Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-23 00:00:00

Представник позивача адвокат Мазурова К.Д. звернулася до суду з вказаним позовом та заявлені вимоги мотивує тим, що у 2000 році помер батько позивачки [PERSON] та після його смерті відкрилася спадщина. Дружина померлого [PERSON] та його донька [PERSON] прийняли спадщину за законом як спадкоємці першої черги. У 2014 році померла [PERSON] , мачуха [PERSON] , яка за життя склала заповіт, відповідно до якого все своє майно заповідала позивачці по справі. [PERSON] є єдиною спадкоємицею після смерті [PERSON] , яка своєчасно прийняла спадщину. 05.07.2024 позивач звернулася до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті батька [PERSON] на житловий будинок з надвірними та господарськими будівлями, земельну ділянку площею 0,0364 га для будівництва та обслуговування будинку та земельну ділянку площею 0,3436 га для ведення особистого селянського господарства, які розташовані за адресою: [ADDRESS] . Проте нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва у зв`язку з тим, що після його смерті спадщину прийняли два спадкоємця за законом першої черги вона, як донька, та дружина [PERSON] в рівних частках кожна, проте у 2006 році нотаріусом було видано позивачці свідоцтво про право на спадщину за законом як єдиній спадкоємиці, без врахування інших спадкоємців, а тому порушено визначення кола спадкоємців. Крім того нотаріус зазначила, що заявницею не подано необхідних для вчинення нотаріальних дій документів, що підтверджують права спадкодавця [PERSON] на відповідне нерухоме майно (земельні ділянки), тому неможливо встановити склад спадкового майна. А тому просить суд визнати за позивачкою [PERSON] право власності на житловий будинок з надвірними та господарськими будівлями загальною площею 75,7 кв.м., житловою площею 63,3 кв.м., земельну ділянку загальною площею 0,0364 га кадастровий номер 5924782900:01:006:0806 цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) та земельну ділянку загальною площею 0,3436 га для ведення особистого селянського господарства, які розташовані за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивачка та її представник в судове засідання не з`явилися, від представника надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Представник Верхньосироватської сільської ради Сумського району Сумської області в судове засідання не з`явився, у матеріалах справи наявне клопотання про розгляд справи без участі представника сільської ради за наявними матеріалами на розсуд суду. Представник Сумської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся. Суд, дослідивши матеріали справи та надані суду докази, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивачки [PERSON] (а.с. 11) та після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно. За життя [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок від 12.12.1998 року належав житловий будинок по [ADDRESS] (а.с. 14) та відповідно до рішення виконавчого комітету Верхньосироватської сільської ради Сумського району Сумської області № 36 від 30.07.1993 року була передана у власність земельна ділянка загальною площею 0,38 га, з яких: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0364 га та ведення особистого селянського господарства площею 0,3436 га, розташовані в [ADDRESS] (а.с. 15). Як вбачається з копії спадкової справи після померлого [INFO] [PERSON] , дружина померлого [PERSON] звернулася до нотаріальної контори з заявою від 02.04.2001 року, що після померлого чоловіка спадщину вона фактично прийняла, але юридично оформляти не бажає. Також наявна заява від 26.03.2001 року сина померлого [PERSON] , відповідно до якої він не бажає скористатись правом на спадкове майно та не заперечує щодо одержання свідоцтва про право на спадщину його сестрою [PERSON] [INFO] донька померлого [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на права на пайовий фонд майна ПП Агрофірма «Надія» (а.с. 32-34). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 12) та після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно. За життя, 11 лютого 2008 року [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого все своє майно вона заповідала [PERSON] (а.с. 13). Відповідно до довідки-характеристики, виданої Верхньосироватською сільською радою Сумського району Сумської області № 2140/03-29 від 03.12.2020 року, [PERSON] , яка померла [INFO] , до смерті та на момент смерті була зареєстрована і фактично проживала за адресою: [ADDRESS] . На день смерті мала склад сім`ї: дочка [PERSON] , [INFO] ; онука [PERSON] , [INFO] ; онука [PERSON] , [INFO] ; онука [PERSON] , [INFO] , онук [PERSON] , [INFO] , правнук [PERSON] , [INFO] . Заповіт від імені [PERSON] складався і посвідчувався виконавчим комітетом Верхньосироватської сільської ради Сумського району Сумської області 11.02.2008 року за р. №115. Заповіт не скасовувався і не змінювався (а.с. 50). Рішенням Сумського районного суду Сумської області від 04.03.2021 за [PERSON] визнано право на земельну частку (пай) розміром 3,54 умовних кадастрових гектарів в порядку спадкування після [PERSON] (а.с. 53-56). Згідно із листом Сумської районної державної нотаріальної контори №652/01-16 від 01.08.2024 після померлої [INFO] [PERSON] садкова справа не заводилася, свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с. 29). 05.07.2024 позивач звернулася до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними та господарськими будівлями, земельну ділянку площею 0,0364 га для будівництва та обслуговування будинку та земельну ділянку площею 0,3436 га для ведення особистого селянського господарства, які розташовані за адресою: [ADDRESS] , після смерті батька [PERSON] , проте нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва у зв`язку з тим, що після його смерті спадщину прийняли два спадкоємця за законом першої черги вона, як донька, та дружина [PERSON] в рівних частках кожна, проте у 2006 році нотаріусом було видано позивачці свідоцтво про право на спадщину за законом як єдиній спадкоємиці, без врахування інших спадкоємців, а тому порушено визначення кола спадкоємців. Крім того нотаріус зазначила, що державний акт про право власності на землю [PERSON] за життя не було оформлено, а тому неможливо встановити склад спадкового майна. У роз`ясненнях, наданих у п. 23\~Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»\~визначено,\~що свідоцтво\~про право\~на спадщину\~видається за\~письмовою заявою\~спадкоємців,\~які прийняли\~спадщину в\~порядку,\~встановленому цивільним\~законодавством.\~У разі\~відмови нотаріуса\~в оформленні\~права на\~спадщину особа\~може звернутись\~до суду\~за правилами\~позовного провадження. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Відповідно до положень ст.\~328\~ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до\~ст. 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. В силу ч.1\~ст. 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.ч.1,3 ст.1296\~ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідност.1297\~ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ч. 1 ст.\~1225\~ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ч. 1 ст.\~126\~ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Відповідно до роз`яснень, що містяться в інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз`яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7, про те, що відповідно до статті 1225\~ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку Державного акту на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо видача державного акту про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Зазначений порядок встановлений законодавством у разі набуття права власності на земельні ділянки шляхом їх приватизації (ч. 3ст. 116 ЗК). Визнається правильною практика судів, які задовольняють вимоги спадкоємців, що звернулися до суду з позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акту про право власності на землю на ім`я спадкоємця. Відповідно до\~Законів України «Про державний земельний кадастр»\~та «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» з 1 січня 2013 року державні акти на право власності на земельну ділянку не видаються. Натомість, згідно із\~статтею 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», правовстановлюючим документом, що посвідчує право власності на земельну ділянку, яка передана фізичним та юридичним особам шляхом безоплатної передачі із земель державної чи комунальної власності за рішеннями органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, є свідоцтво про право власності на нерухоме майно. Враховуючи те, що спадкодавець [PERSON] та [PERSON] за життя набули право власності на майно, яке входить до складу спадщини, наявні усі підстави для визнання права власності на житловий будинок та земельні ділянки за позивачкою [PERSON] , яка є спадкоємицею за заповітом після смерті [PERSON] .

Outcome: approved