Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-23 00:00:00

До Миронівського районного суду Київської області звернувся представник ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІЗНЕС ПОЗИКА» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтуванні позову зазначивши, що 12 червня 2023 року між ТОВ «Бізнес позика» та [PERSON] було укладено договір про надання кредиту №467668-КС-001 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний в порядку, передбаченому ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». ТОВ «Бізнес позика» 12 червня 2023 року направило [PERSON] пропозицію (оферту) укласти договір №467668-КС-001 про надання кредиту, яка була прийнята у той же день на умовах, визначених офертою. У свою чергу позивач направив відповідачу через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-7559 на номер телефону [NUMBER] , який у подальшому вела [PERSON] . Таким чином, 12 червня 2023 року між ТОВ «Бізнес позика» та [PERSON] було укладено договір №467668-КС-001 про надання кредиту, який був підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». ТОВ «Бізнес позика» свої зобов`язання перед [PERSON] за кредитним договором виконало та надало їй грошові кошти в сумі 29 000 гривень шляхом перерахування на банківську картку позичальника номер [NUMBER] вказаний відповідачем в особистому кабінеті. Також 23 серпня 2023 року між ТОВ «Бізнес позика» та [PERSON] укладено додаткову угоду №1 до договору № 467668-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписану у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов додаткової угоди ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» надає [PERSON] додатково кредит у сумі 8 000,00. Комісія повязана з наданням додаткового кредиту 1200, 00 грн. Відповідач на виконання умов договору здійснив часткову оплату за вказаним договором . Станом на 10 квітня 2024 року заборгованість відповідача перед позивачем за договором №467668-КС-001 про надання кредиту становить 60 996 грн 38 коп., з яких: 24385 грн 61 коп. - сума прострочених платежів по тілу кредиту; 36610 грн 77 к. - суми прострочених платежів по процентах. Посилаючись на викладені обставини, позивач просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь заборгованість у розмірі 60 996 грн 38 коп та сплачений судовий збір у розмірі 2 422 гривні 40 копійок. Ухвалою Миронівського районного суду Київської області від 14 травня 2024 року відкрито провадження по справі та справу призначено до судового розгляду спрощеному порядку з викликом сторін. 29 травня 2024 року на адресу суду надійшов від представника відповідача відзив на позовну заяву. В обґрунтуванні зазначивши, що 12 червня 2023 року між ТзОВ «Бізнес позика» та відповідачем [PERSON] укладено договір № 467668-КС-001 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію». 12 червня 2023 року ТзОВ «Бізнес позика» направило [PERSON] пропозицію (оферту) укласти договір № 467668-КС-001 про надання кредиту, а [PERSON] прийняла (акцептувала) пропозицію щодо укладення договору. Відповідно до п.2.1 Договору позивач надав відповідачу кредит у розмірі 29 000 гривень строком на 24 тижні на умовах сплати відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 1,14918207% в день (знижена процентна ставка, фіксована ставка), сплатою комісії за надання кредиту в розмірі 4350,00 гривень (п.2.5 договору). Кредит надається на засадах строковості, поворотності, платності, а Позичальник зобов`язався повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених зазначеним Договором про надання кредиту та Правилами надання споживчих кредитів. Пунктом 3.2.3 Договору встановлено Графік платежів, якого повинен дотримуватись позичальник. У відповідності до пунктів 3.2.1 та 3.2.2 допускається дострокове погашення кредитних зобов`язань. ТзОВ «Бізнес Позика» виконало зобов`язання за договором № 467668-КС-001 про надання кредиту, перерахувавши 12 червня 2023 року на картковий рахунок відповідача 29 000 грн. про що відповідач не заперечує. Разом з тим потрібно врахувати, що починаючи з 26 червня 2023 року та до 27.11.2023 (протягом строку на який надавалась позика) відповідач повністю повернув кредитні кошти, зокрема в розмірі 29 000 гривень та сплатив відсотки за користування кредитними коштами. Крім того, відповідачем здійснено переплату за користування кредитними коштами в сумі 13 730,83 грн. (розрахунок додається). Відповідач в установлені терміни повністю повернув повну суму кредиту та відсотки за його користування, адже здійснив на виконання умов цього договору одинадцять платежів, а саме: 26.06.2023 - 6 280 грн.; 10.07.2023 - 6 280 грн.; 24.07.2023 - 6 280 грн.; 07.08.2023 - 6 280 грн.; 21.08.2023 - 6 280 грн.; 23.08.2023 - 581,40 грн.; 06.09.2023 - 6 650 грн.; 20.09.2023 - 6 650 грн.; 04.10.2023 - 6 650 грн.; 17.10.2023 - 6 650 грн.; 01.11.2023 - 6 569,52 грн.; 15.11.2023 - 6 650 грн. Всього здійснено платежів на загальну суму 71 800,92 грн. Факт проведення вищевказаних платежів підтверджує сам Позивач в своїй позовній заяві та в доданому розрахунку. На підтвердження даного факту надали суду копії платіжних квитанцій про сплату зазначених платежів. 03.06.2024 року на адресу суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив. В обґрунтуванні якої зазначивши, що звертає увагу суду, що у Відзиві на позовну заяву Відповідач не заперечує наступних юридичних фактів: Укладення Кредитного договору з Позивачем (сторона Відповідача заперечує лише укладення Додаткової угоди до Кредитного договору); Отримання кредитних коштів за Кредитним договором та Додатковою угодою до Кредитного договору (звертаємо увагу суду, що сторона Відповідача не заперечує факт отримання Відповідачем кредитних коштів за Додатковою угодою до Кредитного договору); Здійснення платежів за Кредитним договором; Наявність заборгованості за Кредитним договором. 12.06.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено Договір № 467668-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». ТОВ «БІЗПОЗИКА» 12.06.2023 року направлено [PERSON] , пропозицію (оферту) укласти Договір № 467668-КС-001 про надання кредиту. 12.06.2023 року [PERSON] , прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договір № 467668-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «БІЗПОЗИКА» направлено [PERSON] , через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-7559, на номер телефону [NUMBER] (що зазначено Позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий Боржником було введено/відправлено. Таким чином, 12.06.2023 року між ТОВ «БІЗПОЗИКА та [PERSON] було укладено Договір № 467668-КС-001 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». [PERSON] , через веб-сайт Кредитодавця https://bizpozyka.com/ шляхом введення Логіну Особистого кабінету та паролю Особистого кабінету, ввійшов до Особистого кабінету та з Особистого кабінету через Інформаційно-телекомунікаційну систему (ІТС) подав Заявку на отримання кредиту, де відповідно вказує номер свого поточного (карткового) рахунку. Відповідно до п.п. 3.1.1. Правил Після отримання Заявником від Кредитодавця повідомлення про прийняте рішення щодо можливості надання Кредиту в Особистому Кабінеті Заявника розміщається Оферта, яка є пропозицією в розумінніч. 4 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію». Після отримання Оферти Заявнику надсилається Одноразовий ідентифікатор. У випадку відмови від укладення Заявником Договору чи не підписання його шляхом використання Електронного підпису одноразовим ідентифікатором, Оферта вважається не акцептованою Заявником і втрачає силу (п.п. 3.1.2, 3.1.3 Правил). Як описано вище, ТОВ «БІЗПОЗИКА» 12.06.2023 року направлено [PERSON] , пропозицію (оферту) укласти Договір № 467668-КС-001 про надання кредиту. Відповідь Заявника/Позичальника, якому адресована пропозиція укласти Договір про надання кредиту, надається шляхом надсилання електронного повідомлення Кредитодавцю. 12.06.2023 року [PERSON] , прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договір № 467668-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою, шляхом направлення через ІТС Одноразового ідентифікатора UA-7559, (направленого Позичальнику на номер телефону [NUMBER] вказаного Позичальником в Заявці) електронного повідомлення СМС-повідомлення. Згідно з п. п. 4.4.4. Правил Позичальник підтверджує, що вказаний ним (з метою отримання кредиту) поточний (картковий) рахунок [NUMBER] належать саме йому і треті особи не мають до нього доступу. 03.06.2024 року на адресу суду від представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» адвокат Виноградова Ю.Е. надійшло клопотання про витребування доказів, а саме просить витребувати у АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» документи з інформацією, а саме: - письмовий доказ у вигляді відповідного рішення структурного підрозділу або посадової особи банку, чи у вигляді іншого письмового доказу, який би підтверджував або спростовував факт виписки банківської карти № [NUMBER] (та відкриття під неї відповідного банківського рахунку) на ім`я [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ); - письмовий доказ у вигляді виписки про рух коштів по рахунку, який був відкритий для обслуговування банківської картки № [NUMBER] за 23.08.2023. Ухвалою суду від 05 червня 2024 року клопотання представника позивача Т Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» адвокат Виноградова Ю.Е. про витребування доказів - задоволено. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов просив задовольнити. Відповідач та представник відповідача в судове засідання не прибув. Повідомлені належним чином, причини неявки до суду не повідомили. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступник висновків. Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає позов підставним і таким, що підлягає до задоволення частково. Згідно зі ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03 вересня 2015 року (далі - Закон № 675-VIII) , який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У статті 3 Закону № 675-VIII визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частиною 5 ст. 11 Закону № 675-VIII встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Згідно зі статтею 12 Закону № 675-VIII якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (вебсайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правовий аналіз зазначених норм дає підстав для висновку, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Судом встановлено, що 12 червня 2023 року між ТОВ «Бізнес позика» та [PERSON] укладено договір №467668-КС-001 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» (а.с. 12-16). 12 червня 2023 року ТОВ «Бізнес позика» направило [PERSON] пропозицію (оферту) укласти договір, [PERSON] прийняла (акцептував) пропозицію щодо укладення цього договору (а.с. 21-25). Відповідно до п. 2 вказаного договору кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 29 000 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених цим договором та правилами надання споживчих кредитів. Строк кредиту 24 тижні, стандартна процентна ставка в день становить 2,00000000, фіксована, знижена процентна ставка - 1,14918207 в день, фіксована, комісія за надання кредиту 4350,00 грн, термін дії договору до 27 листопада 2023 року, орієнтована загальна вартість наданого кредиту 75 360,00 грн, орієнтована реальна річна процентна ставка 9140,13 процентів. Пунктом 3.2.3. договору встановлено графік платежів, якого повинен дотримуватись позичальник. У пункті 8 кредитного договору «Реквізити та підписи Сторін» зазначено електронний підпис фізичної особи [PERSON] - UA-7559. Таким чином, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору про надання кредиту, який оформлений сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Крім цього, 23 серпня 2023 року між сторонами укладено додаткову угоду №1 до договору № 467668-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, яка підписана у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» (а.с. 28-31). Відповідно до пунктів 1-3 додаткової угоди позичальник підписанням цієї додаткової угоди підтверджує наявність у нього заборгованості перед кредитодавцем за вказаним договором, станом на 23 серпня 2024 року33296 грн 32 к., що включає суму кредиту - 33296 гривень 32копійка, проценти за користування кредитом - 5750 гривень 36 копійка. Встановлені судом фактичні обставини справи вказують на те, що договір та додаткова угода між ТОВ «Бізнес Позика» та відповідачем укладено в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). За змістом ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Особливості застосування змінюваної процентної ставки за договором про надання споживчого кредиту встановлюються законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Статтями 525, 526 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст. 81 ЦПК України). Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). За змістом ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Особливості застосування змінюваної процентної ставки за договором про надання споживчого кредиту встановлюються законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Статтями 525, 526 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст. 81 ЦПК України). Звертаючись до суду з цим позовом, ТОВ «Бізнес Позика» зазначає, що заборгованість відповідача станом на 10 квітня 2024 року становить 60 996 грн 38 к., що складається із суми прострочених платежів по тілу кредиту в розмірі 24 385 гривень 61 копійка, суми прострочених платежів по процентах - 36 610 гривні 77 копійок. Разом із тим, суд враховує, що відповідач частково повернув кошти, зокрема в розмірі 71 800 грн., 92 коп., а саме, 26.06.2023 сплатив 6280 грн, 10.07.2023 - 6280 грн, 24.07.2023- 6280 грн, 07.08.2023 - 6280 грн, 21.08.2023 - 6280 грн, 23.08.2023 - 581 грн 40 коп, 06.09.2023 - 6650 грн, 20.09.2024 - 6650 грн, 17.10.2023 - 6650 грн, 01.11.2023 - 6569 грн. 52 коп., 15.11.2023 - 6650 грн., що вбачається з розрахунку заборгованості за кредитом (а.с. 18-20), та свідчить про неналежне виконання ним умов укладеного договору. Таким чином, позивач зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, а відповідач, всупереч викладеним у кредитному договорі умовам, в установлені терміни не повернула повну суму кредиту. Суд вважає, що вимоги щодо стягнення процентів за користування кредитом не відповідають чинному законодавству. Із позову вбачається, що договір про надання кредиту № 467668-КС-001 відповідач підписав електронним цифровим підписом - одноразовим ідентифікатором UA-7559 чим підтвердив факт ознайомлення з умовами отримання кредитних коштів та їх прийняття. При цьому, позивач зазначає, приймаючи умови договорів, відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися, які розміщені в інформаційно-телекомунікаційній системі кредитодавця та опубліковані на їх офіційних сайтах. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст.ст.641,644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. Проте, Верховний Суд неодноразово зазначав, що пересічний споживач, в даному випадку споживач кредитних послуг ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА», з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути про інформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, оскільки як сам договір так і Правила надання споживчих кредитів ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» від 03.11.2021 року, стосуються усіх аспектів надання кредитних послуг та відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил у співвідношенні з конкретним видом кредитного договору. На виконання ухвали суду про витребування доказів з АТ «Універсал Банк» надано до суду розрахунок про рух коштів, який був відкритий для обслуговування банківської карти № [NUMBER] за 23.08.2023 рік. Також зазначивши, що на імя [PERSON] було емітовано платіжну карту № [NUMBER] (а.с. 168-169). Таким чином, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» не повернуто, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та надало 12 червня 2023 року позичальнику грошові кошти в розмірі 29 000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] , Банк отримувача АТ «Універсал Банк» (який позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті), що підтверджується довідками ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» про переказ грошових коштів позичальнику та отримання коштів в розмірі 8000, гривень відповідно до додаткової угоди № 1 від 23 серпня 2023 року, до договору №767668-КС-001 від 12 червня 2023 року. Крім того, як зазначає позивач у позові, відповідач на виконання умов договору здійснив часткову оплату за договором № 467668-КС-001 від 12 червня 2023 року та додатковою угодою № від 23 серпня 2023 року на загальну суму 71 800,92 грн. За таких обставин суд дійшов висновку, що із відповідача підлягає стягненню сума прострочених платежів по тілу кредиту в розмірі 7850,95 грн., згідно умов договору № 467668-КС-001 від 12.06.2023 року та додаткової угоди № 1 від 23 серпня 2023 року та з урахуванням часткової оплати відповідачем на виконання умов договору, а саме: відповідно до умов додаткової угоди №1 від 23 серпня 2023 року загальна вартість наданого кредиту становить 79 651, 87 гривень, відповідач здійснив часткову оплату в сумі 71 800,92 гривень, відповідно до наданого розрахунку заборгованості за кредитом ( 79 651, 87 - 71 800, 92 = 7850,92). В решті позовних вимог про стягнення процентів суд відмовляє, оскільки вважає позовні вимоги в цієї частині недоведеними та необґрунтованими. Вимог про стягнення процентів за користування позиченими коштами та інших сум за прострочення виконання грошового зобов`язання, з підстав та у розмірах встановлених актами законодавства, зокрема статями 625, 1048 ЦК України, позивач не пред`явив. У зв`язку із ухваленням рішення суду про часткове задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати понесені ним і документально підтверджені в розмірі 389,73 грн. (7850,95*3028/60996,38), що передбачено ч.1 ст.141 ЦПК України.

Outcome: partial