Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Ленінського районного суду м. Харкова з позовом до Харківської міської ради, Філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» Акціонерного товариства «Українська залізниця» про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу, про визнання права власності на 1/2 частину спільного сумісного майна за час проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання права власності на 1/2 частину майна в порядку спадкування за законом, визнання права на приватизацію житлової кімнати. В позовній заяві посилалась на те, що починаючи з 2000 року, [PERSON] проживала однією сім`єю з [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер. З 2000 року по день смерті спадкодавця [PERSON] та [PERSON] проживали як чоловік і жінка однією сім`єю без реєстрації шлюбу у кімнаті [ADDRESS] , що була надана у користування [PERSON] . ДП «Південна залізниця». Більше двадцять років вони жили разом, вели спільний побут, мали спільний бюджет, спільно проводили дозвілля та відпочинок, тобто мали відносини, притаманні подружжю. У своєму багаторічному спільному житті позивач і спадкодавець не вважали за необхідне реєструвати шлюб, оскільки кожен з них був впевнений у їх спільному майбутньому. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на грошові вклади в КБ «ПриватБанк», грошові вклади в АТ «Державний ощадний банк України». Позивач має право на частку в спільному сумісному майні та право на спадщину після смерті цивільного чоловіка, адже протягом багатьох років докладала немало зусиль, аби зазначені вклади, метою яких було забезпечити матеріальне майбутнє позивача і спадкодавця, були зроблені. Тому позивач звернулась до приватного нотаріуса Самчук Т.В. з метою отримання свідоцтва про право на спадщину на зазначені банківські вклади, однак нотаріус відмовила у вчиненні нотаріальної дії, оскільки між позивачем і спадкодавцем відсутні родинні зв`язки. Тому позивач просила суд встановити факт проживання [PERSON] разом із спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] , як чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу більш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину спільного сумісного майна, а саме грошових вкладів, що відкриті на ім`я [PERSON] у АТ КБ «ПриватБанк» та АТ «Державний ощадний банк» за час проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , право власності на 1/2 частину спільного сумісного майна, а саме грошових вкладів, що відкриті на ім`я [PERSON] у АТ КБ «ПриватБанк» та АТ «Держаний ощадний банк». Визнати за [PERSON] право на приватизацію кімнати [ADDRESS] . Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Харкова від 13 грудня 2021 року відкрито провадження за вказаною позовною заявою, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження (т. 1 а.с.98). Розпорядженням голови Верховного Суду від 14 березня 2022 року №7/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність судових справ окремих судів Донецької, Запорізької та Харківської областей. Відповідно до даного Розпорядження справи, які перебували в провадженні Ленінського районного суду м. Харкова та Орджонікідзевського районного суду м. Харкова, підсудні Київському районному суду м. Полтави. Справа №642/8431/21 також передана на розгляд до Київського районного суду м.Полтави. Ухвалою судді Київського районного суду м. Полтави від 23 лютого 2023 року справу прийнято до провадження Київського районного суду м. Полтави. Філія «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» АТ «Українська залізниця» надала відзив на позов, у якому проти позову заперечила, посилаючись на безпідставність позовних вимог (т.1 а.с. 115-118). Відповідач Харківська міська рада відзиву на позов не надала. Третя особа Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» надала письмові пояснення щодо позову, у яких зазначила, що дана справа та результати її розгляду не впливають на права та інтереси АТ «Ощадбанк». АТ «Ощадбанк» не є суб`єктом засвідчення переходу права власності від спадкодавця до спадкоємців, а отже не є учасником спору про наявність або відсутність у позивача права на спадщину та розмір частки. Тому просив суд розглянути справу без участі представника АТ «Ощадбанк», ухвалити законне, обґрунтоване рішення відповідно до норм чинного законодавства України (т.1 а.с. 173-174). Інші треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, письмових пояснень щодо позову або щодо відзиву не подали. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 01 травня 2023 року задоволено клопотання позивача про витребування доказів. Вказаною ухвалою витребувано докази: у AT «Укрзалізниця» Південна залізниця Регіональна філія інформацію про розмір заробітної плати [PERSON] з 01 січня 2000 року по останній робочий день роботи на підприємстві та документи, на підставі яких [PERSON] мешкав у кімнаті [ADDRESS] ; у Департаменту охорони здоров`я Харківської міської ради - належним чином засвідчені копії всіх документів, що складались лікарем або фельдшером закладу охорони здоров`я щодо констатування факту смерті [PERSON] ,у тому числі документи про проведення огляду трупа, про інформування органи та підрозділи Національної поліції та адміністрацію закладу охорони здоров`я про можливість встановлення причини смерті; у Відділу поліції № 2 Харківського районного управління поліції № 3 належним чином засвідчені копії всіх документів, що складались уповноваженим працівником органу/підрозділу Національної поліції при виїзді на місце смерті та констатування факту смерті [PERSON] , у тому числі висновок щодо його смерті; у ГУНП в Харківській області належним чином засвідчені копії всіх документів, що складались уповноваженим працівником органу/підрозділу Національної поліції при виїзді на місце смерті [PERSON] щодо констатування факту та висновок щодо його смерті, у АТ КБ «ПриватБанк» актуальну інформацію відносно всіх договорів та депозитних рахунків, які були відкриті на ім`я [PERSON] ; у АТ «Державний ощадний банк України» актуальну інформацію відносно договорів, відкритих на ім`я [PERSON] (т. 2 а.с.8-9). Також вказаною ухвалою задоволено клопотання позивача щодо виклику в судове засідання свідків. Ухвалою суду від 30 жовтня 2023 року витребувано у приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Самчук Тетяни Валеріївни докази, а саме копію спадкової справи до майна померлого [INFO] [PERSON] (т. 2 а.с.162). Також ухвалою суду від 30 жовтня 2023 року прийнято відмову позивача [PERSON] від позовних вимог до Філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» Акціонерного товариства «Українська залізниця» про визнання права на приватизацію житлової кімнати. Цією ж ухвалою закрито провадження у даній справі в частині позовних вимог до Філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» Акціонерного товариства «Українська залізниця» про визнання права на приватизацію житлової кімнати (т.2 а.с. 158). Ухвалою суду від 13 грудня 2023 року за клопотанням представника позивача витребувано у приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Самчук Т.М. докази, а саме інформацію про осіб, які зверталися до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини після померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] , або з заявами про відмову від спадщини, а також чи видавались свідоцтва про право на спадщину після померлого [INFO] [PERSON] . Якщо свідоцтва про право на спадщину на майно померлого [INFO] [PERSON] видавалися, витребувано їх копії (т. 2 а.с. 180). Ухвалою суду від 26 січня 2024 року відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача Харківської міської ради про передачу за підсудністю до Ленінського районного суду м. Харкова (т.2 а.с. 204). Ухвалою суду від 15 березня 2024 року до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, залучено [PERSON] (т. 2 а.с. 249). Ухвалою суду від 14 серпня 2024 року відмовлено в задоволенні клопотання адвоката Ястребової Євгенії Богданівни про забезпечення участі в судовому засіданні у режимі відеоконференції з власних технічних засобів свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Також судом забезпечено участь позивача [PERSON] та її представника [PERSON] в судовому засіданні в режимі відеоконференції з власних засобів, а також допит свідків в режимі відеоконференції з приміщень судів. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали та просили задовольнити. При цьому посилались на обставини, викладені в позовній заяві. Інші особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились. Відповідач Харківська міська рада, треті особи - АТ КБ «Приватбанк», АТ «Державний ощадний банк України», які належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання своїх представників не направили. При цьому представник АТ «Державний ощадний банк України» звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи за його відсутності. Треті особи приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Самчук Тетяна Валеріївна та [PERSON] в судове засідання не з`явились. Враховуючи відсутність підстав, що передбачені ст.223 ЦПК України для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в засідання не з`явились. Заслухавши позивача [PERSON] , представника позивача [PERSON] , дослідивши та оцінивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Як встановлено судом, [INFO] помер [PERSON] . Вказана обставина підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 03 лютого 2021 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (т. 1 а.с. 16). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина. До складу спадкового майна увійшли грошові вклади, що відкриті на ім`я [PERSON] у АТ КБ «ПриватБанк» та АТ «Держаний ощадний банк України», що підтверджується наданою банками інформацією (т. 1 а.с. 112, т.3 а.с. 96-98). На день смерті [PERSON] проживав у гуртожитку за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується договором №88 найму житла/ліжко-місця від 11 квітня 2013 року, укладеним Державним підприємством «Південна залізниця» в особі начальника відокремленого підрозділу «Харківське будівельно-монтажне експлуатаційне управління державного підприємства «Південна залізниця» та [PERSON] (т.1 а.с. 17-20). Як пояснили суду допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , померлий [PERSON] з [PERSON] тривалий час і до дня смерті [PERSON] проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Вони вели спільне господарство, піклувались один до одного, мали спільні плани на майбутнє, придбавали речі для спільного побуту. Ті відносини, які мали [PERSON] і [PERSON] , мали всі ознаки, що притаманні відносинам між подружжям. Вони жили разом саме як сім`я. З наданих суду Відділом поліції №2 Харківського районного управління поліції №3 ГУНП в Харківській області матеріалів кримінального провадження №12021220510000127 вбачається, що після смерті [PERSON] слідчий СВ Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області при виїзді на місце події за адресою: [ADDRESS] дозвіл на проведення огляду житла отримував у [PERSON] . Огляд місця події також проведено слідчим в присутності [PERSON] (т. 3 а.с.115-125). Факт спільного проживання [PERSON] з [PERSON] на час відкриття спадщини підтверджували також у письмових поясненнях на адресу суду [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (т.3 а.а. 59-66). При цьому місце проживання позивача [PERSON] було зареєстровано за іншою адресою: [ADDRESS] , що підтверджується даними паспорту громадянина України [PERSON] (т. 1 а.с. 12-14). Згідно із частиною другою статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до вимог статті 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. Як роз`яснив Верховний Суд у Постанові від 12 грудня 2019 року у справі № 466/3769/16, провадження № 61-5296св19, вирішуючи … питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти: спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (статті 3, 74 СК України). У постанові Великої палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 554/8023/15-ц (провадження № 14-130цс19) зроблено висновок, що «вирішуючи спір про поділ майна, необхідно установити як обсяг спільного нажитого майна, так і з`ясувати час та джерела його придбання, а вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти: спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки». Обов`язковою умовою для визнання чоловіка та жінки такими, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, крім власне факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. У постанові від 08 грудня 2021 року у справі № 531/295/19, провадження № 61-3071св21 Верховний Суд також звернув увагу, що для встановлення спільного проживання однією сім`єю до уваги беруться показання свідків про спільне проживання фактичного подружжя та ведення ними спільного побуту, документи щодо місця реєстрації (фактичного проживання) чоловіка та жінки, фотографії певних подій, документи, що підтверджують придбання майна на користь сім`ї, витрачання коштів на спільні цілі (фіскальні чеки, договори купівлі-продажу, договори про відкриття банківського рахунку, депозитні договори та інші письмові докази) тощо. Показання свідків та спільні фотографії не можуть бути єдиною підставою для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу. Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду: від 12 грудня 2019 року у справі № 466/3769/16 (провадження № 61-5296св19), від 27 лютого 2019 року у справі № 522/25049/16-ц (провадження № 61-11607св18), від 11 грудня 2019 року в справі № 712/14547/16-ц (провадження № 61-44641св18), від 24 січня 2020 року в справі № 490/10757/16-ц (провадження № 61-42601св18). Проте у даній справі факт спільного проживання позивача [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] підтверджується лише показаннями свідків. Інші долучені до справи докази не містять інформації щодо спільного проживання, спільного бюджету, ведення спільного господарства, придбання майна, проведення спільного дозвілля [PERSON] та [PERSON] , тощо. Таким чином суд приходить до висновку, що позивачем не доведено факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] . Також суд зазначає, що позивачем позов пред`явлено до Харківської міської ради, яка є неналежним відповідачем в даній справі з огляду на таке. Після смерті [PERSON] спадкова справа заведена приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Самчук Т.В., що підтверджується наданою нотаріусом інформацією (т. 3 а.с. 243). Спадкова справа заведена нотаріусом 19 квітня 2021 року на підставі заяви про прийняття спадщини [PERSON] . Також 07 червня 2021 року (тобто в межах встановленого законом шестимісячного строку з дня відкриття спадщини) до спадкової справи надійшла заява [PERSON] про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 1 ст.1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Як передбачено ч.1 та 2 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. [PERSON] є братом спадкодавця [PERSON] , що підтверджується інформацією з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження (т. 3 а.с. 101-102, 105-106). Таким чином [PERSON] є спадкоємцем другої черги за законом. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Від встановлення факту проживання [PERSON] однією сім`єю з [PERSON] залежить виникнення у неї права на частину майна, яке залишилося після смерті [PERSON] , а також виникнення у неї права увійти до четвертої черги спадкоємців за законом. Таким чином належним відповідачем у даній справі має бути особа, яка входить до числа спадкоємців [PERSON] за законом, та яка заявила про свої права на спадщину, звернувшись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, а відповідно, про права на майно, яке [PERSON] визначає як спільне сумісне майно, надбане за час її спільного проживання однією сім`єю із [PERSON] , та на яке вона просить визнати за нею право власності, в тому числі в порядку спадкування. В судовому засіданні позивач та її представник суду повідомили, що не мають клопотань до суду щодо залучення [PERSON] до участі у справі в будь-якій процесуальній якості. Згідно ч. 2 ст. 51 ЦПК України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. В силу приписів ч. 2 ст. 51 ЦПК України за відсутності відповідного клопотання позивача за власною ініціативою суд позбавлений можливості залучити співвідповідача. Тому [PERSON] залучений до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 березня 2021 року в справі № 226/817/19 (провадження № 61-6327св20) вказано, що «пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження». У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 листопада 2021 року в справі № 759/19779/18 (провадження № 61-4523св21) вказано, що: «у справах про визнання права власності у порядку спадкування належним відповідачем є спадкоємець (спадкоємці), який прийняв спадщину, а у випадку їх відсутності, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, належним відповідачем є відповідний орган місцевого самоврядування». Велика Палата Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року по справі № 523/9076/16-ц зазначила, що пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову. У цій справі предметом спору є визнання за позивачем в порядку спадкування за законом права власності на майно, що належало спадкодавцю: на 1/2 частину як на частину спільного майна та на 1/2 частину як на спадкове майно. Тому належним відповідачем у даній справі має бути [PERSON] Харківська міська рада є неналежним відповідачем у справі, оскільки є спадкоємець за законом, який звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що позов [PERSON] задоволенню не підлягає. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Харкова від 13 грудня 2021 року [PERSON] відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення (т. 1 а.с. 98). У зв`язку з відмовою в задоволенні позову з [PERSON] на користь держави підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 3030,06 грн. (за вимогу немайнового характеру - 1211,20 грн., за вимогу майнового характеру - 1% від суми вкладів, право власності на які просить визнати позивач (т. 2 а.с. 90-91)- 1818,86 грн.)

Outcome: approved