Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-15 00:00:00

У серпні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» (далі - позивач, ТОВ ««Укр Кредит Фінанс»») звернулося до суду із зазначеною позовною заявою, у якій просило стягнути з [PERSON] 30268,80 грн заборгованості за кредитним договором, а також 2422,20 грн судового збору. В обґрунтування позову позивач посилався на те, що 15 лютого 2023 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] за допомогою веб-сайту (navse.in.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», у межах якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів, і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1156-3185. Цей кредитний договір укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа та підписаний позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором [NUMBER], надісланим йому у смс-повідомленні на телефонний номер, указаний в анкеті-заяві. Відповідно до умов договору відповідач отримав кредит у сумі 7200,00 грн; строк кредитування 300 днів; дата повернення кредиту 11 грудня 2023 року; тип процентної ставки - фіксована; стандартна процентна ставка - 1,50 % в день. Позивач виконав свої зобов`язання за договором, надавши відповідачу [PERSON] кредит, проте остання свої зобов`язання за договором щодо повернення грошових коштів не виконала, у зв`язку з чим, за розрахунком позивача, утворилася заборгованість за кредитом у сумі 34041,60 грн, яка з урахуванням застосування до відповідача програми лояльності становить 30268,80 грн, із них 4968,00 грн - прострочена заборгованість за кредитом, 25300,80 грн - прострочена заборгованість за нарахованими процентами. Ухвалою від 20 серпня 2024 року суд відкрив провадження у справі для розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до позовної заяви додав клопотання, в якому просив проводити розгляд справи без участі його представника. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала заяву, у якій просила проводити розгляд справи без її участі, позов визнала. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, дійшов таких висновків. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У частині першій статті 638 ЦК України зазначено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 639 ЦК України встановлено загальні вимоги до форми договорів, а саме: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом ; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася ; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі ; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами ; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Закон України від 03 вересня 2015 року № 675-VIII «Про електронну комерцію» (далі - Закон № 675-VIII) визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Пунктом 5 статті 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини третьої статті 11 Закону № 675-VIII електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина четверта статті 11 цього Закону). За змістом частини п`ятої статті 11 Закону № 675-VIII пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Згідно із частиною шостою статті 11 цього Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом частини восьмої статті 11 Закону № 675-VIII у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. За правилами частини дванадцятої статті 11 цього Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону № 675-VIII, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Положеннями статті 12 цього Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Суд установив, що 15 лютого 2023 року між «Укр Кредит Фінанс» і [PERSON] за допомогою веб-сайту https://navse.in.ua/ укладено договір про відкриття кредитної лінії № 1156-3185. Відповідно до умов кредитного договору кредитодавець відкрив позичальнику кредитну лінію шляхом надання грошових коштів на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб, а позичальник зобов`язався повернути кредит у визначений договором строк та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом. За умовами цього договору: сума кредиту становить 7200,00 грн; строк кредитування - 300 календарних днів; базовий період - 14 днів; стандартна процентна ставка 1.50% в день. Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору. Відповідно до наданого розрахунку заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 1156-3185 від 15 лютого 2023 року становить 34041,60 грн, яка складається з простроченої заборгованості за кредитом - 4968,00 грн, простроченої заборгованості за нарахованими процентами - 29073,60 грн. Кредитор за власною ініціативою відповідно до програми лояльності списав частину заборгованості за відсотками у сумі 3772,80 грн. За правилами статей 526, 610, 611, 625 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. У частині першій статті 81 ЦПК України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Ураховуючи те, що вимоги позивача в частині стягнення заборгованості з позичальника підтверджуються належними доказами, у тому числі розрахунком заборгованості та довідкою про перерахування коштів, суд вважає їх обґрунтованими та доведеними. У зв`язку із цим та ураховуючи, що факт наявності заборгованості відповідачем не спростовано, позов визнано, суд вважає за можливе задовольнити позов та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в сумі 30268,80 грн. За змістом частини першою статті 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Ураховуючи, що позов підлягає задоволенню, на виконання вимог пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача 1211,20 грн сплаченого судового збору.

Outcome: approved