Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою, у якій просить стягнути з Відповідачки заборгованість за кредитним договором № 0.022.64.0918.ФО_К від 18.09.2018 у розмірі 12394,20 грн та судові витрати. Позовні вимоги мотивує тим, що 18.09.2018 між АТ «ЮНЕКС БАНК», правонаступником якого є ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 0.022.64.0918.ФО_К, відповідно до умов якого, останній було надано кредит у розмірі 20000,00 грн., терміном користування до 18.09.2021 (день остаточного повернення кредиту). а позичальник зобов`язується повернути отримані кредитні кошти, сплатити комісії, нараховані проценти за користування кредитом а інші платежі в порядку, в строки та на умовах, передбачених цим договором, а також виконати інші умови цього договору. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, однак Відповідачка зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконувала, внаслідок чого станом на 31.03.2021 утворилась заборгованість за кредитним договором у розмірі 18147,44 грн., з яких: 9751,87 грн. - заборгованість по тілу кредиту (прострочена на дату подання позовної заяви); 33 790,29 грн. - прострочена заборгованість по тілу кредиту; 696,73 грн. - прострочені проценти за кредитом, 7191,92 - прострочена комісія за обслуговування кредиту; 5506,92 грн. - штрафи, пеня. 31.03.2021 року між АТ «ЮНЕКС БАНК» та ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» укладено договір факторингу № 31/03-2021, відповідно до умов якого АТ «ЮНЕКС БАНК» відступило ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» права грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором. У зв`язку з вищенаведеним, просить позов задовольнити. Ухвалою від 03.09.2024 суд відкрив провадження у справі та призначив справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачка скерувала до суду відзив на позовну заяву, у якому зазначила, що позовна заява подана з порушенням норм матеріального та процесуального права, є необґрунтованою, оскільки Відповідачка не була повідомлена про зміну кредиторів за вказаними кредитними договорами та матеріали справи не містять повідомлення Відповідачки про відступлення права грошової вимоги. Окрім цього, Позивач на підтвердження перерахування Відповідачці коштів за кредитним договором не надав належних доказів. Наданий Позивачем виписка та розрахунок заборгованості за кредитом є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків Позивача і не є правовою підставою для стягнення відповідних сум та не може, на думку Відповідачки, слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог Позивача до Відповідачки. У зв`язку з наведеним, просить у позовних вимогах відмовити у повному обсязі. У відповіді на відзив на позовну заяву Позивач зазначає, що твердження Відповідачки є безпідставними та такими, що не відповідають дійсності, оскільки Позивач надав до суду документи, які підтверджують факт видачі кредиту, його розмір, а також відображають суму заборгованості по кредитному договору. Не відповідають дійсності також і твердження Відповідачки, що матеріали справи не містять повідомлення відповідача про відступлення права вимоги за вказаним кредитним договором. У запереченні на відповідь на відзив Відповідачка зазначила, що надана Позивачем копія Договору не містить її підпису. Окрім цього, суду не надано докази на перерахування кредитних коштів на рахунок Позивачки. Також зазначає, що Позивач не надав Відповідачці ані Умови та Правила, ані Тарифи, що підтверджується, на її думку, відсутністю накладеного ЕЦП підпису Клієнта на усіх наданих Позивачем доказах. Вказує, що матеріали справи не містять підтверджень, що саме доданий до позовної заяви витяг з Умов, який надав Позивач, Відповідачка розуміла, ознайомилася і погодилася з такими, підписуючи Анкету-Заяву. Окрім цього, зазначає, що Позивач не надав пояснення щодо суми заборгованості кредиту. Вважає, що нарахування вказаних сум у рахунок прострочки за кредитним договором у вигляді відсотків за користування кредиту не відповідає положенням чинного законодавства, оскільки розмір нарахованої пені значно перевищує розмір заборгованості за кредитним договором, а проценти (плата за користування кредитом) можуть нараховуватись виключно у межах визначеного договором строку кредитування. Також посилається на п. 18 «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України, де зазначено, що у період дії воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Звертає увагу, що матеріали справи не містять будь-які документи та докази, що підтверджують факт звернення до Позичальника про дострокове погашення суми заборгованості за кредитом. Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до таких висновків. Відповідно до ст.\~12,\~13 ЦПК України,\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зі змісту\~ст. 76-80 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Докази повинні відповідати ознакам належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність\~достатності. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ст. 89 ЦПК України). Суд встановив з матеріалів справи, що 18.09.2018 між АТ «ЮНЕКС БАНК», правонаступником якого є ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 0.022.64.0918.ФО_К (далі Кредитний договір), відповідно до умов якого, останній було надано кредит у розмірі 20000,00 грн., терміном користування до 18.09.2021 (день остаточного повернення кредиту). а позичальник зобов`язується повернути отримані кредитні кошти, сплатити комісії, нараховані проценти за користування кредитом а інші платежі в порядку, в строки та на умовах, передбачених цим договором, а також виконати інші умови цього договору (а.\~с.\~19-24). Так, п. 1.4 кредитного договору визначено, що позичальник у будь-якому випадку зобов`язаний повернути кредит у повному обсязі в терміни, встановлені цим договором, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту, встановлений на підставі додаткової домовленості сторін або достроково, відповідно до умов договору або чинного законодавства України. Кредит вважається повернутим в момент зарахування суми кредиту в повному обсязі на відповідні рахунки банку з обліку заборгованості позичальника за цим договором. Відповідно до п. 1.5 кредитного договору за користування кредитом позичальник сплачує: проценти за користування кредитом - щомісячно, із розрахунку фіксованої процентної ставки 10,00% річних; комісію за надання кредиту одноразово в розмірі 0,00% від суми кредиту, зазначеної в п. 1.1 цього договору; комісію за обслуговування кредиту - щомісячно у розмірі 2,49 % від суми кредиту, зазначеної в п. 1.1 цього договору, яка включається до складу щомісячних ануїтетних платежів. У пункті\~2.1\~кредитного договору\~визначено,\~що надання\~кредиту здійснюється\~шляхом зарахування\~кредитних коштів\~на поточний\~рахунок позичальника\~№ [NUMBER] в банку, код банку [NUMBER] , за умови сплати позичальником комісій (у разі наявності), встановлених п. 1.5.2 договору. У пункті 2.3 кредитного договору визначено, що погашення кредиту, комісії за обслуговування кредиту та нарахованих процентів здійснюється позичальником щомісячно в період з 01 до 10 (включно) число кожного місяця протягом строку дії цього договору, починаючи з місяця, наступного за місяцем підписання цього договору, у сумі 1144,00 грн. Якщо 10-те число припадає на неробочий день, погашення платежу здійснюється позичальником в останній робочий день перед таким неробочим днем. Погашення останнього платежу здійснюється не пізніше останнього дня строку кредиту, визначеного в п. 1.1 цього договору. Згідно з п. 2.4 кредитного договору погашення заборгованості за кредитом, комісії за обслуговування кредиту та процентами, а також інших платежів, передбачених умовами цього договору, здійснюється за допомогою регулярного платежу, який був встановлений на поточний (картковий) рахунок № \~ [NUMBER] позичальника, шляхом безготівкового перерахування суми платежу, визначеного в п. 2.3 цього Договору, та суми інших платежів (при наявності) на рахунок № [NUMBER] в АТ «ЮНЕКС БАНК». У пункті 2.6 кредитного договору визначено, що день виникнення простроченої заборгованості починається з наступного дня після закінчення періоду для оплати платежу зазначеного в п. 2.3 цього договору. Погашення простроченої заборгованості за цим договором здійснюється банком самостійно з рахунку у відповідних частинах на відповідні рахунки з обліку заборгованості за кредитом, процентами та іншими платежами, передбаченими цим договором у відповідності до черговості погашення заборгованості, що визначена цим договором. При наявності на рахунку будь-якої суми грошових коштів та/або якщо на рахунку немає достатньої суми грошових коштів для погашення простроченої заборгованості, банк здійснює погашення заборгованості в порядку та в черговості передбаченої п. 2.8 цього договору. Відповідно до п. 3.2.2 кредитного договору, позичальник зобов`язується сплачувати щомісячно платіж по кредиту, комісію за обслуговування та нараховані проценти згідно п. 2.3, 2.4 цього договору, забезпечити повернення отриманого кредиту, комісію за обслуговування і сплату нарахованих процентів та комісій у встановлені цим договором строки. У пункті 4.1 кредитного договору передбачено, що за порушення строків повернення кредиту та/або комісії за обслуговування та/або процентів та/або комісій позичальник сплачує банку додатково до встановленої за кредитом процентної ставки пеню з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ від суми зазначеної простроченої заборгованості (суми кредиту та/або комісії за обслуговування та/або процентів та/або комісій), розрахованої за кожний день прострочення платежу, включаючи день сплати заборгованості. Сума пені не може бути більшою за 15 процентів суми простроченого платежу. Додатком № 1 до кредитного договору № 0.022.64.0918.ФО_К від 18.09.2018 р. визначено Графік погашення кредиту, нарахованих процентів та інших платежів та обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки за Кредитним договором (далі Графік погашення). Згідно з копією графіку погашення кредиту, нарахованих процентів та інших платежів, обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки за кредитним договором № № 0.022.64.0918.ФО_К від 18.09.2018, загальна сума платежів за кредитом протягом дії договору складає 40084,56 грн (а.\~с. 24-25). На підтвердження надання банком кредитних коштів та користування ними Відповідачкою надано виписку по особовому рахунку за період з 18.09.2018 по 31.03.2021 (а. с. 32-109). 28 березня 2021 року на електронному майданчику (електронна торгова система) ТОВ «Смарттендер» відбувся електронний аукціон з продажу лоту № 1 до складу якого входять: Права вимоги за кредитними договорами фізичних осіб, організатором аукціону та власником активів якого було Акціонерне товариство «ЮНЕКС БАНК». Переможцем електронного аукціону є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОМЕГА ФІНАНС», що підтверджується Протоколом електронного аукціону № UA-PS-2021-03-19-000106-1 від 28.03.2021 (а. с. 127-128). 31.03.2021 між АТ «ЮНЕКС БАНК» та ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» укладено договір факторингу № 31/03-2021, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до осіб, які є боржниками АТ «ЮНЕКС БАНК», у тому числі і до [PERSON] за кредитним договором № 0.022.98.1118.ФО_К від 21.11.2018 (а. с. 114-121). Відповідно до умов цього Договору ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками АТ «ЮНЕКС БАНК» у тому числі і до Відповідачки за кредитним договором № 0.022.64.0918.ФО_К від 18.09.2018. Факт набуття прав вимоги ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» щодо Відповідача підтверджується витягом з Реєстру прав вимоги, що є Додатком № 1 до Договору факторингу № 31/03-2021 від 31.03.2021 (а. с. 125). 28.01.2022 ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» направив на адресу Відповідачки письмове повідомлення про відступлення права вимоги за вищевказаним кредитним договором (а. с. 110-113). Окрім цього, Відповідачці надано строк для погашення суми заборгованості за кредитним договором. Повідомлення про відступлення права вимоги № 01-22/4510/Ф від 28.01.2022 р. було направлено за адресою місця реєстрації та проживання, яка зазначена у кредитному договорі № 0.022.64.0918.ФО_К від 18.09.2018 Відповідачки: [ADDRESS] . Вказану адресу Відповідачка зазначає як місце її проживання і у відзиві на позовну заяву, а тому суд погоджується з доводами Позивача, що твердження Відповідачки, що матеріали справи не містять повідомлення останньої про відступлення права вимоги за вказаним кредитним договором та доказів, що підтверджують факт звернення про дострокове погашення суми заборгованості за кредитом, не відповідають дійсності. Згідно зі\~ст. 205 ЦК України,\~правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до\~ст. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Згідно зі\~ст. 6 ЦК України,\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1\~ст. 627 ЦК України). У положеннях\~ст. 639 ЦК України\~передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Як визначено у ч. 1, 3\~ст. 512 ЦК,\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема. передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до\~ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1\~ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 1\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1\~ст. 1050 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається нарівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. У статті 1048 ЦК України\~визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. У положеннях ч. 1\~ст. 625 ЦК України\~визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Підписавши 18.09.2018 договір про надання кредиту, Відповідачка, відповідно до ст.\~3,\~627 ЦК України,\~добровільно погодилась на такі умови кредитного договору та взяла на себе відповідні зобов`язання по поверненню кредитних коштів та сплати процентів за їх користування. Однак, Відповідачка свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на 31.03.2021, відповідно до Реєстру прав вимог, утворилась заборгованість за кредитним договором у розмірі 18147,44 грн., з яких: - 9751,87 грн. - заборгованість по тілу кредиту (прострочена на дату подання позовної заяви); - 33 790,29 грн. - прострочена заборгованість по тілу кредиту; - 696,73 грн. - прострочені проценти за кредитом; - 7191,92 - прострочена комісія за обслуговування кредиту; - 5506,92 грн. - штрафи, пеня. Проте, у період з квітня 2021 р. по грудень 2021 р. [PERSON] частково було погашено заборгованість за кредитним договором №\~0.022.64.0918.ФО_К від 18.09.2018 р. на суму 5753 грн. 24 коп. (п`ять тисяч сімсот п`ятдесят три гривні 24 копійки) в рамках виконавчого провадження №\~63491862 з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая Олега Станіславовича №\~20739 від 25.08.2020 про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «ЮНЕКС БАНК» заборгованості за кредитним договором № 0.022.64.0918.ФО_К від 18.09.2018. Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 10.05.2022 у справі № 466/48/22 провадження № 2/466/1065/22 за позовом до [PERSON] Акціонерного товариства «ЮНЕКС БАНК», треті особи Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Пиць Андрій Андрійович про визнання виконавчого напису № 20739 від 25.08.2020 таким, що не підлягає виконанню, що не підлягає виконанню, позов задоволено та визнано таким, що не підлягає виконанню - виконавчий напис № 20739 від 25.08.2020, виданий приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 0.022.64.0918.ФО_К від 18.09.2018 в розмірі 15609,55 грн. Отже, станом на день звернення до суду з позовною заявою розмір заборгованості Відповідачки за кредитним договором №\~0.022.64.0918.ФО_К від 18.09.2018 перед Позивачем становить 12394 грн. 20 коп. Щодо тверджень Відповідачки про те, що Позивач не надав належних доказів на підтвердження боргу Відповідачки, суд зазначає таке. Належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до\~статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно зі зазначеною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. У пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого\~Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Відповідно до правової позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі №554/4300/16-ц від 25.05.2021 банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Таким чином, надана Позивачем виписка за рахунком позичальника, у сукупності з іншими зібраними у справі доказами, у повному обсязі підтверджує обставини видачі кредиту та його розмір, а також заборгованість по кредиту, розмір якої відображено, зокрема, у деталізованому розрахунку заборгованості по кредитному договору (а. с. 26-31) та не спростовано будь-яким контррозрахунком Відповідачки. Суд оцінює критично посилання Відповідачки на п. 18 «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України, оскільки з цього ж деталізованого розрахунку заборгованості вбачається, що неустойка (штраф та пеня) та інші платежі, передбачені кредитним договором, нараховані за період з 18.09.2018 по 31.03.2021, але аж ніяк не після 24.02.2024, коли в Україні було введено воєнний стан. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України,\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно зі практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Суд при розгляді справи виходить з того, що Позивач, як сторона договору, яка виконала свої зобов`язання за договором, має право вимагати від другої сторони належного виконання його грошових зобов`язань, у тому числі повернення кредитних коштів, сплати відсотків та погашення виниклої заборгованості. Відтак, оскільки умови договору від 18.09.2018 № 0.022.64.0918.ФО_К, укладеного між АТ «ЮНЕКС БАНК» та Відповідачкою, остання не виконала, а право грошової вимоги за ним на підставі договору факторингу № 31/03-2021 від 31.03.2021 перейшло до Позивача, суд приходить до висновку, що позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі. Ухвалюючи рішення у цій справі, суд враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, зокрема у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року). Вирішуючи питання судових витрат, суд приходить до такого висновку. Відповідно до частини першої\~статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У пункті 1 частини третьої\~статті 133 ЦПК України\~передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина четверта\~статті 137 ЦПК України) При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі\~статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані представником Позивача документи та доводи на обґрунтування суми заявлених витрат, пов`язаних із розглядом справи, взявши до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, їх значення для спору (справи), суд приходить до висновку про те, що заявлений до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу у сумі 6000,00 грн. не є цілком співмірним із складністю справи, виконаними адвокатом роботами (наданими послугами, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт. Визначаючи розмір витрат які підлягають стягненню, суд виходить з критеріїв наведених вище, а саме: складності справи (справа про стягнення заборгованості розглянута за правилами спрощеного позовного провадження), часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги (час витрачений на обґрунтування позиції сторони і надання консультацій для її погодження), обсягу наданих послуг та виконаних робіт (зміст та обсяг поданих суду документів, обсяг робіт наведених у відповідному акті), ціни позову, а також значення справи для кожної сторони. З урахуванням вищенаведених доводів та мотивів та на підставі ст. 141 ЦПК України, суд приходить до висновку, що з Відповідачки на користь Позивача, слід стягнути 3000,00 грн. витрат на правничу допомогу та суму сплаченого судового збору у сумі 2422, 40 грн.

Outcome: approved