Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки і призначення опікуна. Заяву мотивував тим, що він вже близько трьох років здійснює доглґд за його двоюрідним братом [PERSON] , [INFO] , який є інвалідом дитинства ІІІ групи довічно внаслідок психічного розладу та розумової відсталості. [PERSON] не може повною мірою усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує як медичного нагляду та лікування, так і постійної сторонньої допомоги і контролю. На сьогоднішній день обставини склалися таким чином, що інших родичів, які б могли опікуватися [PERSON] немає. Його мати померла у 2020р., а батько покинув сім`ю, коли [PERSON] було всього три роки. Проживає він з бабусею [PERSON] , [INFO] , яка із-за поганого стану здоров`я також потребує допомоги. У нього-заявника добрий стан здоров`я, спиртними напоями або наркотичними засобами не зловживає, на обліку у психоневрологічному або наркологічному диспансері не перебуває. Працює у Снятинському відділенні АТ "Івано-Франківськгаз" монтером із захисту підземних трубопроводів від корозії 5 розряду Групи ЕХЗ. Отже, має можливість і бажання доглядати [PERSON] та бути його опікуном. У зв`язку з тим, що [PERSON] не може усвідомлювати значення свтої дій та керувати ними, він може цим самим поставити себе у скрутний матеріальний стан, стати жертвою недобросовісних людей. Просив визнати [PERSON] недієздатним, призначити опікуном [PERSON] його- [PERSON] , [INFO] . Заявник та\~його представник\~у судовому\~засіданні заяву\~підтримали.\~ [PERSON] \~пояснив,\~що його\~брат [PERSON] \~проживає разом\~з бабусею.\~Він їм\~допомагає.\~До складу\~його сім`ї\~входять:\~дружина та\~син,\~які проживають\~в [ADDRESS] .\~Він фактично\~проживає в\~ [ADDRESS] \~хоча зареєстрований\~по [ADDRESS] .\~Також,\~заявник зазначив, що у [PERSON] є ще один брат, який працює далекобійником та не може бути опікуном [PERSON] .. Батько [PERSON] невідомо де знаходиться, місце його проживання невідоме, про розшук батька [PERSON] вони у поліцію не зверталися, а також, він не визнаний безвісно відсутнім та не оголошений померлим. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, просив справу розглядати у його відсутності, подання органу опіки та піклування про призначення [PERSON] опікуном [PERSON] підтримав в повному обсязі. Європейський суд з прав людини в рішенні від 27 березня 2008 року у справі «Штукатуров проти Росії» (заява № 44009/05) зазначив, що, вирішуючи справу про визнання особи недієздатною виключно на підставі письмових доказів, не побачивши і не почувши особу, суд порушив її право на справедливий судовий розгляд, передбачене ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Відповідно до рішення ЄСПЛ від 27.03.2008р. в судовому засіданні було допитано [PERSON] , який пояснив, що він проживає з бабусею. Іноді до них приходить його брат [PERSON] та допомагає їм. Вказав, що у нього з братом доброзичливі відносини. [PERSON] , яка являється бабусею [PERSON] , в судовому засіданні пояснила, що вона проживає разом з онуком, а [PERSON] їм допомагає. Просить призначити [PERSON] опікуном [PERSON] . Дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] , 19.12.1992 р.нар, являється інвалідом ІІІ групи довічно, що підтверджується посвідченням серії [NUMBER] , виданим Снятинським управлінням праці та довідкою до акта огляду МСЕК серії АВ № 0634811. Відповідно до виписки із медичної картки (стаціонарного) хворого [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні з 15.10.2014р. по 23.10.2014р. з діагнозом: розумова відсталість легкого ступеня з соціально-трудовою дезадаптацією. Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства від 08.06.2023р. в господарстві по [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] та [PERSON] .. [PERSON] інвалід дитинства ІІІ групи, зареєстрований разом з бабусею, яка часто хворіє. Дана сім`я опинилася в дуже важкому становищі, не вистачає коштів на лікування. Зі слів [PERSON] , 1948 р.нар., [PERSON] піклується за її онуком [PERSON] , оскільки його мати померла. Зокрема, він допомагає по господарству, купує продукти харчування та медикаменти, супроводжує у медичні заклади для надання йому медичної допомоги. Відповідно до довідки РГК "Івано-Франківськгаз" від 08.06.2023р. № 025-11/206 [PERSON] працює в Снятинському відділенні АТ "Івано-Франківськгаз" монтером із щахисту підземних трубопроводів від корозії 5 розряду Групи ЕХЗ з 07.07.2011р. Відповідно до довідок КНМ Снятинська багатопрофільна лікарня від 08.06.2023р. [PERSON] не перебуває на обліку в наркологічному та психіатричному кабінетах. Відповідно до подання комісії з питань забезпечення прав повнолітніх осіб, які потребують опіки та піклування Снятинської міської ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету Снятинської міської ради № 233-08/2023 від 25.07.2023р., комісія з питань забезпечення прав повнолітніх осіб, які потребують опіки та піклування, вважає за доцільне призначити [PERSON] опікуном брата [PERSON] ,\~ [INFO] , у разі прийняття рішення про визнання останнього недієздатним. Згідно висновку судово-психіатричного експерта Івано-Франківської філії судових експертиз ДУ "Інституту судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України" № 117/2024 від 28.03.2024р. [PERSON] страждає стійким хронічним психічним розладом - помірною розумовою відсталістю, що згідно МКХ-10 F71.0. Зазначене захворювання позбавляє підекспертного [PERSON] здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи. Постановою Пленуму ВСУ № 3 від 28.03.1972 «Про судову практику в справах про визнання громадянина обмежено дієздатним чи недієздатним», із змінами та доповненнями, передбачено, що встановлений ст.ст. 15 і 16 ЦК судовий порядок вирішення питання про визнання громадянина обмежено дієздатним чи недієздатним є важливою гарантією захисту прав і законних інтересів громадян. Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до ч.1 ст. 40 ЦК України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. Відповідно до ч.1 ст. 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Відповідно до ст. 55 ЦК України опіка та піклування встановлюється з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів фізичних осіб, які потребують опіки та піклування, встановлюються законами та іншими нормативно-правовими актами. За змістом ч. 1 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до частини 1 ст. 300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Враховуючи,\~що [PERSON] страждає стійким хронічним психічним розладом - помірною розумовою відсталістю, що згідно МКХ-10 F71.0; зазначене захворювання позбавляє підекспертного [PERSON] здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними, що підтверджується висновком експерта № 117/2024 від 28.03.2024р., суд приходить до висновку, що заяву [PERSON] в цій частині слід задоволити та визнати [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] , недієздатним. Статтею 41 ЦК України передбачено правові наслідки визнання фізичної особи недієздатною, а саме: над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка; недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину; правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун. Крім того, відповідальність за шкоду, завдану недієздатною фізичною особою, несе її опікун. Згідно із ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Положеннями ст. 63 ЦК України закріплено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю; фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою; опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Відповідно до ч. 1 ст. 300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Згідно з ч.6 ст. 300 ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно вимог Цивільного процесуального кодексу України. При внесенні подання орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка (постанова Верховного Суду від 07 квітня 2022 року у справі № 712/10043/20). Відповідно до Правил опіки та піклування, затверджені Наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26.05.99 № 34/166/131/88 (далі-Правила), опіка (піклування) встановлюється також для захисту особистих і майнових прав та інтересів повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати свої обов`язки. Органами, які приймають рішення щодо опіки і піклування, є районні, районні в містах Києві та Севастополі державні адміністрації, виконавчі комітети міських, районних у містах, сільських, селищних рад. Безпосереднє ведення справ щодо опіки і піклування покладається у межах їх компетенції на відповідні відділи й управління місцевої державної адміністрації районів, районів міст Києва і Севастополя, виконавчих комітетів міських чи районних у містах рад. У селищах і селах справами опіки і піклування безпосередньо відають виконавчі комітети сільських і селищних рад. Відповідно до п.1.7 Правил органи опіки та піклування, вирішують в тому числі питання про встановлення і припинення опіки та піклування; ведуть облік щодо осіб, які потребують опіки (піклування); здійснюють нагляд за діяльністю опікунів і піклувальників; забезпечують тимчасове влаштування неповнолітніх та непрацездатних осіб, які потребують опіки (піклування); розглядають скарги на дії опікунів (піклувальників); вживають заходи щодо захисту особистих та майнових прав неповнолітніх дітей і осіб, які перебувають під опікою (піклуванням); беруть участь у розгляді судами спорів, пов`язаних із захистом прав неповнолітніх дітей та осіб, які перебувають під опікою (піклуванням); установлюють опіку над майном у передбачених законом випадках; оформлюють належні документи щодо особи підопічного та щодо майна, над яким установлюється опіка; провадять іншу діяльність щодо забезпечення прав та інтересів неповнолітніх дітей та повнолітніх осіб, які потребують опіки і піклування. Згідно з п.1.8 Правил рішення органів опіки і піклування про призначення чи звільнення опікунів і піклувальників від виконання своїх обов`язків, а також з інших питань опіки і піклування можуть бути оскаржені в установленому законом порядку. Пунктом 3.1 Правил передбачено, що для безпосереднього здійснення опіки та піклування органами опіки та піклування призначається опікун чи піклувальник. При призначенні опікуна (піклувальника) беруться до уваги його можливості виконувати опікунські обов`язки, стосунки між ним та підопічним. Опікун чи піклувальник призначається лише за його згодою і, як правило, з числа родичів чи близьких підопічному осіб. Переважне право серед кількох осіб, які бажають стати опікунами чи піклувальниками над однією і тією ж дитиною, надається: родичам дитини незалежно від місця їх проживання; особам, у сім`ї яких проживає дитина на час, коли стосовно неї виникли підстави щодо встановлення опіки чи піклування. Згідно з п. 3.2 Правил опікунами (піклувальниками) не можуть бути особи, які: не досягли 18 років; визнані в установленому порядку недієздатними або обмежено дієздатними; перебувають на обліку або лікуються в психоневрологічних та наркологічних закладах; раніше були опікунами чи піклувальниками та з їх вини опіку чи піклування було припинено; позбавлені батьківських прав; інтереси яких суперечать інтересам осіб, що підлягають опіці чи піклуванню; засуджені за скоєння тяжкого злочину. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до рішення виконавчого комітету Снятинської міської ради № 233-08/2023\~від 25.07.2023р.\~затверджено подання органу опіки та піклування про призначення [PERSON] опікуном [PERSON] , який згідно висновку експерта не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Разом з тим, слід зазначити, що згідно з ч.6 ст. 81 ЦПУ України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Аналізуючи рішення виконачого комітету Снятинської міської ради № 233-08/2023 від 25.07.2023р. з питань встановлення опіки чи піклування над недієздатною особою, суд критично оцінює дане рішення, оскільки в ньому, а також в поданні органу опіки та піклування відсутня мотивувальна частина, що унеможливлює перевірку питання законності та обгрунтованості вказаного рішення. А тому, суд вважає дане подання органу опіки та піклування неналежним та недопустимим доказом. В судовому засіданні встановлено, що заявник зареєстрований в [ADDRESS] , однак фактично проживає по [ADDRESS] , окремо від сім`ї, що суд оцінює критично. Слід зазначити, що станом на сьогоднішній день, саме орган опіки та піклування на підставі звернення особи чоловічої статі призовного віку із заявою про призначення її опікуном недієздатної особи, враховуючи введений у державі воєнний стан та закріплений статтею 65 Конституції України обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, повинен з`ясувати необхідність такого, уникаючи можливих зловживань в цьому напрямку, та належним чином мотивувати свій висновок про можливість призначення особи опікуном. Враховуючи, що рішення про призначення опікуном [PERSON] над недієздатним [PERSON] прийняте без достатнього врахування Правил опіки та піклування, що затверджені Наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26.05.99 N 34/166/131/88, за відсутності всіх необхідних висновків, без перевірки наявності інших осіб (батька), які можуть здійснювати опіку над недієздатним [PERSON] , а також враховуючи наявність сім`ї у заявника, суд приходить до висновку, що в задоволені вимоги про призначення [PERSON] опікуном недієздатного [PERSON] слід відмовити. Відповідно до ч. 3 ст.299 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною, відносяться на рахунок держави.

Outcome: dismissed