Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-17 00:00:00

20 серпня 2024 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позову зазначив, що 14 жовтня 2000 року між сторонами було укладено шлюб, який зареєстрований виконкомом Опішнянської селищної ради Зіньківського району Полтавської області відповідний актовий запис за № 27, що підтверджується доданою до позовної заяви копією свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER] . Від даного шлюбу у сторін народився син: [PERSON] [INFO] . Через відсутність між сторонами взаємного порозуміння, психологічної несумісності характерів та різні погляди на сімейні цінності та життя, допущенням відповідачкою подружньої зради, їхня сім`я розпалась і рішенням Миргородського міськрайонного суду від 21.08.2023 у справі №541/2726/23 шлюб було розірвано. Але ще до офіційного розірвання шлюбу, мати [PERSON] залишила сина. Син залишився проживати із позивачем і перебуває на його повному утриманні, при цьому його мати відповідач по справі розвитком дитини не цікавиться взагалі ніякої участі у вихованні не приймає, навіть не спілкується з ним, матеріальної допомоги не надає хоча має таку можливість. В зв`язку з чим позивач вимушений звернутись із даним позовом до суду. Відповідачка є здоровою, працездатною особою, інших утриманців не має, іншим особам аліменти не виплачує, матеріальну допомогу на утримання дитини надавати може, оскільки є працевлаштованою. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів саме дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності та розвитку. Таким чином, оскільки мати дитини - відповідачка по справі, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому в інтересах своєї малолітньої дитини позивач має право ставити питання про стягнення аліментів в судовому порядку. Позивач просив стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання сина: [PERSON] ( [INFO] ), в розмірі 1/4 з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення нею повноліття. Ухвалою суду від 29 серпня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження, розгляд справи призначено на 03 жовтня 2024 року. 03\~жовтня 2024\~року судове\~засідання не\~відбулося у\~зв`язку із\~неявкою відповідача,\~розгляд справи\~призначено на\~18\~жовтня2024 року. В судове засідання 18 жовтня 2024 року позивач не з`явився, представник позивача-адвокат Яковенко Г.М. надав заяву в якій позовні вимоги підтримав та просив справу розглянути без участі позивача, проти заочного розгляду справи не заперечують (а. с. 36). Відповідач в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, відзиву до суду не надала (а. с. 33, 35). У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. У зв`язку з викладеним, суд вирішив за можливе розглянути справу в судовому засіданні 18 жовтня 2024 року у відсутність учасників справи, на підставі наявних у справі доказів, з урахуванням норм ст.\~247\~ЦПК України та Рішення Конституційного\~Суду України\~№16-рп/2011\~від 08.12.2011\~року (справа про фіксування судового процесу технічними засобами). Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, а також враховуючи належне повідомлення відповідача, суд постановив ухвалити по справі заочне рішення, відповідно до положень ст. 280-284 ЦПК України, на підставі наявних доказів за відсутності заперечень з боку позивача проти заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] є батьками дитини [PERSON] , [INFO] . (відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 29 червня 2011 року Петрівцівською сільською радою Миргородського району Полтавської області) (а.с. 8). Дитина проживає разом із позивачем та знаходиться повністю на утриманні позивача (а.с. 10). За приписами\~ч.\~1\~та ч.\~2\~ст.\~27\~Конвенції про\~права дитини,\~ратифікованої постановою\~Верховної Ради\~України від\~27\~лютого 1991\~року №78-ХІІ,\~держави-учасниці\~визнають право\~кожної дитини\~на рівень\~життя,\~необхідний для\~фізичного,\~розумового,\~духовного,\~морального і\~соціального розвитку\~дитини.\~Батько (-ки)\~або інші\~особи,\~які виховують\~дитину,\~несуть основну\~відповідальність за\~забезпечення в\~межах своїх\~здібностей і\~фінансових можливостей\~умов життя,\~необхідних длярозвитку дитини. Положенням ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Причому обов`язок утримувати дитину є рівним обов`язком як матері, так і батька. Відповідно до ч. 3 ст.\~181\~СК України За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідач [PERSON] є жінкою працездатного віку, відзив на позовну заяву не надала, відповідач не надала до суду обґрунтувань щодо заперечень сплачувати аліменти на утримання сина. За вимогами ст. 182 СК України суд при визначенні розміру враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Проте, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку\~(доходу)\~матері,\~батька,\~яка буде\~стягуватися як\~аліменти на\~дитину,\~визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Згідно зі ст. 77 СК України за рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Положенням ч. 1 ст. 80 СК України передбачено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя. Враховуючи наведене, суд приходить висновку про задоволення позову і стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 79, 191 СК України аліменти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Таким чином, у даному випадку аліменти необхідно стягнути з 20 серпня 2024 року.

Outcome: approved