Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-09 00:00:00

21.11.2023 р. до суду надійшла вказана заява, в якій заявниця просить встановити факт її спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] в період з 17.11.2020 року по день його смерті, - [INFO] . В обгрунтування заяви зазначає, що з [PERSON] був зареєстрований шлюб 12.11.2005 р. Від даного шлюбу є донька [PERSON] , [INFO] . Як зазначив заявник через певні життєві обставини шлюб було розірвано за рішенням суду від 17.11.2000 р. Проте, після розірванян шлюбу, вони з [PERSON] продовжили спільно проживати однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] . Весь час вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет, займались благоустрієм житла, робили ремонт, купляли меблі ті інші товари побутового вжитку, також спільно відпочивали. [INFO] , [PERSON] загинув від вибухової травми на околиці смт. Стельмахівка Сватівського району Луганської обл., під час обстрілу з боку противника при виконання бойового завдання, про що зазначено в довідці - сповіщенні сім`ї № 331 від 31.10.2023 р. виданої на підставі довідки про причину смерті № 10-1282821-ДМ від 31.10.2023 р. [PERSON] зазначає, що після смерті [PERSON] та відповідно до законодавства України сім`я має право на отримання компенсації в зв`язку з загибеллю, тому для отримання одноразової допомоги їй потрібно встановити даний факт. На підставі викладеного просить суд встановити факт проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з [PERSON] , [INFO] , який загинув [INFO] , у період з 17.11.2020 року по 29.10.2023 р. Ухвалою суду від 29.04.2023 р.відмовлено у відкритті провадження. Постановою Київського апеляційного суду від 12.03.2024 р., ухвалу суду від 29.04.2023 р. скасовано, і направлено для продовження розгляду. Ухвалою судді від 29.04.2024 року прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Зааявник в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. Представник заінтересованої особи Головного управління Національної Гвардії України, в судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечував. Заінтересовані особи [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явились, подали до суду заяви, що не заперечують проти задоволення заяви, просили справу слухати за їх відсутності (а.с. 92, 93). Представик військової частини № [NUMBER] [INFO] , у судове засідання не з`явився, подав письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності, ухвалити рішення згідно вимог діючого законодавства (а.с. 102). Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є сусідкою заявниці. Суду зазначила, що [PERSON] та [PERSON] вони постійно проживали разом в кв. [ADDRESS] , оскільки вони товаришували, проводили спільні святкування, дні народження. Крім того, подружжя [PERSON] робили в квартирі ремонт, купували меблі, вели спільне господарство. Свідок [PERSON] суду пояснив, що працює більше двадцяти років конс`єржем в під`їзді будинку [ADDRESS] , в якому мешкає сім`я [PERSON] . Йому відомо, що подружжя [PERSON] вели спільне господарство та робили ремонт у квартирі, разом купляли меблі, побутову техніку. Про смерть [PERSON] йому відомо, що він загинув під час обстрілу. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення заявниці , представника заінтересованої особи, свідків, вважає, що дана заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] та [PERSON] , перебували в зареєстрованому шлюбі з 12.11.2005 р. Від даного шлюбу є дитина - донька [PERSON] , [INFO] . Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 17.11.2020 р. шлюб між подружжям [PERSON] розірвано. Згідно довідки військової частини № [NUMBER] Національної Гвардії України № 135 від 14.07.2023 р. [PERSON] , брав участь у заходах необхідних для забезпечення України захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України в період з 18.03.2022 р. по 20.03.2022 р. та з 01.04.2022 по 30.04.2022 р. перебуваючи в [ADDRESS] . Згідно довідки військової частини № [NUMBER] Національної Гварії України № 135 від 21.02.2024 р., [PERSON] , брав участь у заходах необхідних для забезпечення України захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України в період з 27.10.2023 р. та загинув [INFO] в с. Стельмахівка Сватівського району Луганської області. Підставою є акт про нещасний випадок (в тому числі поранення) від 31.01.2024 № 25/24 та акт спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 29.10.2023 р. Згідно сповіщення сім`ї № 331 [PERSON] , загинув [INFO] на околиці с. Стельмахівка Сватівського району Луганської області під час обстрілу з боку противника. Згідно довідки про причину смерті № 10-12/2821-ДМ, [PERSON] помер [INFO] , причина смерті - вибухова травма, на підставі якої було видано свідоцтво про смерть [PERSON] . Згідно постанови № 126 від 06.03.2024 р. вибухова травма, що призвела до смерті [PERSON] 29.10.2023 р., пов`язана із захистом Батьківщини. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] після розірвання шлюбу продовжували проживати однією сім`єю, мали спільний бюджет, вели спільне господарство, піклувалися про доньку. З наданих заявницею платіжних інструкцій [PERSON] систематично переводив грошові кошти на ім`я [PERSON] різними сумами. Також, в матеріалах справи наявні платіжні інструкції де [PERSON] , переводила кошти [PERSON] . Заявниця проживала разом із [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , із 17.11.2020 р. (після розірвання шлюбу), що підтверджується показами свідків, сімейними фотографіями, банківським виписками та скрин-шотами листування у мобільних додатках. А матеріалах справи також наявні нотаріально завірені заяви від [PERSON] (батько [PERSON] ) та [PERSON] , (дочки [PERSON] ) про те, що останні не заперечують проти того, щоб [PERSON] подала заяву для отримання одноразової допомоги у разі загибеля військовослужбовця (а.с. 84, 85). Відповідно до положень частини першоїстатті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особамає правона захистсвого цивільногоправа уразі йогопорушення,невизнання абооспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Устатті 129 Конституції Українизакріплені основні засади судочинства. Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист. Згідно з частини 5 статті 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових 32 формуваннях, а також членів їхніх сімей. Згідно з частиною третьоюстатті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України суд вправі встановити факт, від якого залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. Відповідно до вимог статей 315-319 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Пунктом 2 постанови КМ України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», установлено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пунктах 1-1-2 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", крім громадян Російської Федерації або Республіки Білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору. Відповідно до ч.1 ст.16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають особи, зазначені у пункті 4 цієї статті. Згідно ч.4 ст.16-1 зазначеного Закону, до членів сімей загиблих (померлих) осіб, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, належать: діти, у тому числі усиновлені, зачаті за життя загиблої (померлої) особи та народжені після її смерті, а також діти, стосовно яких загиблу (померлу) особу за її життя було позбавлено батьківських прав; вдова (вдівець); батьки (усиновлювачі) загиблої (померлої) особи, якщо вони не були позбавлені стосовно неї батьківських прав або їхні батьківські права були поновлені на час її загибелі (смерті); внуки загиблої (померлої) особи, якщо на момент її загибелі (смерті) їх батьки загинули (померли); жінка (чоловік), з якою (з яким) загибла (померла) особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили; утриманці загиблої (померлої) особи, визначені відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Згідно із абз. 5 п. 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї» членами сім`ї військовослужбовця є, зокрема, особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з військовослужбовцем у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки. Статтею 3 Сімейного кодексу України встановлено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. З цього законодавчо сформульованого поняття сім`ї випливає, що ознаками сім`ї є, зокрема, спільне проживання, спільний побут та ведення спільного господарства. У рішенні Конституційного Суду від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 зазначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Слід відмітити, що ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Закон не визначає, які конкретно докази визнаються беззаперечним підтвердженням факту спільного проживання, тому вирішення питання про належність і допустимість таких доказів є обов`язком суду при їх оцінці. Оцінюючи в сукупності докази надані заявницею, суд приходить до висновку про підтвердження факту проживання заявниці з покійним [PERSON] однією сім`єю на момент його смерті та наявність факту ведення спільного господарства, наявності в сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, здійснення ремонтних та будівельних робіт, придбання іншого майна в інтересах сім`ї. Вказані обставини також підтверджуються свідками допитаним у судовому засіданні. Таким чином справи про встановлення факту проживання однією сім`єю без шлюбу із загиблим військовослужбовцем підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства незалежно від мети звернення до суду (зокрема, підтвердження соціального статусу для призначення та виплати одноразової грошової допомоги сім`ї військовослужбовця) і наявності в заявника певних цивільних прав та обов`язків чи виникнення публічно-правових спорів із суб`єктами владних повноважень. Беручи до уваги вищенаведене, досліджені у судовому засіданні докази, що з достовірністю підтверджують факт постійного проживання заявника зі спадкодавцем однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, а також те, що в іншій спосіб, ніж в судовому порядку, заявник позбавлена можливості встановити юридичний факт, суд дійшов висновку про достатність підстав для встановлення даного факту та задоволення заяви, оскільки іншим чином встановити його неможливо, а встановлення даного факту необхідне заявнику для оформлення своїх соціально-економічних прав. У відповідності до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Отже, судові витрати суд залишає за заявником.

Outcome: approved