського районного суду міста Києва. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.03.2024 визначено головуючого суддю Петрова Д.В. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 06.03.2024 року провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження. 02.04.2024 на адресу суду від представника відповідача [PERSON] адвоката Лазорко Р.Й. надійшов відзив на позовну заяву. Відзив обґрунтований тим, що відповідач категорично заперечує, що вона лишила новонароджену спільну дитину, оскільки по 09.11.2020 дитина проживала разом з відповідачем. На початку листопада 2020 позивач самовільно забрав дитину від відповідача та відмовлявся повертати її, забороняв матері дитини бачитись з нею та створив всілякі негативні умови, щоб матір дитини не змогла бачитись з дитиною та спілкуватись. Отже, відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог в повному обсязі. 02.04.2024 на адресу суду від представника відповідача [PERSON] адвоката Лазорко Р.Й. надійшла зустрічна позовна заява за позовом [PERSON] в особі представника адвоката Лазорко Романа Йосифовича до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Подільської районної в місті Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини. В обгрунтування заявлених вимог, позивачка за зустрічним позовом вказує на те, що [INFO] в позивача та відповідача народилась донька - [PERSON] . Як виявилось, позивач та відповідач мають різні характери та погляди на життя, а тому спільне життя між ними не склалось. По 09.11.2020 дитина проживала разом з матір`ю, однак згодом батько дитини забрав її до себе, відмовлявся повертати її, забороняв матері дитини бачитись з нею та створив всілякі негативні умови, щоб матір дитини не змогла бачитись з дитиною та спілкуватись. Крім цього, батько дитини чинив на заявника психологічний тиск використовуючи своє матеріальне становище. Починаючи з самого народження дитини позивачка здійснювала належний догляд за дитиною та створювала належні умови для її розвитку. В свою чергу відповідач замість того, щоб здійснювати матеріальну допомогу позивачу на утримання їхньої спільної дитини, спонукав позивача працевлаштуватись в той період, коли остання здійснювала догляд за малолітньою дитиною. Позивач ні до кримінальної, ні до адміністративної відповідальності не притягувалась, не веде аморальний спосіб життя, не зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, характеризується відгуками від сусідів з позитивної сторони. 06.02.2022 позивачка зареєструвала шлюб з [PERSON] та від спільного шлюбу народилася дочка [PERSON] . Оскільки відповідач самочинно, без згоди позивача змінив визначене сторонами раніше місце проживання дитини, після чого мати дитини не має можливості вільно брати участь у спілкуванні та вихованні дитини, є передбачені законом підстави для встановлення місця проживання дитини разом із позивачем. 12.06.2024 від представника позивача за зустрічним позовом [PERSON] адвоката Лазорко Р.Й. на адресу суду надійшла заява про залишення зустрічного позову без розгляду, оскільки між [PERSON] та [PERSON] досягнуто домовленість про залишення проживання дитини разом з батьком. 12.06.2024 від відповідача за первісними позовом [PERSON] на адресу суду надійшла заява про часткове визнання первісних позовних вимог в частині визначення місця проживання дитини разом з батьком. 12.06.2024 від представника позивача за первісним позовом [PERSON] адвоката Покотинського М.А. на адресу суду надійшла заява про залишення без розгляду позовних вимог в частині визначення розміру та стягнення аліментів. Дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] вели спільне господарство та проживали разом, однак в зареєстрованому шлюбу не перебували. [INFO] в позивача та відповідача народилась донька - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого 11.07.2018 Печерським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, про що 11.07.2018 складено відповідний актовий запис № 3339. Спільне життя з відповідачем не склалось, оскільки вони мали різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння, несумісність характерів, що в сукупності унеможливило подальше спільне проживання та введення господарства. Таким чином, позивач враховуючи інтереси малолітньої [PERSON] , [INFO] , та право на забезпечення належного розвитку, саме позивач має бажання і кращі можливості для реалізації прав дитини на належне утримання і виховання, а тому звертається до суду з відповідною позовною заявою. [PERSON] отримує стабільний дохід та створює гарні умови проживання малолітньої дитини, має власну квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна. Окрім цього, 27.11.2023 начальником ЖЕД № 313 було підписано Акт, в якому підтверджується проживання [PERSON] за вищевказаною адресою. 25.09.2024 від Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації надійшов висновок № 102-3872 від 12.09.2024 про доцільність визначення місця проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , разом з батьком, [PERSON] . Відповідно до ч. 1 статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Стаття 161 СК України передбачає, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Відповідно до ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає. Місце проживання дитини цього віку визначається за згодою батьків. При цьому не має значення, чи знаходяться батьки у шлюбі між собою, чи проживають вони спільно. Крім того, питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватися не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все з урахуванням прав та законних інтересів дитини - її права на належне батьківське виховання, яке повною мірою може бути забезпечене тільки обома батьками; права на безперешкодне спілкування з кожним з батьків, здійснення обома батьками якого є запорукою нормального психічного розвитку дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч. 4 ст. 206 ЦПК України). Так, оскільки відповідачка визнає позов, суд дійшов до висновку про задоволення первісних позовних вимог в цій частині. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Проживання дитини разом із батьками є водночас правом дитини та обов`язком батьків утримувати дитину. Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. З матеріалів справи не вбачається між батьками конфлікту щодо існуючих прав та обов`язків по відношенню до дитини та їх реалізації. За змістом статті 31 ЦК України малолітньою особою є дитина віком до чотирнадцяти років. З аналізу норм сімейного законодавства вбачається, що у тому разі, коли батьки дитини спільно не проживають, право визначати місце проживання дитини залишається за кожним з батьків. Питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватись не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все, з урахуванням прав та законних інтересів дитини. Відповідно до ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У п. 1 ст. 9 указаної Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч. 1 ст. 3 Конвенції). Місце проживання малолітньої дитини з одним із батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою. Із системного тлумачення ч. 1 ст. 3, ст. 9 Конвенції про права дитини, ч. ч. 2 і 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», ст.161 СК України випливає, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини. Враховуючи, що в судовому засіданні встановлено, що на даний час визначення місця проживання дитини разом з батьком не суперечитиме інтересам дитини, враховуючи ставлення обох батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, прихильність дитини до обох батьків, вік дитини, а також те, що в даному випадку відповідачка визнає позов та не заперечує щодо того, щоб дитина проживала разом з батьком, суд приходить до висновку про задоволення заявлених вимог [PERSON] та визначення місця проживання дитини на даний час разом з батьком. Щодо заявлених позивачем вимог про стягнення аліментів, суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, позивач вправі відмовитись від позову (всіх або частин позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Враховуючи те, що позивач в заяві на адресу суду просив залишити позовні вимоги [PERSON] в частині визначення розміру та стягнення аліментів без розгляду, суд дійшов висновку, що позовні вимоги за первісним позовом [PERSON] про визначення розміру та стягнення аліментів залишити без розгляду. Щодо заявлених вимог за зустрічним позовом [PERSON] в особі представника адвоката Лазорко Романа Йосифовича до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Подільської районної в місті Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини, суд дійшов до наступних висновків. Згідно п.5 ч.1 ст. 257 Цивільного процесуального кодексу України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду. Таким чином, зустрічну позовну заяву [PERSON] в особі представника адвоката Лазорко Романа Йосифовича до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Подільської районної в місті Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини залишено без розгляду. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved