Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-24 00:00:00

10 липня 2024 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» через свого представника за довіреністю [PERSON] звернулося до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій просить стягнути з [PERSON] \~ користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість на за кредитним договором № 252972 від 28 січня 2022 року в розмірі 10367,50 грн., з яких: 5000,00 грн - заборгованість по тілу кредиту; 5367,50 грн сума заборгованості за відсотками та за кредитним договором № 5526613 від 11.02.2022 в розмірі 30151,20 грн, з яких: 8500,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу;\~ 21651,20 грн сума заборгованості за відсотками.\~ Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 28 січня 2022 року\~ між Товариством з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 252972. Відповідно до п. 1.1.\~ укладання кредитного договору здійснюється сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується клієнтом через Веб-сайт або Мобільний додаток. Електронна ідентифікація клієнта здійснюється при вході Клієнта в Особистий кабінет, шляхом перевірки Товариством правильності введення пароля входу до Особистого кабінету. Договір вважається\~ укладеним з моменту його підписання електронним підписом Клієнта, що відтворений шляхом використання Клієнтом електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який формується для кожного разу використання та направляється клієнту на номер мобільного телефону повідомлений останнім Товариству в ІТС Товариства. Введення клієнтом коду одноразового ідентифікатора з метою підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором цього Договору вважається направленим Товариству повідомлення про прийняття в повному обсязі умов цього Договору. 08..01.2024\~ між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Селфі Кредит» було укладено Договір факторингу № 08012024 у відповідності до умов якого ТОВ «Селфі Кредит» передає (відступає), а ТОВ «ФК Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому Права Вимоги до Боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 08.01.2024 до Договору факторингу № 0801224 від 08.01.2024 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 10367,50 грн, з яких 5000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 5367,50 грн сума заборгованості за відсотками. Крім того, 11 лютого 2022 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 5526613. Кредитний договір підписано електронним підписом Позичальника, що відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону Відповідача, який зазначений в п. 10 Кредитного договору з метою отримання кредиту. 19.06.2023 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 19062023, у відповідності до умов якого ТОВ «Авентус Україна» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 19.06.2023 до договору факторингу № 19062023 від 19.06.2023 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача 30151,20 грн, з яких 8500,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 21651,20 грн сума заборгованості за відсотками. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями\~ від 03.09.2024 вказану справу передано на розгляд судді Бебешко М.М. 04 вересня 2024 року судом отримано відповідь з Єдиного державного демографічного реєстру щодо зареєстрованого місця проживання відповідача. 06 вересня 2024 року ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи у відкритому судовому засіданні, призначеному на 30 вересня 2024 року. Представник позивача в позовній заяві\~ просив розгляд справи здійснювати за його відсутності та у випадку неявки в судове засідання відповідача ухвалити заочне рішення в справі. Відповідач в судове засідання 30 вересня 2024 року не з`явився, в зв`язку з чим судове засідання було відкладено на 25 жовтня 2024 року. В судове засідання 25.10.2024 відповідач не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином за місцем зареєстрованого проживання, з відзивом (запереченнями) на позов до суду не звертався, тому суд ухвалив провести по справі заочний розгляд відповідно до ст. 280 ЦПК України. В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 28.01.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Селфі Кредит» та\~ [PERSON] \~ було укладено договір про надання споживчого кредиту № 252972 (а. с. 7-12), згідно з п.1.3 сума кредиту складає\~ в розмірі 5000,00 грн. Відповідно до п. 1.4 строк кредиту становить 30 днів. Детальні терміни повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є Додатком № 1 до цього Договору. Графік платежів розраховується за зниженою процентною ставкою (якщо Споживач є учасником\~ Програми лояльності), виходячи з припущення, що споживач виконає свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в Договорі. Строк кредиту може бути продовжено в порядку та на умовах визначених в Розділі 4 цього Договору. Згідно п. 5.1 стандартна процентна ставка становить 1,90% в день застосовується в межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 цього Договору, якщо не виконані умови для застосування зниженої процентної ставки (або Споживач не є учасником Програми лояльності); в межах нового строку кредиту, якщо відбулась пролонгація за ініціативою споживача відповідно до п. 4.2 Договору. Згідно п. 1.7 орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору складає за стандартною ставкою 24079,41 % річних, за зниженою ставкою 2013,43 % річних. Згідно п. 1.8 Договору Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору складає за стандартною ставкою 7850,00 грн, за зниженою ставкою 6425,00 грн. Згідно п. 4 Договору строк кредиту може бути продовжено:\~ за ініціативою Споживача на кількість днів, зазначену в п. 1.4 Договору, якщо між сторонами буде досягнута домовленість про таке продовження в порядку, визначеному п. 4.2 Договору або в порядку авто пролонгації, на кількість днів та відповідно до умов визначених в п. 4.3 Договору.\~ Продовження строку кредиту може бути здійснено на кількість днів, зазначену в п. 1.4 Договору на підставі Додаткової угоди, що укладається між сторонами відповідно до порядку.\~\~ В Додатку № 1 до Договору про надання споживчого кредиту вказано, якщо клієнтом не будуть виконані умови Договору для отримання зниженої процентної ставки, розміри платежів зазначені в Графіку платежів будуть перераховані за стандартною процентною ставкою, в зв`язку з чим будуть наступні значення: сума платежу за розрахунковий період складе 7850,00 грн, проценти за користування кредитом складуть 2850,00 грн, реальна річна процентна ставка складе 24079,41%\~ річних, загальна вартість кредиту складе 7850 грн (а.с. 12 на звороті). Інформація за договором викладена також у паспорті споживчого кредиту, підписаного позичальником електронним підписом (а. с. 13-14), у якому відображено умови кредиту, зазначені як договором так і додатком № 1 до договору. 08 січня 2024 року між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Селфі Кредит»\~ укладено договір факторингу № 08012024, згідно з яким ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»\~ набуло право грошової вимоги до боржників ТОВ «Селфі Кредит» (а. с. 15-17). Відповідно до витягу з реєстру боржників до Договору факторингу № 08012024 від ,08.01.2024 ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 10367,50 грн, з яких 5000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу та 5367,50 грн сума заборгованості за відсотками (а. с. 19). Окрім цього, позивачем додано до позовної заяви розрахунок заборгованості за кредитним договором № 252972 від 28.01.2022 про надання коштів на умовах споживчого кредиту станом на 08.01.2024 (а.с. 20-21). Крім того 11.02.2022 між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] було укладено Договір № 5526613 про надання споживчого кредиту, за умовами якого Товариство надає Споживачу кредит у гривні, а Споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Згідно п. 1.3 Договору сума кредиту (загальний розмір) складає 8500,00 грн, строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів (п. 1.4). Згідно п. 1.5.1 стандартна процентна ставка становить 1,99% в день та застосовується в межах строку кредиту, вказаного в п 1.4 цього Договору. Згідно п. 1.7 Договору орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору складає за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 29653,85 % річних (п.1.7.1). За стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 10169,67 % річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту складає за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 69394,00 грн (п.1.8.1), за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 65841,85 грн (п.1.8.2). Згідно Додатку № 1 до Договору про надання споживчого кредиту № 5526613 від 11.02.2022 якщо споживачем не будуть виконані умови Договору для отримання зниженої процентної ставки, розміри платежів зазначені в Графіку платежів будуть перераховані за стандартною процентною ставкою, в зв`язку з чим будуть наступні значення: сума платежу за розрахунковий період складе 69394,00 грн, проценти за користування кредитом складуть 60894,00 грн, реальна річна процентна ставка складе 29653,85%\~ річних, загальна вартість кредиту складе 69394,00 грн (а.с. 30 на звороті). Інформація за договором викладена також у паспорті споживчого кредиту, підписаного позичальником електронним підписом (а. с. 31-32), у якому відображено умови кредиту, зазначені як договором так і додатком № 1 до договору. 19 червня 2023 року\~ між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 19062023, у відповідності до умов якого ТОВ «Авентус Україна» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Авентус Україна» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників ( а. с. 33-35). Відповідно до витягу з Реєстру боржників № 2 від 19.06.2023 до Договору факторингу № 19062023 від 19.06.2023, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло прав грошової вимоги до відповідача [PERSON] в сумі 30151,20 грн, з яких: 8500,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 21651,20 грн - сума заборгованості за відсотками (а. с. 37). Також позивачем додано до позовної заяви розрахунок заборгованості за кредитним договором №\~ 5526613 від 11.02.2022 (а.с. 38). При вирішенні справи суд виходить з наступного: Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частинами 1, 2 ст. 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно- комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно зі ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. За приписом ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Частиною 1 ст. 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, установлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Разом з тим, особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Так, пунктами 5, 6, 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» встановлено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додається до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним із моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Правилами ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» регламентовано, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України). Водночас, не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину тощо) вказується особа, яка створила замовлення. Аналогічні правові висновки зроблені Верховним Судом, наприклад, у постановах від 12 січня 2021 у справі № 524/5556/19, від 10 червня 2021 у справі №234/7159/20, які, відповідно до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України, суд враховує при виборі і застосуванні норми права до цих спірних правовідносин. З наведених обставин справи вбачається, що кредитний договір на підставі якого позивачем заявлено про стягнення заборгованості був укладений в електронній формі із застосуванням одноразового ідентифікатора та наданням персональних даних відповідача. Отже, виходячи з вищенаведених положень законодавства та встановлених обставин справи, суд приймає до уваги те, що вказаний договір підписаний електронним підписом, використання якого не можливе без проходження попередньої реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора, та без здійснення входу ним на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету. У свою чергу, доказів того, що персональні дані відповідача (копія паспорта громадянина України, РНОКПП, реквізити банківської картки на яку первісним кредитором здійснювалось перерахування позичених грошових коштів, номер телефону, адреса електронної пошти), які до того ж відповідають даним зазначеним відповідачем в клопотанні про призначення експертизи, були використані неправомірно для укладення кредитного договору від її імені, ним до суду не надано. Також слід звернути увагу на те, що відповідач до правоохоронних органів із відповідною заявою щодо вчинення відносно нього шахрайських дій не зверталася, як і не оскаржувала правомірність укладеного договору. Враховуючи умови надання кредитних коштів, суд зазначає, що саме боржник має доступ до своїх рахунків, і вона мала можливість представити суду виписку з своїх рахунків на підтвердження відсутності надходження коштів від кредитора на виконання укладеного договору, однак доказів на спростування заявлених позовних вимог в частині укладення договору та отримання кредитних коштів, суду не надала. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд при вирішенні справи користується правовими висновками, викладеними у постановах Верховного Суду. У постановах Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 2024494/16-ц та від 18 січня 2023 року у справі № 686/13446\\15\~ зроблено висновок про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом,\~ а також обумовлену в договорі неустойку, припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Правом на нарахування компенсаційних втрат, передбачених ч.2 ст.625 ЦК України, позивач не скористався. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.04.2023 (справа №910/4518/16) не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. Кредитор вправі вимагати повернення кредиту разом із процентами, нарахованими відповідно до встановлених у договорі термінів погашення періодичних платежів на час спливу строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту у межах цього строку. Тобто позичальник у цьому разі не отримує від кредитора відповідне благо на період після закінчення строку кредитування чи після пред`явлення кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту, а тому й не повинен сплачувати за нього нові проценти відповідно до статті 1048 ЦК України. Очікування кредитодавця, що позичальник повинен сплачувати проценти за «користування кредитом» поза межами строку, на який надається такий кредит (тобто поза межами існування для позичальника можливості правомірно не сплачувати кредитору борг), виходять за межі взаємних прав та обов`язків сторін, що виникають на підставі кредитного договору, а отже, такі очікування не можуть вважатись легітимними. За таких обставин надання кредитодавцю можливості нарахування процентів відповідно до статті 1048 ЦК України поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту вочевидь порушить баланс інтересів сторін - на позичальника буде покладений обов`язок, який при цьому не кореспондує жодному праву кредитодавця. Якщо позичальник прострочив виконання зобов`язання з повернення кредиту та сплати процентів за «користування кредитом», сплив строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту не може бути підставою для невиконання такого зобов`язання. Зазначене також є підставою для відповідальності позичальника за порушення грошового зобов`язання. Так кредитним договором\~ № 252972\~ від 28.01.2022 п. 1.3, 1.4, 1.5\~ Договору передбачено, що кредит в розмірі 5000,00 грн. надається строком на 30 днів,\~ зі сплатою стандартної відсоткової ставки 1,90 %\~ на добу. Позивачем не доведено, що\~ сторонами було пролонговано строк кредитування,\~ не надано Додаткового договору, а тому не суд на вбачає підстав для стягнення відсотків, нарахованих поза межами строку кредитування. За таких обставин, суд приходить до висновку про доцільність ухвалення рішення про задоволення позовних вимог в частині тіла кредиту в повному обсязі та часткового задоволення позовних вимог в частині нарахування відсотків за кредитними угодами Тому, стягненню підлягає заборгованість\~ за кредитним договором № 252972 від 28.01.2022 в розмірі 7850,00 грн., що складається з: суми заборгованості за тілом кредиту 5000,00 грн; суми заборгованості за відсотками 2850,00 грн, що відповідає Додатковій угоді до Договору про споживчий кредит (а.с. 12 на звороті). За договором про надання споживчого кредиту № 5526613 від 11.02.2022 заборгованість підлягає стягненню в повному обсязі, так як відсотки нараховані в строк кредитування. Загальний розмір заборгованості, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 38001,20 грн. Судовий збір у справі, відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що становить 93,77 % від розміру задоволених судом позовних вимог, отже, судовий збір становить 2839,86 грн.

Outcome: partial