Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-16 00:00:00

У вересні 2024 року позивач\~звернувся до\~суду з\~позовом до\~відповідача про\~стягнення заборгованості\~за послуги\~з постачання\~теплової енергії\~та за\~абонентське обслуговування.\~Посилався на\~те,\~що відповідач є\~споживачем послуг,\~які надає\~позивач,\~однак не\~оплачує їх,\~у зв`язку\~з чим у неї утворилась заборгованість в розмірі 14780,56 грн, яку просив стягнути на свою користь. Ухвалою від 26.09.2024 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення сторін, заперечення проти чого від них не надійшло. Ні відзиву на позов, ні будь-яких заперечень щодо змісту і вимог позовної заяви відповідачем подано не було. Клопотань, які б свідчили про зацікавленість відповідача у розгляді справи, матеріали справи не містять. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов наступного висновку. Встановлено, що комунальне підприємство Звягельської міської ради Житомирської області «Звягельтепло» (далі по тексту Звягельтепло) надає послуги з постачання теплової енергії, обслуговування та заміни вузлів комерційного обліку, абонентське обслуговування (далі по тексту послуги) у м. Звягель (колишня назва Новоград-Волинський) Житомирської області. Постачання теплової енергії належить до комунальних послуг. Згідно довідки комунального підприємства «Новоград-Волинське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 05.08.2024 №345 право власності на квартиру [ADDRESS] (далі по тексту Квартира) зареєстровано за [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах. На ім`я відповідача оформлено особовий рахунок № [NUMBER] на послуги Звягельтепло. Згідно з ч.4 ст.319 ЦК України власність зобов`язує. Квартира розташована в багатоквартирному будинку та забезпечується послугами з постачання теплової енергії. Власники квартир багатоквартирних будинків є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку (ст.382 ЦК України) і зобов`язанні брати участь у загальних витратах, пов`язаних з утриманням будинку та прибудинкових територій відповідно до своєї частки у майні будинку. Послуги з постачання теплової енергії відповідачу надаються безперебійно в порядку, визначеному Законом України «Про житлово-комунальні послуги» (далі по тексту Закон). Жодних заперечень за весь час надання послуг щодо якості чи кількості наданих послуг, або про відмову від їх надання від відповідача на адресу підприємства не надходило. Згідно зі ст.1 Закону житлово-комунальні послуги результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб, в тому числі, у жилих і нежилих приміщеннях, будинках, відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; комунальні послуги результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. Правовідносини, що виникли між сторонами з приводу оплати комунальних послуг регулюються ЦК України, ЖК України, Законом, Правилами надання населенню послуг з постачання теплової енергії і типові договори про надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України №830 від 21.07.2019 (далі по тексту Правила). Згідно ст.162 ЖК України наймач (власник) квартири зобов`язаний укласти договори про надання житлово-комунальних послуг, підготовлені виконавцем відповідно до Типового договору, своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Споживач зобов`язаний: 1) укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; 5) оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором (ст.9 Закону). Цивільні права та обов`язки виникають також із дій осіб, які породжують ці права та обов`язки, і такою дією є реальне надання послуг та їх споживання боржником (ст.11 ЦК України). Законодавцем було внесено зміни до організації моделі договірних відносин у сфері надання житлово-комунальних послуг, а саме запроваджено укладання публічного договору приєднання. Тобто, що стосується багатоквартирних будинків: у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір, з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. Форма договору між споживачем (мешканцем) та виконавцем послуг є публічною офертою, тобто фактично діє за замовчуванням, якщо споживач офіційно не відмовився від надання комунальної послуги. Тобто, навіть, якщо у споживача на руках немає паперового примірника договору, він має такі самі права та обов`язки стосовно отримання зазначених послуг, як і усі інші споживачі, які вже отримали свої примірники договорів. Фактом приєднання споживача до умов індивідуального договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.322 ЦК України). До таких витрат належать витрати, пов`язані зі зберіганням майна, його ремонтом, забезпеченням збереження його властивостей тощо. Невиконання власником свого обов`язку по утриманню своєї власності може створювати небезпеку для третіх осіб. Опалення є однією із витрат, пов`язаною зі зберіганням нерухомого майна, а отже оплата за ці надані послуги для сталого функціонування приміщення є обов`язком власника. Постановою Кабінету Міністрів України від 08.09.2021 №1022 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №830» було затверджено Типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії, який є публічним договором приєднання. Відповідно до п.4 Публічного договору фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток), сплата рахунка за надану послуги, факт отримання послуги. Згідно Правил\~виконавець забезпечує\~постачання теплової\~енергії у\~відповідній кількості\~та якості,\~що забезпечує\~надання послуги\~встановленим нормативам: за\~індивідуальним договором\~з обслуговуванням\~внутрішньобудинкових систем\~ до\~межі внутрішньобудинкових\~систем багатоквартирного\~будинку (будівлі)\~та інженерно-технічних\~систем приміщення\~споживача; за договором з колективним споживачем, колективним договором, індивідуальним договором, договором з власником (користувачем) будівлі до межі зовнішніх інженерних мереж постачання послуги виконавця та внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку (будівлі). Хоча [PERSON] заяву-приєднання до Публічного договору не підписала, проте вона, як власник Квартири, отримувала послуги, які надає позивач, здійснювала їх часткову оплату, а тому вважається такою, що приєдналася до умов Публічного договору. Із наданого\~позивачем розрахунку\~вбачається,\~що за\~період з жовтня 2021 року по липень 2024 року заборгованість за\~надані послуги\~з теплопостачання\~по особовому\~рахунку № [NUMBER] становить 14780,56 грн та складається з: 14147,05 грн\~за послуги\~з постачання\~теплової енергії\~за період\~з жовтня 2021 року по березень 2024 року включно; 633,51 грн плати\~за абонентське\~обслуговування за\~період з серпня 2022 року по липень 2024 року, включно. Як слідує з роздруківки особового рахунку, відкритого на [PERSON] , надані послуги\~за період\~з жовтня\~2020\~року по\~вересень 2024\~року вона оплачувала не в повному обсязі. Незважаючи на неодноразові попередження про виникнення заборгованості за отриману теплову енергію та необхідності її погашення, відповідач суму заборгованості не погасила. Під час\~розгляду справи\~встановлено,\~що відповідач\~не здійснює\~оплату наданих\~позивачем послуг,\~має заборгованість\~по їх\~оплаті.\~Належних та\~допустимих доказів\~на підтвердження\~того,\~що \~послуги [PERSON] не надавались або надавались неналежної якості або в кількості менший, ніж позивачем нараховані, стороною відповідача, у передбаченому ст.ст.12,81 ЦПК України порядку, суду не надано. Доказів на спростування розміру заборгованості відповідачем не надано, документів, які підтверджують сплату боргу, матеріали справи не містять. Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Стандарти доказування є важливим елементом змагальності процесу. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведеність. Відповідно до ст.ст.525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, зобов`язання має виконуватись відповідно до умов договору та вимог закону. Оскільки позивачем\~надано достатні\~та належні\~докази на\~підтвердження існування\~заборгованості у\~відповідача за\~користування наданими\~послугами,\~а також\~враховуючи її позицію, яка не оспорила ні суму позову, ні правильність проведеного позивачем розрахунку, ні підстав, з яких позов заявлений, суд приходить висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі. З відповідача також належить стягнути судовий збір, понесений позивачем при подачі позову.

Outcome: approved