Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 02 грудня 2022 року між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 319615796802, відповідно до якого відповідач отримав кредит на споживчі цілі у розмірі 200\~000 гривень на 60 місяців з терміном остаточного повернення не пізніше 02 грудня 2027 року. За користування кредитом позичальник зобов`язався сплачувати банку відповідну плату (проценти) у розмірі 56% річних. Позичальник зобов`язався здійснювати повернення кредиту рівними частинами у розмірі 3333,33 грн. та сплату процентів, нарахованих на залишок основної суми боргу за кредитом, щомісячно до 3 числа місяця, наступного за звітним, починаючи з січня 2023 року. Банк свої зобов`язання за договором виконав. Відповідач умови зазначеного кредитного договору належним чином не виконував і станом на 06 червня 2024 року його заборгованість перед банком складає 217 616,82 грн, з яких: 182 666,68 грн заборгованість за кредитом, 34 950,14 грн проценти за користування кредитом. Враховуючи наведене, просив стягнути з відповідача заборгованість за договором про споживчий кредит № 319615796802 від 02 грудня 2022 року в розмірі 217 616,82 грн та витрати по сплаті судового збору в розмірі 3264,25 грн. Ухвалою суду від 20 вересня 2024 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом, ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, відповідачу роз`яснено його право на подання відзиву на позов; відповідач відзив на позов суду не надав. Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що висунуті позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору про споживчий кредит № 319615796802 від 02 грудня 2022 року відповідач отримав кредит в розмірі 200000,00 грн на строк 60 місяців з терміном остаточного повернення не пізніше 02 грудня 2027 року, зі сплатою 56 процентів річних, що підтверджується копіями договору про споживчий кредит № 319615796802 від 02 грудня 2022 року, кредитної заяви 3196168215 від 01 грудня 2022 р., паспорта споживчого кредиту, графіку платежів, платіжної інструкції від 02 грудня 2022 року, виписки по рахункам (а.с.6-15, 16, 17-19, 20, 25, 26-31) Відповідач умови зазначеного кредитного договору належним чином не виконував і станом на 06 червня 2024 року його заборгованість, згідно розрахунку позивача, становить 217616,82 грн, яка складається із: 182666,68 грн заборгованість за кредитом, 34950,14 грн проценти за користування кредитом (а.с. 5). Підстав вважати, що наданий розрахунок заборгованості невірний немає, оскільки відповідачем він не спростований. Відповідно до ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 ЦК України). Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Частиною другою статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Позичальник зобов`язаний\~повернути позикодавцеві\~позику (грошові\~кошти у\~такій самій\~сумі або\~речі,\~визначені родовими\~ознаками,\~у такій\~самій кількості,\~такого самого\~роду та\~такої самої\~якості,\~що були\~передані йому\~позикодавцем)\~у строк\~та в\~порядку,\~що встановлені\~договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Враховуючи викладене, оскільки відповідач ухиляється від сплати боргу в добровільному порядку та жодних заперечень щодо позову суду не надав, то суд вважає за необхідне, задовольняючи позовні вимоги, стягнути з нього на користь позивача заборгованість за кредитним договором у заявленому позивачем розмірі 217616 гривень 82 копійки. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача на відшкодування витрат по сплаті судового збору 3264 гривні 25 копійок.

Outcome: approved