Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-21 00:00:00

08.01.2024 р. адвокат Агбонгале Л.С., яка представляє інтереси позивача, засобами поштового зв`язку звернулась до Святошинського районного суду м. Києва з вищезазначеним позовом у якому просить визнати за позивачем право на завершення розпочатої [PERSON] , який помер [INFO] , процедури приватизації квартири [ADDRESS] . В обґрунтування позову вказує, що 31.03.1993 р. виконавчим комітетом Шевченківської районної ради народних депутатів м.Києва на ім`я [PERSON] та сім`ю з трьох осіб було видано ордер №72371 серія Б на житлове приміщення квартиру [ADDRESS] . 10.11.2022 р. [PERSON] звертався (вдруге) до Святошинської районної в м.Києві державної адміністрації із заявою про приватизацію квартири [ADDRESS] . Проте, листом від 01.12.2022 р. №32/59 Святошинська районна в м.Києві державна адміністрація відмовила (вдруге) [PERSON] у приватизації квартири у зв`язку із неподанням повного пакету документів. Звернутись втретє із заявою про приватизацію квартири [ADDRESS] [PERSON] завадила хвороба, внаслідок якої [INFO] р. він помер. Спадкоємцем [PERSON] за законом є [PERSON] . Постановою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чмирука О.В. від 06.11.2023 р. №195/02-31 [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з відсутністю підтверджуючих право власності спадкодавця документів на квартиру [ADDRESS] , що стало підставою для звернення до суду. Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 16.01.2024 р. позовну заяву залишено без руху. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 29.01.2024 р. відкрито провадження у справі, вирішено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження. 25.03.2024 р. представником відповідача подано до суду відзив у якому заперечується проти задоволення позовних вимог. Представник відповідача вказує ненадання [PERSON] повного переліку документів для здійснення процедури приватизації. Відмовляючи [PERSON] в приватизації квартири Святошинська районна в місті Києві державна адміністрація діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений конституцією та законами України. Дана ситуація виникла не з вини органу приватизації, а з вини заявника, внаслідок ненадання громадянином необхідних документів для приватизації житлового приміщення. Окрім того, такі дії Святошинської РДА не оскаржувались. Твердження позивача, що вона набула право на спадкування усіх прав та обов`язків, що належали спадкодавцю є хибними, оскільки спірна квартира на момент смерті не належала [PERSON] . У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримують та просять задовольнити. У судовому засіданні представник відповідача у задоволенні позовних вимог просить відмовити. Третя особа просить здійснювати розгляд справи за його відсутності. Заслухавши сторони у справі, дослідивши наявні у справі докази, суд доходить наступних висновків. Судом встановлено, що 31.03.1993 р. виконавчим комітетом Шевченківської районної ради народних депутатів м.Києва видано ордер №72371 серії Б на житлове приміщення квартиру [ADDRESS] [PERSON] на сім`ю з трьох осіб - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції м.Києва, [INFO] р. народилась [PERSON] . Батьком дитини вказано [PERSON] , матір`ю [PERSON] . Згідно свідоцтв про зміну імені 21.07.2005 р. позивачем змінено прізвище із « [PERSON] » на « [PERSON] ». У зв`язку із укладенням шлюбу 25.06.2011 р. змінено прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », який було розірвано 21.10.2014 р. 14.03.2015 р. у зв`язку із укладенням шлюбу позивачем зміно прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Згідно даних паспорта позивача, [PERSON] 07.04.2015 р. була знята з реєстрації за адресою: [ADDRESS] та 21.05.2015 р. зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . 16.09.2022 р. [PERSON] звернувся до ЦНАП з метою приватизації квартири [ADDRESS] . 05.10.2024 р. Святошинська районна в місті Києві державна адміністрація прийняла рішення №32/46 про відмову у приватизації квартири, оскільки подані [PERSON] 16.09.2024 р. заява та пакет документів на приватизацію квартири [ADDRESS] не містять усіх необхідних документів, зокрема відсутня копія ордеру на квартиру, заява на приватизацію квартири оформлена неналежним чином. 10.10.2022 р. [PERSON] повторно звернувся із заявою про приватизацію квартири для оформлення свідоцтва на право власності. 01.12.2022 р. Святошинська районна в місті Києві державна адміністрація прийняла рішення №32/59 про відмову у приватизації квартири, у зв`язку із відсутністю копії ордера на квартиру. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим виконавчим комітетом Боярської міської ради Фастівського району Київської області (актовий запис №402). 06.11.2023 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чмируком О.В.встановлено, що спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] є дочка померлого [PERSON] . Інші особи, що мають право на спадщину, не звертались. Постановою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чмирука О.В. від 06.11.2023 р. №195/02-31 [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з відсутністю підтверджуючих право власності спадкодавця документів на квартиру [ADDRESS] . Частиною третьою статті 12 та частиною першої статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина четверта статті 81 ЦПК України). Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Згідно зі статтею 345 ЦК України фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом. Частиною четвертою статті 5 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" передбачено, що право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону. У силу статей 1, 3, 8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" приватизація державного житлового фонду здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина, який постійно мешкає у квартирі (будинку), відносно якої вирішується питання про передачу у власність. Пленум Верховного Суду України в частині п`ятій пункту 13 постанови від 22 грудня 1995 року N 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" зазначив, що в разі непередання квартири (будинку) у власність наймачеві, його спадкоємці вправі вимагати визнання за ними права власності на неї лише в тому разі, коли наймач звертався з належно оформленою заявою про це до відповідного органу приватизації або власника державного чи громадського житлового фонду, однак вона не була розглянута в установлений строк або в її задоволенні було незаконно відмовлено за наявності підстав і відсутності заборон для передачі квартири наймачеві. Отже, аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що право у спадкоємця вимагати визнання права на приватизацію в порядку спадкування виникає виключно у тому разі, коли спадкодавець (наймач) за життя звертався з належно оформленою заявою про це до відповідного органу приватизації або власника державного чи громадського житлового фонду, однак вона не була розглянута в установлений строк або в її задоволенні було незаконно відмовлено за наявності підстав і відсутності заборон для передачі квартири наймачеві. У даному випадку [PERSON] звертався до Святошинської РДА із заявою про приватизацію квартири, однак йому двічі було відмовлено з підстав неподання ним копії ордеру на квартиру. З наведеного слідує висновок, що процедура приватизації була завершена ще за життя померлого [PERSON] шляхом відмови у її проведені. Вказані дії органу державної влади не оскаржувались заявником в адміністративному порядку, що свідчить про його волевиявлення та погодження з таким рішенням. Твердження позивача, що втретє звернутись із заявою про приватизацію квартиру [PERSON] завадила хвороба суд оцінює критично. Оскільки з моменту відмови у приватизації квартири до смерті [PERSON] минуло шість місяців. За доволі тривалий проміжок часу [PERSON] ані не оскаржував відмову Святошинської РДА про приватизацію житлового приміщення, ані не звертався повторно із відповідною заявою. Таким чином, за життя він своє право на набуття квартири у власність не реалізував. Окрім того, як пояснила у судовому засіданні позивач, ордер на квартиру все ж таки знаходився у її батька вдома, що було виявлено після його смерті. Отже, [PERSON] звертався до органу приватизації з неналежно оформленими заявами, які були розглянуті останнім у встановлені строки і в їх задоволені було правомірно відмолено за життя заявника, у зв`язку із чим суд доходить висновку про необґрунтованість позовних вимог, відтак у їх задоволені слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed