Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-23 00:00:00

I. Позиції сторін та учасників справ, заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Товариство з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» звернулось до суду з позовом до [PERSON] , у якому просить стягнути з останньої суму заборгованості за кредитним договором №5348812 від 27.09.2021 у розмірі 171025 грн 31 коп., яка складається з заборгованості за сумою кредиту - 18950 грн; заборгованості по процентам за користування кредитом - 110800 грн 65 коп. та заборгованість за компенсацією відповідно до п. 5.5. кредитного договору та ст. 625 ЦК України у сумі 41274 грн 66 коп. Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивач покликається на те, що 27.09.2021 між Товариство з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» та [PERSON] було укладено Договір про надання кредиту № 5348812. Відповідно до п.1.1. Договору Визначення понять і термінів, які містяться у цьому договорі (п.2.10. Правил), тлумачаться відповідно до цього Договору та розділу 2 Правил надання кредиту ТОВ «Алекскредит», що розміщені на сайті кредитодавця: https://alexcredit.ua. Вказаний Договір було оформлено у порядку, передбаченому розділом 4 Правил. Відповідно до п.5.1. та п.5.2. Правил, Сторони домовились, що Договір укладається у електронній формі шляхом використання Електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором. На підставі укладеного Договору, відповідно до п.п. 1.3., 1.7., 3.1. кредитодавець 27.09.2021 перерахував на картковий рахунок позичальника кредитні кошти (кредит) у розмірі 18950 грн 00 коп., а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування ним до 25.04.2022 (включно). Позивач належним чином у повному обсязі виконав свої зобов`язання за договором та надав відповідачу кредит шляхом перерахування на картковий рахунок позичальника коштів. У зв`язку з неналежним виконанням умов договору, у [PERSON] станом на 28.06.2024 наявна заборгованість у розмірі 171025 грн 31 коп. За наведених обставин, у зв`язку з тим, що відповідачем у добровільному порядку наявна за кредитним договором заборгованість не погашається, позивач просить стягнути таку у судовому порядку. 15.07.2024 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін. Також, судом задоволено клопотання позивача про витребування доказів та зобов`язано АТ «СЕНС БАНК» подати до Галицького районного суду міста Львова, в строк до 26 серпня 2024, інформацію щодо зарахування з 27.09.2021 по 30.09.2021 грошових коштів у розмірі 18950 грн на платіжну картку [NUMBER] , держателем якої є [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] (номер транзакції 06801999699317683048069862164220). 12.08.2024 до суду від АТ «СЕНС БАНК» надійшла інформація щодо зарахування з 27.09.2021 по 30.09.2021 грошових коштів у розмірі 18950 грн на платіжну картку [NUMBER] , держателем якої є [PERSON] . 22.10.2024 від адвоката Зачепіло Зоряни Ярославівни, яка діє в інтересах [PERSON] , надійшов відзив на позовну заяву. Зі змісту поданого відзиву вбачається, що відповідач не погоджується з мотивами позовної заяви та просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Вказує, що ні витяг з кредитного договору № 5348812 від 27.09.2021 року, ні паспорт споживчого кредиту, ні графік платежів не містить підпису відповідача, а лише зазначені паспортні дані позичальника. Стверджує, що заявлені позивачем суми процентів до стягнення не ґрунтуються на умовах договору і наданому самим же позивачем розрахунку, а тому і не підлягають задоволенню. Зауважує, що іншого належного розрахунку, який би узгоджувався із матеріалами справи, умовами договору, позивач не представив, хоча в цій частині саме на ньому лежить процесуальний обов`язок доказування, а тому цей конкретний позов не може бути задоволений, оскільки він є необгрунтованим, а позовні вимоги - недоведені. Надані позивачем розрахунок заборгованості за кредитами, підготовлені робітниками організації- є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків позивача і не є правовою підставою для стягнення відповідних сум та не може слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог позивача до відповідачів. Сама позовна заява не містить таких даних, а лише констатує наявність недоказаного розміру всієї суми непогашеного кредиту. Документами, які можуть підтвердити наявність або відсутність заборгованості, а також встановлювати розмір зазначеної заборгованості, можуть бути виключно документи первинної бухгалтерської документації, оформлені згідно нормам ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», оскільки лише первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій та складені під час здійснення господарської операції - є правовою підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій. Таким чином, представник вважає, що позивачем не надано суду первинних бухгалтерських документів відносно видачі кредита та його часткового погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки, та ін.), тому не має підстав вважати, що розмір заборгованості відповідача перед позивачем, а також суми відсотків, зазначені в розрахунку та довідці є правильними. Просить здійснювати розгляд справи без участі відповідача. У судове засідання учасники справи не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, у відповідності до ст.128 ЦПК України, що підтверджується наявними у матеріалах справи рекомендованими повідомленнями з відміткою про вручення поштового відправлення, а також довідками про доставку електронного листа на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи. Суд враховує, що сторони обізнані про дату, час та місце розгляду справи, однак у судове засідання не з`явився, матеріали справи містять клопотання учасників про розгляд справи у їх відсутності. Відтак, з врахуванням тривалості провадження у справі, забезпечення судом можливості сторонам у повній мірі реалізувати свої процесуальні права, суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи. При цьому, суд наголошує, що основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторони провадження, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. II. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази, оцінка доводів учасників справи, норми права та мотиви їх застосування та незастосування. Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Згідно зі статтею 55 Конституції України, кожному гарантується право на судовий захист. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів , поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Під час розгляду справи, судом встановлено, що 27.09.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» та [PERSON] укладено договір про надання кредиту №5348812. Відповідно до умов даного договору, сума кредиту складає 18950 гривень, який надається позичальнику у безготівковій формі шляхом перерахування на картковий рахунок позичальника (п.1.3, 1.4 договору). Пунктом 1.7 договору визначено порядок нарахування процентів за користування кредитом, відповідно до якого: у випадку користування кредитом менше ніж 5 (п`ять) календарних днів, позичальник сплачує фіксовану суму процентів за користування кредитом, яка складає 7,45% від визначеної в п.1.3. цього договору суми кредиту. Ставки нарахування процентів за користування кредитом за загальними умовами кредитування складають: в базовий період протягом 30 календарних днів з 27.09.2021 до 27.10.2021 (включно) - 1,49% за один день користування кредитом; з 28.10.2021 до 25.04.2022 (включно) - 3% за один день користування кредитом (спеціальна процентна ставка (п. 2.35. Правил). Орієнтовна загальна вартість кредиту при використанні загальних умов кредитування складає 27426 гривень 05 копійок. Відповідно до п.3.1 договору сторони погодили, що строк дії договору (п.2.42. Правил) встановлюється з дати укладення договору 27.09.2021 до кінцевої дати виконання договору 25.04.2022 (включно). Закінчення строку дії договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору, у тому числі сплати заборгованості. Якщо позичальник виконає зобов`язання/сплатить заборгованість за договором до кінцевої дати виконання договору, договір припиняє дію з дати повернення/погашень кредиту (п.2.8. Правил). Згідно пропозиції про укладення кредитного договору (оферта) від 27.09.2021 щодо надання кредиту №5348812 Товариство з обмеженою відповідальністю «Алекскредит», а саме відповідно до п.9.9 уклавши договір шляхом акцептування позичальником цієї оферти, позичальник підтверджує, що ознайомлений з умовами договору та Правилами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись своїх обов`язків та виконувати їх. Сторони погодили, що договір укладається виключно у письмовій формі у вигляді електронного документа на сайті кредитодавця https://alexcredit.ua згідно зі ст.207,639 ЦК України, та із застосуванням нормЗакону України «Про електронну комерцію»,Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг». Підписання позичальником договору відбувається шляхом акцептуванняним цієї оферти (пропозиціїукласти електронний договір). Акцептування позичальником цієї оферти здійснюється шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором (п. 2.13 правил). Таким чином, [PERSON] підтвердила, що згідна з умовами оферти. Підписуючи за допомогою одноразового ідентифікатора паспорт споживчого кредиту від 27.09.2021, [PERSON] підтвердила отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних умов кредитування. Порядок укладання договорів в електронній формі визначено Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до ст.13 Закону України «Про споживче кредитування», договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Згідно з положеннями статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 цього Закону регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Частиною 1 статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до п.12 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію», одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Таким ідентифікатором є CMC повідомлення з кодом, який зазначений у тексті договору у розділі Підписи сторін. Положеннями статті 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. При цьому, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку (ст.207 ЦК України). Статтею 639 ЦК України визначено, що якщо сторони домовились укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Отже, договір №5348812 від 27.09.2021, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» та [PERSON] , є письмовим правочином, який відповідає формі визначеній ст.207, 208, 1047, 1055 ЦК України. Окрім того, укладений між позивачем та відповідачем договір відповідає вимогам ст.1054 ЦК України і доказів того, що він оспорювався [PERSON] не подано. Одержання [PERSON] грошових коштів у розмірі 18950 гривень на платіжну картку [NUMBER] , держателем якої є остання, РНОКПП [NUMBER] (номер транзакції 06801999699317683048069862164220) підтверджується інформацією щодо зарахування з 27.09.2021 по 30.09.2021, наданою АТ «СЕНС БАНК». Наведене вище спростовує твердження відповідача викладені у відзиві щодо відсутності підпису відповідача на витязі з кредитного договору № 5348812 від 27.09.2021 року, паспорті споживчого кредиту та графіку платежів, як і доводи, що суми процентів до стягнення не ґрунтуються на умовах договору і наданому самим же позивачем розрахунку. Окрім того, поданий адвокатом Зачепіло Зоряною Ярославівною, яка діє в інтересах [PERSON] , відзив суд оцінює критично у зв`язку з нижченаведеним. Частиною першою ст. 58 ЦПК визначено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Згідно ч. 1 ст. 62 ЦПК України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами: 1) довіреністю фізичної або юридичної особи; 2) свідоцтвом про народження дитини або рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи охоронцем спадкового майна. Частиною четвертою статті 62 ЦПК України встановлено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». У разі подання представником заяви по суті справи в електронній формі він може додати до неї довіреність або ордер в електронній формі, підписані електронним цифровим підписом відповідно до Положення про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положень, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч. 7 ст. 62 ЦПК України). Відповідно до ч.1 ст.26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката (ч. 2 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Згідно п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. З наведеного вище слідує, що повноваження адвоката повинно підтверджуватись домовленістю сторін у договорі про надання правової допомоги, який засвідчує існування між клієнтами та адвокатом домовленості стосовно об`єму наданих йому повноважень, шляхом окремого визначення такої дії у договорі. Проте, у матеріалах справи відсутні документи на підтвердження повноважень адвокатом Зачепіло Зоряни Ярославівни на представництво інтересів [PERSON] , згідно з договором про надання правничої допомоги. Окрім того, у матеріалах справи наявний акт про відсутність вкладень поштового відправлення від 22.10.2024, складений працівниками канцелярії Галицького районного суду м. Львова, з якого вбачається, що при отриманні відзиву, ними було встановлено відсутність копії ордеру про надання адвокатських послуг та копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст.1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, тобто норми про договір позики. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Частиною 1 ст.1056-1 ЦК України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ст.610, 612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настало після прострочення. Згідно ст.617 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, відсутність у боржника відповідних коштів. Частиною 1 ст.625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики. Договором про надання кредитну №5348812 від 27.09.2021 визначено, що [PERSON] отримала в кредит грошові кошти зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 1,49% в день (акційна процентна ставка) та 3 % в день (спеціальна процентна ставка). Як вбачається з розрахунку заборгованості, відповідачем умови договору не виконувалися, заборгованість та проценти за користування кредитом не сплачувалися. Беручи до уваги, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, а також вимоги ч.2 ст.530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, а отже з відповідача на користь позивача слід стягнути 18950 гривень ? заборгованості за тілом кредиту та 110800 кривень 65 копійок ? відсотків за його користування. Щодо вимоги позивача про стягнення заборгованість за компенсацією, відповідно до п. 5.5. кредитного договору та ст. 625 ЦК України у сумі 41274 грн 66 коп., слід зазначити наступне. Як вбачається з п.5.5 кредитного договору, якщо позичальник не виконав зобов`язання у кінцеву дату виконання договору, такі зобов`язання є простроченим і позичальник зобов`язаний за вимогою кредитодавця сплатити компенсацію у розумінні ст.625 ЦК України у розмірі 100% річних від основної суми кредиту, але не більше 50% вартості кредиту відповідно до п.5 ч.3 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів». Нарахування компенсації є правом кредитодавця, а не обов`язком. Пунктом 1.7.2 кредитного договору встановлено орієнтовну загальну вартість кредиту - 27426 гривень 05 копійок, а відтак 50% вартості кредиту становить 13713 гривень 02 коп. Отже, така сума підлягає до стягнення, як заборгованість за компенсацією, відповідно до п. 5.5. кредитного договору та ст. 625 ЦК України. Таким чином, виходячи із наведеного, суд приходить до висновку, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом, слід задовольнити частково. У відповідності до вимог ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Ухвалюючи рішення у даній справі, суд враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, зокрема у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року). Відповідно до положень ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, судові витрати суд присуджує позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 2540 гривень 02 копійки.

Outcome: partial