Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-15 00:00:00

[PERSON] (далі позивач) звернулася до суду із позовом до ГУ ПФУ в Рівненській області (далі - відповідач), в якому просить стягнути з відповідача на її користь 286\~204 грн 34 коп. в порядку спадкування, належну померлому [PERSON] суму нарахованої, але невиплаченої пенсії на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 24 травня 2022 року у справі № 460/17339/21. Свої позовні вимоги мотивує тим, що є дружиною померлого [PERSON] . Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 24 травня 2022 року у справі № 460/17339/21 адміністративний позов [PERSON] до ГУ ПФУ в Рівненській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії задоволено повністю. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити з 01.12.2019 перерахунок та виплату пенсії [PERSON] , відповідно до статей 43 і 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-XII, положень постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції", на підставі довідки про розмір грошового забезпечення від 11.11.2021 №1834, виданої Державною установою "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Рівненській області", виходячи із призначеної пенсії у розмірі 82% сум грошового забезпечення, з урахуванням проведених виплат. Вищевказане судове рішення набрало законної сили 24 червня 2022 року. [INFO] її чоловік [PERSON] помер, після його смерті відкрилась спадщина. Після звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, останнім відкрито спадкову справу №153/2024. Відповідно до довідки від 22 липня 2024 року №1379/02-14 вона є єдиним спадкоємцем, після смерті [PERSON] . При цьому, нею, як спадкоємцем померлого [PERSON] , витребувано з ГУ ПФУ в Рівненській області інформацію про розмір пенсії, яка була нарахована та не отримана за життя [PERSON] . На її запит ГУ ПФУ в Рівненській області листом повідомило, що відповідно до статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини. Згідно інформації ГУ ПФУ в Рівненській області, [PERSON] перебував на обліку в ГУ ПФУ в Рівненській області як отримувач пенсії за вислугу років, призначеної відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», який знятий з обліку у зв`язку зі смертю, на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду у справі №460/17339/21 [PERSON] нараховано пенсію з 01 квітня 2021року по 31 липня 2022 року в розмірі 286\~204, 34 грн. У зв`язку з наведеним вона позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на вказані суми нарахованої, але не виплаченої пенсії. Вважає, що вищевказана сума нарахованої, але не виплаченої пенсії померлому повинна входити до складу спадщини, а тому вона як спадкоємець, має право на її отримання, що змушує її звертатись з даним позовом до суду. 08 жовтня 2024 року представником відповідача [PERSON] подано до суду відзив на позовну заяву, в якому просить закрити провадження у справі та врахувати відзив при винесенні рішення у справі. У відзиві зокрема вказує, що ГУ ПФУ в Рівненській області не визнає в повному обсязі позовні вимоги викладені в позовній заяві і вважає, що даний позов є безпідставним та не підлягає до задоволення. Згідно з матеріалами пенсійної справи [PERSON] [INFO] помер і виплата пенсії йому була припинена. Пенсіонеру пенсія виплачувалась без затримки, тому заборгованість з поточних виплат пенсії відсутня. На виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду у справі № 460/17339/21 ГУ ПФУ в Рівненській області [PERSON] нараховано суму за період з 01.01.2019 року по 31.07.2022 року в розмірі 286\~204,34 грн. На виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду у справі № 460/17339/21 ГУ ПФУ в Рівненській області [PERSON] нараховано суму за період з 01 січня 2019 року по 31 липня 2022 року в розмірі 286\~204 грн. 34 коп. Судові рішення виконуються органами Пенсійного фонду України в межах покладених зобов`язань. Різницю в пенсії, нараховану на виконання рішення суду у справі № 460/17339/21, після перерахунку інтегровано до підсистеми Реєстр судових рішень, який використовується в роботі органами Пенсійного фонду України з метою систематизації та упорядкування судових рішень. До реєстру, у разі смерті стягувача, вноситься інформація про його дату смерті, також прізвище, ім`я по батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків або його серію та номер паспорту особи, яка має право на одержання сум нарахованих згідно рішення суду у зв`язку зі смертю стягувача. Оскільки позивач не був стороною в судовому процесі у вказаній справі, вносити зміни до реєстру підстави відсутні. Після надання рішення суду про заміну сторони стягувача ГУ ПФУ в Рівненській області буде здійснено розрахунок на виконання зазначених вище рішень судів та до реєстру судових рішень буде внесено інформацію про дату смерті годувальника, а також прізвище, ім`я, по батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків або паспортні дані особи, яка має право на одержання сум нарахованих згідно рішення суду у зв`язку зі смертю стягувача. Окрім того, нарахована сума заборгованості на виконання рішення суду не входить до складу недоотриманої пенсії та буде виплачена після заміни сторони правонаступником, при відповідному фінансування на ці цілі з Державного бюджету України. Позивач в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про час, дату і місце проведення судового засідання, однак 09 жовтня 2024 року позивач подала до суду клопотання, в якому просила розгляд справи провести за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Представник ГУ ПФУ в Рівненській області в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час, дату і місце проведення судових засідань, що підтверджується довідкою про доставку електронного документа, однак у відзиві представник відповідача [PERSON] просила розгляд справи провести без участі представника ГУ ПФУ в Рівненській області та закрити провадження у справі. Дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд дійшов до такихвисновків. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 16 червня 1968 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження, серії [NUMBER] . Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 24 травня 2022 року у справі № 460/17339/21 позов задоволено повністю. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо відмови [PERSON] в перерахунку та виплаті пенсії з 01.12.2019 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення від 11.11.2021 №1834, виданої Державною установою "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Рівненській області". Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити з 01.12.2019 перерахунок та виплату пенсії [PERSON] , відповідно до статей 43 і 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-XII, положень постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції", на підставі довідки про розмір грошового забезпечення від 11.11.2021 №1834, виданої Державною установою "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Рівненській області", виходячи із призначеної пенсії у розмірі 82% сум грошового забезпечення, з урахуванням проведених виплат. Стягнуто на користь [PERSON] за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області судові витрати зі сплати судового збору в сумі 908,00грн. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Рівненським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 27 грудня 2023 року, серії [NUMBER] . Як слідує з довідки Рівненської державної нотаріальної контори Рівненської області від 22.07.2024 року № 1379/02-14 [PERSON] є єдиною спадкоємицею [PERSON] , яка прийняла спадщину. З відповіді ГУ ПФУ в Рівненській області на запит позивача слідує, що на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду у справі № 460/17339/21 ГУ ПФУ в Рівненській області [PERSON] нараховано суму за період з 01.01.2019 року по 31.07.2022 року в розмірі 286\~204,34 грн. Виплата заборгованості буде здійснена у разі заміни стягувача за судовим рішенням на його спадкоємця (правонаступника) згідно ухвали суду та при відповідному фінансуванні. Як слідує з розрахунку проведеного ГУ ПФУ в Рівненській області на доплату (виплату, утримання) пенсії за пенсійною справою № N/A 033826 за Дорученням № Д N/A033826 розмір нарахованої суми доплати пенсії [PERSON] на виконання рішення суду становить 286\~204 грн. 34 коп. Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 ЦК України). Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту. Конституцією України (стаття 41) та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України), крім прав і обов`язків що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 ЦК України (стаття 1219 ЦК України). За змістом ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. За нормами ст. 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини (стаття 1227 ЦК України). У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). В силу ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Згідно ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, що належали пенсіонеру і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини. Спеціальним законом, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема на військовій службі, є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Відповідно до ч. 1 ст. 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», яка врегульовує питання виплати пенсії та допомоги в разі смерті пенсіонера, суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Частинами другою та третьою статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначено, що при зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера. Положення частини третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Крім того, зміст вказаних норм узгоджується із положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в частині першій статті 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Отже, положення частин другої, третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», який визначає спеціальний правовий режим грошових коштів у вигляді пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину. Зазначене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 23 вересня 2020 року у справі № 428/6685/19, від 30 січня 2024 року у справі № 420/8604/21. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 14 лютого 2022 року у справі № 243/13575/19 (провадження № 61-11268сво20) зазначив, що «тлумачення статті 1227 ЦК України доводить, що: - цією правовою нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та не отриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини; - право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно, щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224 ЦК України), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК України), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК України). Відповідно, при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом; - право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень статті 1217 ЦК України, за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат, та випадки, за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати». Для приватного права апріорі властивою є така засада, як розумність. Розумність характерна як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і для тлумачення процесуальних норм (див., зокрема, постанову Верховного Суду від 16 червня 2021 року у справі № 554/4741/19, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року у справі № 520/1185/16-ц, постанову Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20). Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом. Судові рішення не можуть бути переглянуті іншими органами чи особами поза межами судочинства, за винятком рішень про амністію та помилування (частини друга, четверта, сьома статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»). Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами (частина перша статті 18 ЦПК України). Тлумачення статті 1227 ЦК України, з урахуванням принципу розумності, свідчить, що невиконання рішення суду, яке ухвалено за життя спадкодавця та набрало законної сили, про зобов`язання пенсійного фонду здійснити перерахунок та виплату спадкодавцю пенсії, не позбавляє його спадкоємця (спадкоємців) можливості спадкувати право на отримання грошових сум пенсії. У розумінні положень статті 1227 ЦК України ці суми вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю. Правопорядок не може допускати ситуації коли нівелюється законна сила судового рішення. Очевидно, що такий підхід дозволяє отримати результати, яких розум і справедливість могли б очікувати. Як встановлено судом, за життя чоловік позивача [PERSON] оскаржував бездіяльність ГУ ПФУ у Рівненській області щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії, рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 24 травня 2022 року у справі № 460/17339/21, яке ухвалено за життя спадкодавця, зобов`язано ГУ ПФУ у Рівненській області здійснити [PERSON] перерахунок та виплату пенсії та доплати, однак суми пенсії та доплати, що належали [PERSON] залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, тому суд доходить висновку, що позивач успадкувала належні її чоловікову суми пенсії та доплати відповідно до положень статті 1227 ЦК України, а відтак належним та ефективним способом захисту її прав буде стягнення з відповідача в порядку спадкування належну померлому [PERSON] суму нарахованої, але невиплаченої пенсії та доплати на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду у справі № 460/17339/21. За таких обставин суд доходить висновку, що поданий позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення. Доводи відповідача, що позивач повинна була звернутися до Рівненського окружного адміністративного суду із заявою про заміну сторони по справі № 460/17339/21 є безпідставними, оскільки в матеріалах справи відсутні дані, що за життя [PERSON] було відкрито виконавче провадження з примусового виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду у справі № 460/17339/21, таких доказів суду взагалі надано не було, а з розрахунків відповідача вбачається, що відповідач сам безпосередньо здійснив перерахунок недотриманої за життя спадкодавцем пенсії та доплати, однак не виплатив в зв`язку з відсутнім фінансуванням. Крім того в постанові Верховного Суду від 15 грудня 2023 року по справі №805/2628/18-а Верховний Суд зробив висновок, що процесуальне правонаступництво завжди пов`язане з участю особи як сторони у справі у судовому процесі, в тому числі, у процесі виконання рішення суду. Заміна сторони у виконавчому провадженні новою особою пов`язана з можливістю участі такої особи саме у вже відкритому/триваючому виконавчому провадженні. До того ж, Велика Палата Верховного Суду, зокрема, у постанові від 04 вересня 2019 року у справі № 750/7865/18 за позовом фізичної особи до органу пенсійного фонду щодо виплати нарахованої, але невиплаченої його спадкодавцю (батьку позивача) пенсії дійшла висновку, що судові рішення, на підставі яких в органу пенсійного фонду виник обов`язок провести доплату до пенсії, позивача не стосуються. Тому звернення із заявами про заміну стягувача правонаступником у цих виконавчих провадженнях після їх закінчення не призведе до захисту порушеного права позивача. Отже за правовим висновком Верховного Суду вказане процесуальне питання про заміну сторони у виконавчому провадженні в такій категорії спорів у випадку відмови органу пенсійного фонду у позасудовому порядку (добровільно) здійснити виплату суми недоплаченої пенсії, не може бути вирішено з використанням інституту процесуального правонаступництва або заміни сторони виконавчого провадження. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір у сумі 2\~862 грн. 10 коп.

Outcome: approved