Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-22 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Вказала, що 02 жовтня 2022 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від спільного проживання дітей немає. Позивач просить суд шлюб розірвати, посилаючись на те, що з початку 2024 року шлюбні відносини з відповідачем припинилися у зв`язку з постійними сімейними конфліктами. Кожен з них живе окремим життям та своїми інтересами, шлюбних стосунків один з одним не підтримують, спільне господарство не ведуть. Наміру зберегти шлюб немає. Відповідач не бажає розривати шлюб в органах РАЦС. Позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 02 жовтня 2021 року у Суворовському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис №941, та стягнути судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору. Після розірвання шлюбу позивач просила відновити їй дошлюбне прізвище « [PERSON] ». \~ \~ \~ \~Відповідно до ухвали Ямпільського районного суду Вінницької області від 04.09.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено перше судове засідання з повідомленням сторін на 25.09.2024 об 11 год. 00 хв. \~ \~ \~ \~Відповідно до ухвали Ямпільського районного суду Вінницької області від 25.09.2024 розгляд справи відкладено на 23.10.2024 о 11 год. 30 хв. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Надала суду заяву, вх.№5734 від 09.09.2024, в якій просила справу розглянути у її відсутність. Позовну заяву підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином за місцем його реєстрації, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав. Відмітка на поштовому повідомленні: «адресат відсутній за вказаною адресою», відповідно до п.4 ч.8 ст.128\~ЦПК України свідчить про те, що відповідач належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Частиною 1 ст.223 ЦПК України встановлено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд вважає можливим провести судовий розгляд справи за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про шлюб, серія [NUMBER] , виданого 02.10.2021 Суворовським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), [PERSON] 02.10.2021 зареєстрував шлюб з [PERSON] , яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] », актовий запис №941 (а.с.5). Із копії паспорта громадянина України, виданого на ім`я [PERSON] , та копії витягу з реєстру територіальної громади №2023/008879653 від 01.11.2023 встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є громадянкою України та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.6, 7). Із відповіді №667009 від 28.06.2024 з Єдиного державного демографічного реєстру встановлено, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрований по [ADDRESS] (а.с.12). Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до ст.1 СК України побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки. Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Частинами третьою, четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини першої статті 110, статті 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на викладене, суд виходить з того, що шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків і позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Враховуючи те, що позивач не бажає підтримувати подружні стосунки, збереження шлюбу є неможливим і суперечитиме інтересам позивача, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню. Судом не встановлено обставин відповідно до норм чинного законодавства, які б унеможливлювали розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~Як вбачається із копії свідоцтва про шлюб, серія [NUMBER] , виданого 02.10.2021 Суворовським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), позивач [PERSON] після державної реєстрації шлюбу своє дошлюбне прізвище « [PERSON] » змінила на прізвище чоловіка « [PERSON] ». У своїй позовній заяві позивач [PERSON] після розірвання шлюбу просила відновити їй дошлюбне прізвище « [PERSON] ». \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. \~ \~ \~ \~Враховуючи вказані обставини, суд має підстави після розірвання шлюбу відновити позивачеві [PERSON] дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволені, судові витрати, понесені позивачем і документально підтверджені платіжноою інструкцією 0.0.3703059199.1, за правилами ст.141 ЦПК України покладаються на відповідача, а тому суд має підстави для стягнення із відповідача на користь позивача судових витрат по оплаті судового збору у сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 (двадцять) копійок.

Outcome: approved