Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-22 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач за первісним позовом звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором в розмірі 184583,64 грн. та 3028 грн. судового збору. Свої вимоги\~мотивує тим, що 25.01.2021 року між АТ «Ідея Банк» та відповідачем за первісним позовом укладено генеральний кредитний договір № ГКД-748329.1. Згідно з кредитним договором його сторони погодили, що банк зобов`язується відкрити позичальнику відновлювальну кредитну лінію, в межах котрої надавати йому кредити (транші) на споживчі потреби у розмірі та на умовах, визначених цим договором, а позичальник зобов`язується повернути фактично отримані кошти, сплатити проценти за користування ними та інші платежі в порядку, розмірі та в строки, що передбачені договором та діючими тарифами банку. Максимальна сума заборгованості позичальника за наданими банком траншами становить 300000 грн., включаючи витрати на страхові платежі (у разі наявності). Рішення щодо надання кредитних коштів банком приймається за кожним траншем окремо та зобов`язання банку щодо надання траншів в рамках цього договору є відкличними. Строк дії кредитної лінії становить 120 місяців з дати її відкриття, строк дії окремого траншу, який надається клієнту в рамках кредитної лінії, становить 60 місяців (п. 1.2. кредитного договору). У відповідності до п. 1.4. кредитного договору за користування траншем позичальник сплачує річну змінювану процентну ставку в розмірі, що визначається як змінна частина ставки, збільшена на маржу банку (15%), що на момент підписання кредитного договору становить 19,5% річних, а також плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в терміни, визначені згідно з актуальним графіком щомісячних платежів в розмірі 2,5% річних від початкової суми кожного траншу, що буде відображена в графіку платежів у конкретному цифровому виразі. 17.06.2021 року в рамках кредитного договору було видано транш за номером №G02.10701.008215697 у розмірі 118760 грн., підтвердженням чого є належним чином засвідчені копії меморіальних ордерів. Одночасно з видачею траншу відповідачу було надіслано графік щомісячних платежів за траншем. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Позивач повністю виконав свої зобов`язання згідно з кредитним договором, видавши відповідачу 17.06.2021 року в рамках кредитного договору транш за номером №G02.10701.008215697 у розмірі 118760 грн. Проте, відповідач не повернув отриманий транш у встановлений кредитним договором термін та не сплатив нараховані відсотки та комісію, інші платежі за кредитним договором. Останній платіж відповідачем здійснено 30.08.2023 року. Сума боргу відповідача за траншем №G02.10701.008215697\~від 17.06.2021\~року,\~ виданим\~у рамках\~кредитного договору,станом на 08.03.2024 року становить 184583,64 грн. Вказана заборгованість відповідача підтверджується випискою по особовому рахунку № [NUMBER] та довідкою-розрахунком заборгованості станом на 08.03.2024 року. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Відтак, у зв`язку із невиконанням умов кредитного договору, 03.01.2024 року на адресу відповідача банком направлено вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань. Згідно з даної вимоги АТ «Ідея Банк» вимагало терміново, протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня направлення кредитором цієї вимоги виконати зобов`язання по кредитному договору, а саме достроково повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитними коштами, тобто до дня фактичного погашення всієї заборгованості за кредитом, а також суму пені, нарахованої по день повного погашення заборгованості та інші платежі за кредитним договором. Також відповідачу було повідомлено, що у випадку непогашення заборгованості за кредитним договором в тридцятиденний строк з дня направлення цієї вимоги банком будуть здійсненні заходи щодо примусового стягнення із відповідача заборгованості за кредитним договором на власний вибір кредитора. \~ \~ \~ \~ Враховуючи наведене, а також те, що на даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість, що є порушенням законних прав та інтересів позивача, позивач просить позов задовольнити. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 11.04.2024 року у справі відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження. \~ \~ \~ \~ 01.05.2024 року на адресу суду надійшла зустрічна позовна заява про захист прав споживачів, відповідно до якої [PERSON] просить суд зобов`язати Акціонерне товариство «Ідея Банк» здійснити перерахунок заборгованості по періодах сплати позичальником кожного окремого платежу за траншем №G.02.10701.008215697 від 17 червня 2021 року, що виданий в рамках Генерального кредитного договору №ГКД-748329.1 від 25 січня 2021 року шляхом перерозподілу вже сплачених [PERSON] коштів у розмірі 32 817 грн. 19 коп., що були спрямовані Акціонерним товариством «Ідея Банк» на погашення плати за обслуговування кредитної заборгованості у рахунок погашення іншої заборгованості по кредиту; стягнути з Акціонерного товариства «Ідея Банк» на користь [PERSON] витрати на професійну правову допомогу адвоката у розмірі 10 000 грн. У первісному позові АТ «Ідея Банк» просить суд відмовити. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 07.06.2024 року зустрічну позовну заяву\~ відповідача [PERSON] до Акціонерного товариства «Ідея Банк» про захист прав споживачів прийнято до розгляду Галицького районного суду м. Львова. Позов Акціонерного товариства «Ідея Банк» до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором та зустрічний позов\~\~ [PERSON] до Акціонерного товариства «Ідея Банк» про захист прав споживачів об`єднано в одне провадження. Здійснено перехід до розгляду справи у порядку загального позовного провадження у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк» до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором та зустрічним позовом [PERSON] до Акціонерного товариства «Ідея Банк» про захист прав споживачів та проводити розгляд цивільної справи за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 05.07.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу за позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк» до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором та зустрічним позовом [PERSON] до Акціонерного товариства «Ідея Банк» про захист прав споживачі до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні в приміщенні Галицького районного суду м. Львова. 31.07.2024 року на адресу Галицького районного суду м. Львова надійшов відзив на зустрічну позовну заяву, відповідно до якого представник АТ «Ідея Банк» просить відмовити у задоволенні зустрічної позовної заяви та задовольнити первісну позовну заяву. 06.08.2024 року на адресу Галицького районного суду м. Львова надійшла заява АТ «Ідея Банк» про відмову від частини позовних вимог, відповідно до якої просить суд прийняти відмову АТ «Ідея Банк» від частини позовним вимог, а саме в частині стягнення з відповідача 93848,22 грн. заборгованості за кредитним договором (у тому числі простроченої плати за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 57689,42 грн.), і закрити провадженні у цій частині, та вважати позовними вимогами АТ «Ідея Банк» про стягнення заборгованості за кредитним договором з [PERSON] у розмірі 90735,42 грн. (прострочений борг 81903,88 грн., прострочені проценти 8831,54 грн.). 23.10.2024 року на адресу Галицького районного суду м. Львова надійшла заява представника [PERSON] , адвоката Буковинського Т.Й., про закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю предмету спору та про розподіл судових витрат. Просить суд стягнути з первісного позивача на користь [PERSON] витрати на правничу допомогу у розмірі 10000 грн. Представник позивача за первісним позовом у судовому засіданні позовні вимоги про стягнення з [PERSON] заборгованості у розмірі 90735,42 грн. підтримав та просив первісний позов задовольнити. Представник відповідача за первісним позовом у судовому засіданні просив закрити провадження за зустрічним позовом, оскільки АТ «Ідея Банк» було здійснено перерахунок заборгованості, чим фактично виконано позовну вимогу [PERSON] . Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Відповідно до ст. 129 Конституції України, ст. 3 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Згідно з ст. 12 ч. 3 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Судом встановлено, що 25.01.2021 року між АТ «Ідея Банк» та відповідачем за первісним позовом укладено генеральний кредитний договір № ГКД-748329.1. 17.06.2021 року в рамках кредитного договору було видано транш за номером №G02.10701.008215697 у розмірі 118760 грн., підтвердженням чого є належним чином засвідчені копії меморіальних ордерів. Одночасно з видачею траншу відповідачу було надіслано графік щомісячних платежів за траншем. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. \~ \~ \~ \~Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позичкодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позичкодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. \~ \~ \~ \~ Згідно з ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Частина 1 ст. 612 ЦК України визначає, що боржник, у даному випадку відповідач, вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не виконав зобов`язання у строк, який встановлений договором чи законом. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Відповідно до ч. 2 статті ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. \~ \~ \~ \~ Позивач за первісним позовом повністю виконав свої зобов`язання згідно з кредитним договором, що підтверджується меморіальними ордерами. Проте, відповідач за первісним позовом не повернув отриманий кредит у встановлений договором термін та не сплатив нараховані інші платежі, у тому числі проценти за кредитним договором. У зв`язку із невиконанням умов кредитного договору, 03.01.2024 року на адресу відповідача за первісним позовом банком направлено вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань. Згідно даної вимоги позивач вимагав терміново, протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня направлення кредитором цієї вимоги виконати зобов`язання по кредитному договору, а саме достроково повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитними коштами, а також суму пені, нарахованої по день повного погашення заборгованості та інші платежі за кредитним договором. Також відповідачу було повідомлено, що у випадку непогашення заборгованості за кредитним договором в тридцятиденний строк з дня направлення цієї вимоги банком будуть здійснені заходи щодо примусового стягнення заборгованості за кредитним договором на власний вибір кредитора. Відповідач за первісним позовом у встановлений строк зобов`язання за кредитним договором не виконав. \~ \~ \~ \~ У зв`язку із невиконанням умов кредитного договору утворилась заборгованість, яка згідно з довідкою - розрахунком заборгованості станом на 08.03.2024 року становить 184583,64 грн. та складається із наступного: прострочений борг\~96507,82 грн.; прострочені проценти\~30386,4 грн.; прострочена плата за обслуговування кредиту 57689,42 грн. 05.08.2024 року надійшла заява АТ «Ідея Банк» про відмову від частини позовних вимог в частині стягнення з відповідача 93848,22 грн. заборгованості за кредитним договором (у тому числі простроченої плати за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 57689,42 грн.) та закриття провадження у цій частині. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом. Відтак, в силу вимог ст. 255 ЦПК України, суд вважає, що провадження у справі в частині позовних вимог Акціонерного товариства «Ідея Банк» до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором в частині стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 93848,22 грн. підлягає закриттю. Враховуючи те, що закрито провадження у справі в частині позовних вимог АТ «Ідея Банк» до [PERSON] щодо стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 93848,22 грн., яка складається в тому числі й з нарахованої суми простроченої за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 57689,42 грн., сума боргу\~ [PERSON] \~за кредитним\~договором № ГКД-748329.1. від 25.01.2021 року становить 90735,42 грн., а саме: прострочений борг 81903,88 грн., прострочені проценти 8831,54 грн. Згідно ст.ст.525, 526, 530ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства у встановлений строк Судом встановлено, що відповідач за первісним позовом прострочив погашення поточних платежів кредиту та нарахованих процентів, належним чином не повертає отриманий кредит, не виконує взятих на себе за договором зобов`язань. Тому суд приходить до висновку, що первісний позов слід задовольнити та стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в розмірі 90735,42 грн. \~ \~ \~ \~ Щодо зустрічного позову [PERSON] до Акціонерного товариства «Ідея Банк» про захист прав споживачів суд зазначає наступне. \~ \~ \~ \~ Як вбачається із зустрічної позовної заяви [PERSON] просила суд: «Зобов`язати Акціонерне товариство «Ідея Банк» здійснити перерахунок заборгованості по періодах сплати Позичальником кожного окремого платежу за Траншем №G.02.10701.008215697 від 17 червня 2021 року, що виданий в рамках Генерального кредитного договору №ГКД-748329.1 від 25 січня 2021 року шляхом перерозподілу вже сплачених [PERSON] коштів у розмірі 32 817 грн. 19 коп., що були спрямовані Акціонерним товариством «Ідея Банк» на погашення плати за обслуговування кредитної заборгованості у рахунок погашення іншої заборгованості по кредиту. Однак, після прийняття судом зустрічного позову та в процесі розгляду справи відповідачем було добровільно здійснено перерахунок заборгованості за №G.02.10701.008215697 від 17 червня 2021 року, що виданий в рамках Генерального кредитного договору №ГКД-748329.1 від 25 січня 2021 року, чим фактично виконано позовну вимогу [PERSON] за зустрічним позовом. Такий факт, зокрема підтверджується поданою Акціонерним товариством «Ідея Банк» Заявою від 05.08.2024 року про відмову від частини позовних вимог, в якій Акціонерне Товариство «Ідея Банк» просить суд прийняти відмову АТ «Ідея Банк» від частини позовних вимог, а саме в частині стягнення з позичальника 93 848 грн. 22 коп. заборгованості за кредитним договором (у тому числі простроченої плати за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 57 689 грн. 42 коп.) і закрити провадження у цій частині, та вважати позовними вимогами АТ «Ідея Банк» стягнення заборгованості за кредитним договором з [PERSON] у розмірі 90 735 грн. 42 коп. та його перерахунком заборгованості, з якого вбачається, що банк здійснив перерахунок заборгованості по кредиту та зарахував вже сплачену позичальником плату за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 32 817 грн. 19 коп., в рахунок погашення іншої заборгованості по кредиту, а саме в рахунок погашення основного боргу та процентів. Таким чином, між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] відсутній предмет спору у справі за зустрічнім позовом. Згідно п. 2. ч.1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору. Згідно з ч.2 статті 255 ЦПК України , про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат. Згідно висновків щодо застосування норма права, що викладені у Постанові Верховного Суду від 20 вересня 2021 року у справі №638/3792/20 (провадження №61-3438сво21) Об`єднана палата Касаційного цивільного суду вказала: «Підстави для закриття провадження у справі визначені у статті 255 ЦПК України. Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи. Пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору. Поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення. Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Тобто, правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб. Таким чином, з урахуванням того, що позовні вимоги [PERSON] про здійснення перерахунку заборгованості були виконані банком, суд вважає за можливим закрити провадження у справі за зустрічним позовом [PERSON] до АТ «Ідея Банк» у зв`язку із відсутністю предмету спору. Згідно ч. 1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України). Згідно з ч.3 ст. 142 ЦПК України, якщо позивач не підтримує свої вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача. Відповідно до частини 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. До матеріалів справи долучений договір про надання правової допомоги № 9-20/04/2024 від 20.04.2024 року, детальний опис виконаний адвокатом робіт. Відповідно до остаточного розрахунку сума судових витрат [PERSON] складає 10000 грн. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина четверта статті 137 ЦПК України). У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України). Обов`язок спростування співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 137 ЦПК України). Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) передбачено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Відповідно до п. 48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України №10 від 17.10.2014 року, витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Верховний Суд у постанові від 12.06.2018 року по справі №462/9002/14-ц (провадження №61-9880св18), прийшов до наступних висновків: «свобода договору не є абсолютною, вона обмежується законом і суттю договірних правовідносин, якою за договором про надання юридичних послуг у формі представництва у суді є забезпечення балансу приватних і публічних інтересів - права особи на кваліфіковану юридичну допомогу при розгляді її справи у суді (приватний інтерес) і незалежність та безсторонність судової влади при розгляді цивільних справ (публічний інтерес). Також, діючим законодавством передбачено, що при визначенні розміру компенсації суду слід враховувати (а сторонам доводити) розумність витрат, тобто відповідність понесених стороною витрат складності, обсягу та характеру наданої адвокатом (іншим фахівцем) допомоги. На доведення обсягу наданої правової допомоги суду може бути надано як доказ докладний письмовий звіт адвоката у конкретній справі, адресований клієнту. Відповідно до правової позиції, висловленої у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у постанові від 03 жовтня 2019 року по справі № 922/445/19, розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Згідно позиції Верховного Суду, яка висвітлена у постанові КЦС ВС від 09.06.2020 року у справі №466/9758/16-ц та від 15.04.2020 року у справі №199/3939/18-ц, аналізовані витрати сторони судового процесу мають бути документально підтверджені та доведені. Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони. Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів, суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору. Крім того, у згаданих постановах Верховний Суд зазначає, що при визначенні розміру витрат на правничу допомогу на підставі поданих сторонами доказів, суд має виходити з критеріїв: їхньої реальності (тобто встановлення їхньої дійсності та необхідності); розумності їхнього розміру (виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін). При цьому слід відзначити, що чинний ЦПК встановлює такі критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, необхідність, розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Враховуючи наведене, а також рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, їх значення для справи, суд вважає, що розмір витрат на професійну правничу допомогу, який просить стягнути з АТ «Ідея Банк» на користь [PERSON] адвокат, в сумі 10000 грн. не є цілком співмірним із складністю справи; виконаними адвокатом роботами (наданими послугами; часом, витраченим адвокатом на надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а тому суд приходить до висновку про те, що з АТ «Ідея Банк» на користь [PERSON] слід стягнути витрати на правничу допомогу у розмірі 5000 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Таким чином, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені судові витрати в розмірі 1539,53 (90735,42/184583,64х3028=1539,53) грн. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~

Outcome: approved