Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-24 00:00:00

14.08.2024 року АТ "ТАСКОМБАНК" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 26.08.2020 між АТ "ТАСКОМБАНК" та [PERSON] було укладено Заяву-договір №865458-515 про надання кредиту готівкою на власні потреби, відповідно до якого банк перерахував на поточний рахунок відповідача № [NUMBER] кредитні кошти у розмірі 86437,60 грн., строк кредиту 24 місяців, цільове призначення кредиту: на рефінансування заборгованості в іншій фінансовій установі (споживчі цілі), розмір процентної ставки за користування кредитом становить 0,01 % річних, комісія за обслуговування кредитної заборгованості - 4,9 % щомісячно. Відповідно до п. 1 розділу 1 кредитного договору, відповідач акцептував публічну пропозицію АТ "ТАСКОМБАНК", яка розміщена на веб-сайті, на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб і приєднався до умов договору. Відповідач підтвердив, що ознайомлений зі змістом підписаного ним заяви-договору, договору з усіма додатками до нього та повністю з ними згодний. Однак, відповідач належним чином зобов`язання за укладеним кредитним договором не виконував, внаслідок чого станом на 26.06.2024 утворилася заборгованість у розмірі 92100,93 грн., яка складається із: заборгованості по тілу кредиту (в т. ч. прострочена) у розмірі 41269,34 грн.; заборгованості за процентами (в т. ч. прострочена) у розмірі 50831,59 грн. У зв`язку з чим позивач звертається до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 19.08.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, визначено у такій строк та черговість подання заяв по суті справи. Відповідач, у встановлений ухвалою суду про відкриття провадження строк, відзив на позовну заяву не подав. Так як учасники справи заперечень щодо можливості судового розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін не висловили, тому з урахуванням положень ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглянув справу на підставі наявних у ній матеріалів. Суд, дослідивши та перевіривши наявні у справі докази, приходить до наступного висновку. Судом установлено, що 26.08.2020 між АТ "ТАСКОМБАНК" та [PERSON] було укладено Заяву-договір №865458-515 про надання споживчого кредиту. Також, відповідачем був підписаний додаток № 1 до заяви-договору, в якому міститься детальний розпис складових загальної вартості кредиту та графік платежів, відповідно до якого сума кредиту за договором становить 86437,60 грн., строк кредиту 24 місяців, розмір процентної ставки за користування кредитом становить 0,01 % річних, комісія за обслуговування кредитної заборгованості - 4,9 % щомісячно. Факт перерахування банком коштів на рахунок відповідача підтверджується випискою по особовому рахунку за період з 26.08.2020 по 26.06.2024. Позивач свої зобов`язання виконав в повному обсязі, проте відповідач, всупереч умов договору та ст. 526 ЦК України, зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 26.06.2024 утворилась заборгованість в розмірі 92100,93 грн., яка складається із заборгованості по тілу кредиту (в т. ч. прострочена) у розмірі 41269,34 грн.; заборгованості за процентами (в т. ч. прострочена) у розмірі 50831,59 грн., яка підтверджується відповідним розрахунком, наявним в матеріалах справи. Відповідачем не надано до суду доказів на спростування розрахунку заборгованості, наданого позивачем. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610 ЦК України передбачено порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Згідно із ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Згідно ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. В статті 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, як встановлено ч. 2 ст. 77 ЦПК України. Відповідач не скористався своїми правами, передбачені ст. ст. 76-83, 174, 191 ЦПК України та не надав суду заперечень щодо вимог позивача та доказів на їх спростування. За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, оскільки під час розгляду справи судом достовірно встановлено, що відповідач порушив умови договору, не повернув вчасно надані йому кредитні кошти та не сплачує відсотки за їх користування, що призвело до виникнення заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Доказів на спростування заявлених позивачем позовних вимог відповідач суду не надав. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved