Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-20 00:00:00

08 квітня 2024 року представник позивача [PERSON] - адвокат Коваленко Марина Володимирівна звернулась до Дарницького районного суду м. Києва із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов обґрунтовано тим, що з 26 травня 2016 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. В шлюбі народився син - [PERSON] , [INFO] . Подружні відносини між сторонами припинені. Сторони не ведуть спільне господарство, у позивача відсутні спільні інтереси з дружиною, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Позивач зазначає, що з відповідачкою шлюб фактично припинив існування, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить його інтересам. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 08 квітня 2024 року для розгляду справи визначено суд у складі головуючого судді Гусак О.С.(а.с. 16). Ухвалою судді Гусак О.С. від 30 квітня 2024 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито спрощене позовне провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу (а.с. 19). Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10 вересня 2024 року справу передано для розгляду судді Мицик Ю.С. Фактично справу передано судді 27 вересня 2024 року (а.с. 24). Ухвалою від 27 вересня 2024 року суд прийняв справу до свого провадження та постановив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с. 26-27). Сторони у судове засідання не з`явились. Про дату та час розгляду справи були повідомлені належним чином. 07 жовтня 2024 року від адвоката Коваленко Марини Володимирівни, яка діє в інтересах [PERSON] на електронну адресу суду надійшла заява, в якій вона позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити та проводити розгляд справи за відсутності позивача та його представника (а.с. 37-38). 21 жовтня 2024 року представник відповідачки адвокат Лещенко Наталія Петрівна звернулась до суду із заявою в якій повідомила, що відповідачка визнає позовні вимоги, строк на примирення сторонам не потрібен та просить проводити розгляд справи за її відсутності (а.с. 39). На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 26 травня 2016 року Солом`янський районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 891 (а.с. 9). Під час перебування у шлюбі у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] (а.с. 10). Відповідно до частини першої статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно із статтями 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Як передбачено частиною першою статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. За приписом частини другої статті 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам спільної дитини, що мають істотне значення. Перешкод для розірвання шлюбу, визначених частиною другою статті 110 Сімейного кодексу України, судом не встановлено. Зі змісту позовної заяви вбачається, що спільне життя сторін не склалося, шлюбні відносини між сторонами та ведення спільного господарства припинені і на цей час шлюб існує лише формально. Суд дійшов висновку, що примирення сторін неможливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, отже, наявні підстави для задоволення позову та розірвання шлюбу між сторонами. Згідно з частиною другою статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили (абзац 2 частини 3 статті 115 Сімейного кодексу України). Відповідно до ст. 141, 142 ЦПК України суд стягує з відповідачки на користь позивача 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, та повертає позивачу 50 відсотків судового збору з державного бюджету. На підставі викладеного та

Outcome: approved