Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-22 00:00:00

ТОВ «ФК«ЄАПБ» звернулося до суду із зазначеним позовом та просять стягнути з [PERSON] на їх користь заборгованість за кредитними договорами в сумі 87675\~ грн.\~ Вимоги обгрунтовують тим, що 06.08.2023 р. між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та [PERSON] укладено\~ кредитний договір № 07164-08/2023, який підписаний електронним підписом позичальника.\~ 27.12.2023 р. між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «ФК«ЄАПБ» укладено договір факторингу № 27122023, у відповідності до умов якого ТОВ «АВАНС КРЕДИТ»\~ передало (відступило) ТОВ «ФК«ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належні ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 27122023 від 27.12.2023 р. ТОВ «ФК«ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 29575 грн. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 27.12.2023 р. позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій, тому відповідач має не погашену заборгованість перед ТОВ «ФК«ЄАПБ» на суму 29575 грн., з яких: 7000 грн. -\~ заборгованість за основною сумою боргу, 22575 грн. - заборгованість за відсотками. Крім того, 03.08.2023 р. між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та [PERSON] \~ укладено кредитний договір №03858-08/2023, який підписаний електронним підписом позичальника.\~ 27.12.2023 р. між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «ФК«ЄАПБ» укладено договір факторингу №27122023, у відповідності до умов якого ТОВ «АВАНС КРЕДИТ»\~ передало (відступило) ТОВ «ФК«ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належні ТОВ «АВАНС КРЕДИТ»\~ права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.\~\~ Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 27122023 від 27.12.2023 р. ТОВ «ФК«ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 32725 грн. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 27.12.2023 р. позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій, тому відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК«ЄАПБ»\~\~\~ на суму 32725 грн., з яких: 7000 грн. -\~ заборгованість за основною сумою боргу, 25725 грн. - заборгованість за відсотками.\~ Також, 09.08.2023 р. між ТОВ «ФК «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено\~ договір позики № 4871341. Згідно умов договору позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти на строк, визначений договором, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а останній зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцеві плату (проценти) від суми позики. Договір укладений\~ у вигляді електронного документа шляхом обміну електронним повідомленнями з використанням електронного підпису та електронного ідентифікатора. 14.06.2021 р. між ТОВ «ФК «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК«ЄАПБ»\~ укладено договір факторингу №14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «1 безпечне агентство необхідних кредитів»\~ передало (відступило) ТОВ «ФК«ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належні ТОВ «ФК «1 безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 р., ТОВ «ФК«ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 25375 грн. З моменту отримання права вимоги до відповідача\~ не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій, тому останній має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК«ЄАПБ» на суму 25375 грн., з яких: 7000 грн. -\~ заборгованість за основною сумою боргу, 18375 грн. - заборгованість за відсотками,\~ що і змусило звернутись з позовом до суду. Представник позивача ТОВ «ФК«ЄАПБ» в судове засідання не з`явився, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Войтович Л.В. надала заяву про розгляд справи за відсутності позивача та її представника, задоволенню позову заперечує з підстав\~ викладених у відзиві.\~\~\~\~ Так, з матеріалів справи вбачається, що 06.08.2023 р. між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та [PERSON] укладено кредитний\~ договір\~ №07164-08/2023 (а.с.8-13), 27.12.2023 р. між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ»\~ та ТОВ «ФК«ЄАПБ» укладено договір факторингу № 27122023, в т.ч. щодо боржника [PERSON] (а.с.22-26).\~ 03.08.2023 р. між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та\~ [PERSON] укладено кредитний договір\~ №03858-08/2023 (а.с.15-20),\~ 27.12.2023 р. між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «ФК«ЄАПБ» укладено договір факторингу № 27122023, в т.ч. щодо боржника [PERSON] (а.с.22-26). 09.08.2023 р. між ТОВ «ФК «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір позики\~ №\~ 4871341 (а.с.29-31), 14.06.2021 р. між ТОВ «ФК «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК«ЄАПБ» укладено договір факторингу № 14/06/21, в т.ч. щодо\~ боржника [PERSON] (32-36). Ст. 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. (ст. 628 ЦК України). Ст. 627 ЦК України та ст.6 цього Кодексу визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Матеріали справи свідчать про те, що усі кредитні договори\~ укладені в електронній формі. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. В ст. 3 ЗУ «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Враховуючи положення ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Також, відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. З врахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відповідно до ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до ЗУ «Про електронний цифровий підпис». Нормою ст.11 ЗУ «Про електронну комерцію» передбачено, порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Також, приписами ст. 12 цього закону, передбачено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до ЗУ «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно ст. 638 ЦК України\~ договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Ст.640 ЦК України передбачено, що\~ договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції, а згідно ст. 642 ЦК України\~ - відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Ст. 509 ЦК України\~\~\~ встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1046 ЦК України\~\~\~ за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. За змістом ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Частиною 1 ст. 204 ЦК України визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до ст.ст. 526, 615 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись у встановлений термін, відповідно до вимог закону та умов договору. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Порушення відповідачем умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки ст. 629 ЦК України\~\~ встановлюється принцип безумовності та обов`язковості виконання договору. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст. 1082 ЦК України\~ боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Також суд враховує правову позицію Верховного Суду України, викладену в постанові від 23.09.2015 у справі №6-979цс15, за якою «боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі». Відповідно до ч. 1 ст. 1048 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Припис абз.2 ч.1 ст.1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Вказана правова позиція висловлена у постанові Великої палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12, провадження №14-10цс18. Так, за умовами договору № 07164-08/2023\~ від 06.08.2023 р. відповідачу надано кредит в розмірі 7000 грн. на строк 360 дн., сума до сплати процентів 63000 грн., загальна вартість кредиту 70000 грн. ( а.с.8-14). За умовами договору\~ № 03858-08/2023 від 03.08.2023 р. відповідачу надано кредит в розмірі 7000 грн. на строк 360 дн., сума до сплати процентів 63000 грн., загальна вартість кредиту 70000 грн. (а.с.15-21).\~ Таким чином, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення заборгованості за основним боргом і відсотками за вказаними кредитними договорами, враховуючи правову позицію висловлену у постанові Великої палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12, провадження №14-10 цс18. При цьому суд звертає увагу на ту обставину, що позивач має право вимагати повернути як всю суму заборгованості, так і її частину, як у даному випадку. Так, за умовами договору\~ № 4871341 від 09.08.2023 р. відповідачу надано кредит в розмірі 7000 грн. на строк 15 дн., сума до сплати процентів\~ 2625 грн., загальна вартість кредиту 9625 грн. Строк кредитування сплинув, тому позовні вимоги про стягнення заборгованості в сумі\~ 25375 грн. підлягають задоволенню частково в розмірі\~ 9625 грн.\~\~ (а.с.29-31).\~ В іншій частині позовні вимоги щодо заборгованості за відсотками є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають. Поняття «строк договору», «строк виконання зобов`язання» та «термін виконання зобов`язання» згідно з приписами ЦК України мають різний зміст. Відповідно до ч.1 ст.251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. А згідно з ч.2 цієї статті терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами, а термін - календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (ст. 252 ЦК України). Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (ч.1\~ ст.631 ЦК України). Цей строк починає спливати з моменту укладення договору (частина друга вказаної статті), хоча сторони можуть встановити, що його умови застосовуються до відносин між ними, які виникли до укладення цього договору (частина третя цієї статті). Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (ч.4 ст. 631 ЦК України). Відтак, закінчення строку договору, який був належно виконаний лише однією стороною, не звільняє другу сторону від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання нею її обов`язків під час дії договору. Поняття «строк виконання зобов`язання» і «термін виконання зобов`язання» охарактеризовані у ст. 530 ЦК України. Згідно з приписами її ч.1, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). З огляду на викладене строк (термін) виконання зобов`язання може збігатися зі строком договору, а може бути відмінним від нього, зокрема коли сторони погодили строк (термін) виконання ними зобов`язання за договором і визначили строк останнього, зазначивши, що він діє до повного виконання вказаного зобов`язання. У цій справі сторони погодили строк дії договору (кількість днів), також погодили порядок і строки виконання зобов`язання. Відтак, у межах строку кредитування відповідач мав, зокрема, повертати позивачеві кредит і сплачувати проценти. Отже, припис абз. 2 ч. 1 ст.1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Враховуючи викладене, суд вважає, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2\~ ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Таким чином, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитними договорами\~ в розмірі 71925 грн. При вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу понесених відповідачем, судом встановлено наступне. [PERSON] заявлено вимогу про компенсацію понесених нею витрат на правничу допомогу в розмірі 10000 грн. Відповідно до ч.1 п.1 ч. 3 ст. 133 та ч.1 - 3 ст.\~ 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з частиною восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу відповідачем надано суду копію договору про надання правової допомоги № 24/338Ф від 23.08.2024 р., укладеного між\~ [PERSON] і адвокатом Войтович Л.В., акт прийому передачі наданих послуг від 23.08.2024 р., копію свідоцтва адвоката Войтович Л.В. про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с. 90-94). Велика Палата Верховного Суду вказала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19). На\~ переконання суду,\~ у\~ разі відмови у задоволенні позовних вимог,\~ відшкодування\~ відповідачу витрат\~ на професійну правничу допомогу\~ складали\~ б\~ 5000 грн. з дотриманням\~ принципу\~\~ співмірності\~ зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та\~\~ ціною позову. Враховуючи вищевикладене, з урахуванням того, що\~ розмір відхилених позовних вимог становить 18%, то витрати на правничу допомогу, яка підлягає\~ до стягнення з позивача на користь відповідача,\~ мають складати\~ 900\~ грн. ( 5000 грн.\~ х\~ 18% : 100% = 900 грн.) Відповідно до\~ ст. 141 ЦПК України\~ судові витрати відшкодовуються пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що задоволено 82 %\~ від заявленої суми, то судовий збір слід покласти на відповідача в розмірі\~ 2490\~ грн.\~

Outcome: partial