Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-21 00:00:00

У червні 2024 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Комунального підприємства «Шляхо Експлуатаційне управління ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Святошинського району м. Києва» про відшкодування шкоди. Позовнф вимоги обгрунтовані тим, що постановою Святошинського районного суду м. Києватві 07.03.2024троку визнано винним таь притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 850 грн. [PERSON] , який є посадовою особою - в.о. інжеренера КП «ШЕУ Святошинського району м. Києва. Відповідно до оскражуваної постанови [PERSON] визнав себе винним у тому, що буду в.о. головного інженера «ШЕУ «Святошинського району м. Києва і відповідальною за експлуатаційний стан вул. Міська в м. Києві особою, допустив порушення правил норм і стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху, не вжив відповідних заходів на усунення пошкодження дорожнього полотна (вибоїн, ям) в результаті чого автомобіль Nissan Leaf, д.н.з. [NUMBER] під керування [PERSON] зазнав ушкоджень у вигляді пориву переднього лівого колеса, за що [PERSON] був приятгнутий до відповідальності за ч. 4 ст. 140 КупАП. Відповідно до звіту про визначення матеріального збитку від 04.032024року розмір заподіяного матеріального битку сиановить 6160, 00 грн. Відповідно до квитанції №582 від 12.02.2024 року та рахунку №582 вартість послуг по еквакуації сатнвоить 1700, 00 грн. Відповідно до таварного чеку від 14.02.2024 року ФОП [PERSON] , вартість рихтуування диску та шиномонтажу становить 710 грн. Отже, просить стягнути атеріальну шкоду в розмірі 8570,00 грн. Окрім того, просить стягнути моральну шкоду у розмірі 5000, 00 грн., осквльки був пошкоджений сіменйний автомобіль внаслідок неправомірних дій [PERSON] . Пошкодження автомобіля призвели до додаткових незручностей для позивача у вигляді втрати часу 3 години. Необхідності змінювати заплановий графік, запізнення на ділову зустріч, нервування з приводу вказаного інцеденту. Також просить стягути судові витрати на правову допомогу в рамках адміністративного процесу у розмірі 5500,00 грн., в рамках цивільного процесу за підготовку та подачу позовної заяви в розмірі 3500,00 грн. та 800, 00 грн. накладних витрат. Ухвалою Святошинського районного суду від 05.07.2024 року у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 02.10.2024 року від представника відповідача [PERSON] до суду надійгов відзив, в якому останній просить ивімовити в задоволенні позовної заяви в повному обсязі посилаючись на обставини хазначені у відзиві. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 12.02.2024 року о 10 год. 30 хв. за адресою: м. Київ, вул.Міська, в.о. головного інженера КП "ШЕУ" Святошинського району м.Києва [PERSON] , будучи особою відповідальною за експлуатаційний стан вулиці Міської, допустив порушення правил норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, а саме не вжив своєчасних заходів щодо ліквідації вибоїн : 1-а 1,93х0,40х0,07, 2-га 0,75х0,30х0,05 та не вжив заходів щодо встановлення тимчасових дорожніх знаків, що інформують водіїв про небезпеку, що призвело до пошкодження автомобіля Nissan Leaf, н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п.5.2.1, п.5.1.10 ДСТУ 3587:2022 та п. 1.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.4 ст.140 КУпАП. Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 07.03.2024 року у справі №759/4103/24 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 140 КУПАП і призначено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 805, 00 грн. (а.с. 40а). Причиною ДТП є незадовільний стан дорожнього покриття, зокрема, наявність глибоких вибоїн, ям та пошкоджень дорожнього полотна, внаслідок чого ліве переднє колесо позивача було пошкоджено, тобто відбувся порив та пошкодження шини. Після зупинки [PERSON] , не маючи можливості далі рухатись, змушенаий був викликати евакуатор. Згідно квитанцій №582 від 12.02.2024 року та рахунку №582 вартість послуг евакуації автомобіля від місця ушкодження до місця технічного обслуговування в м. Буча, де фактично проживає позивач склала 1700,00 грн. (а.с. 43,44). Відповідно до товарного чеку віл 14.02.2024 року ФОП [PERSON] вартість рихтування диску та заміна покришки становить 710,00 грн. (а.с.45). Згідно звіту про визначення вартості матеріального збитк від 04.03.2024 року розмір заподіяного матеріального збитку становить 6160, 00 грн. (а.с.18-40). Загальна сума матеріальних збитків [PERSON] складає 8570, 00 грн. Актом обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 12.02.2024 року встановлено, вказана ділянка не відповідає вимогам ДСТУ 3587-22 в частині гриничних ромірів вибоїн (а.с. 42). Таким чином, [PERSON] , обіймаючи посаду в.о. головного інженера КП «ШЕУ» Святошинського району м. Києва, до функціональних обов`язків якого віднесено здійснення контролю за станом дорожнього покриття, не забезпечив безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, інших дорожніх споруд, не вжив своєчасних заходів щодо ліквідації вибоїн та не вжив заходві щодо встановлення тимчасових дорожніх знаків, що інформають водіїв про небезпеку. Отже, на думку суду, подія, що мала місце 12.02.2024 року приблизно о 10 год. 30 хв. за адресою: м. Київ, вул. Мінська, за участі автомобіля « Nissan Leaf», н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , перебуває у прямому причинному зв`язку із незадовільним станом дорожнього покриття та не забезпеченням безпеки дорожнього руху відповідачем. Спір виник з приводу відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП, спричиненої незадовільним станом дорожнього покриття, наявності вибоїн, глибоких ям, які не були огороджені. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Для відшкодування майнової шкоди необхідно довести неправомірність поведінки особи; вину заподіювача шкоди; наявність шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою. Наявність усіх зазначених умов є обов`язковою для ухвалення судом рішення про відшкодування шкоди. Відсутність хоча б одного із цих елементів виключає відповідальність за завдану шкоду. У цьому випадку саме на позивача покладено обов`язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. Водночас відповідач повинен довести, що в його діях (діях його працівників) немає вини у заподіянні шкоди. Відповідно до частини третьої статті 14, частини першої статті 16 Закону «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху мають право на безпечні умови дорожнього руху, на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг вимогам безпеки руху. Водій має право на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг вимогам безпеки руху. Відповідно до частини першої статті 24 Закону «Про дорожній рух» власники доріг або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, що знаходяться у їх віданні. Відповідно до статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Згідно із статтею 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як встановлено судом, позивач на спільному автомобілі з дружиною [PERSON] 12.02.2024 року зазнав ушкоджень, в результаті чого понес матеріальні збитки. Уникнути ушкоджень не було об`єктивної можливості, оскільки ця ділянка дороги перебувала у незадовільному стані, глибокі вибоїни не були огороджені чи відповідним чином позначені, тож позивач пошкодив ліве переднє колесо. Для транспортування автомобіля до місця ремонту [PERSON] змушений був винайняти евакуатор, оскільки на місці власними силами відремонтувати колесо не було можливості. Загальний розмір матеріальних збитків складає суму у розмірі 8570, 00 грн., з яких послуги евакуатора 1700, 00грн., послуги з рихтування та шиномонтажу покришки в розмірі 710, 00 грн. та вартість відновлювального ремонту в розмірі 6160, 00 грн. Суд приходить до висновку, що ці витрати є документально підтвердженими, та обґрунтованими, оскільки дорожньо - транспортна пригода сталася внаслідок незабезпечення відповідачем безпеки дорожнього руху. Отже, матеріальні збитки є доведеними позивачем, як і доведений факт їх настання, причино-наслідковий зв`язок між бездіяльністю працівника відповідача, та збитками. Також матеріалами справи доведена вина особи, яка відповідальна за експлуатаційне утримання автошляху. Отже, судом встановлено наявність усіх умов, які є обов`язковими для відшкодування майнової шкоди. Таким чином, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь [PERSON] матеріальні збитки у розмірі 8570, 00 грн. При цьому суд відхиляє доводи відповідача, щодо визнання розміру матеріальниї шкоди згідно звіту, оскільки предстаник відповідача не був присутній при проведенні експертизи. Такі доводи не заслуговують на увагу, оскільки присутність сторон під час проведення експертизи зумовлено головним чином для огляду пошкоджених частин автомобіля, задля уникнення у майбутньому сопрів щодо ступеня і квлькості пошкоджень автомобіля. Враховуючи, що вданном випадку пошкоджено лише колесо, потреби для участі у такій експертизі не має, оскільки сам факт отриманих пошкоджень зафіксований іншими матеріалами, а саме актом огляду від 12.02.2024 року. Щодо моральної шкоди. Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, і яка полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазначала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Статтею 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. У пунктах 3, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» зазначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Позивач просить стягнути зі відповідача на свою користь моральну шкоду у розмірі 5000, 00 грн. Так, дійсно, позивач зазнав ушкоджень автомобіля, тому сам по собі факт вказаних ушкоджень, спричиняє нервові переживання і стрес, тим більше, коли ушкодження спричинено незадовільним станом дорожнього покриття. Емоційне переживання має місце також у випадку пошкодження особистого майна - автомобіля. Між тим, позивач був змушений в судовому порядку доводити свою правоту та вимагати відшкодування матеріальної шкоди. У сукупності всі ці обставини та подія, вказують на те, що [PERSON] спричинено моральну шкоду. При визначенні розміру моральної шкоди суд виходить із засад розумності, справедливості та добросовісності, враховує ступінь і глибину моральних страждань, тривалість вирішення ситуації з ушкодженнями та ремонтом, характер змін в житті та необхідності докладання додаткових зусиль, та вважає справедливим і обґрунтованим розмір моральної шкоди в сумі 5000, 00 грн. Таким чином, суд стягує із відповідача на користь позивача моральну шкоду у розмірі 5000, 00 грн. Щодо витрат на професійну правничу допомогу, то з матеріалів справи встановлено, що позивач скористався правою допомогою, що підтверджується: договором про надання правової допомоги №01/03 від 01ю03ю2024 року, додатком №2 від 01.03.2024 року, додатком №3 від 24.06.2024 року, рахунком фактцри №СФ-000003 від 12.03.2024 року, рахунком-фактура №СФ-0000006 від 24.06.2024 року, приходним ордером на суму 3500, 00 грн.,актом надани послуг від 12.03.2023 року, віповідно доя кого вартість послуг в суді апеляційної інстанції становить 5500, 00 грн., актом наданих послгу від 26.06.2024 року, квитанцією №0.0.3529826289.1 на суму 5500, 00 грн., приходним ордером на суму 800, 00 грн. Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Законодавець у ст. 137 ЦПК України чітко визначив, що для визначення розміру витрат має значення лише правова допомога (дії), яка пов`язана зі справою, тобто прямо стосується предмету спору і може мати доказове значення по справі. У відповідності до ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи складність справи та виконані роботи, беручи до уваги принципи співмірності та розумності судових витрат, враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку про необхідність стягнення понесених витрат по сплаті судового збору у розмірі 1212, 00 грн. на користь позивача з відповідача та стягнення витрат на правову допомогу у розмірі по 9800, 00 грн. на користь позивача.

Outcome: approved