Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-10 00:00:00

13.06.2024 року комунальне підприємство «Теплоенерго» Дніпровської міської ради звернулося до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позов обґрунтовано тим, що згідно з державною програмою забезпечення населення послугами теплопостачання протягом опалювальних сезонів з жовтня 2016 року по 2024 року позивач надавав послуги з централізованого опалення за адресою: [ADDRESS] . Відповідач, на підставі відкритого особистого рахунку № 10-405205, повинен був сплачувати за надані послуги щомісячно. Однак оплата за ці послуги не здійснювалася належним чином, у зв`язку з чим за період з 01.10.2016 року по 18.12.2021 року утворилась заборгованість перед позивачем у сумі 57\~353,26 грн. Даний борг було реструктуризовано шляхом укладання зі споживачем договору про реструктуризацію заборгованості за послуги централізованого опалення та гарячого водопостачання № 9/2022р./Ц.О.А. строком на 24 місяці. Пунктом 3 цього договору передбачено, що у разі порушення споживачем умов даного договору, підприємство КП «Теплоенерго» має право на примусове стягнення суми заборгованості в судовому порядку. На підставі викладеного позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості за теплопостачання в розмірі 146\~583,17 грн., з яких: 81\~804,92 грн. основний борг станом на 01.05.2024 року, 51 527,54 грн. інфляційні збитки, 13\~250,71 грн. 3 % річних. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 17.06.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідач своїм процесуальним правом на подання відзиву не скористався. Представник позивача КП «Теплоенерго» Дніпровської міської ради Веснін Д.С. письмово просив розглянути справу без участі представника, позовні вимоги підтримав. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про час, дату, місце розгляду справи повідомлений належним чином, однак, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, відповідно до ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280, ст. 281 ЦПК України, суд постановив розглядати справу за відсутності відповідача на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. У ході судового розгляду встановлено, що КП «Теплоенерго» ДМР є комунальним підприємством, основним видом діяльності якого є виробництво, транспортування та постачання теплової енергії у вигляді гарячої води для задоволення потреб опалення та гарячого водопостачання населення та інших груп споживачів (а.с. 13-19). Відповідно до Договору № 9/2022р/Ц.О.А. про реструктуризацію заборгованості за послуги централізованого опалення гарячого водопостачання від 17.01.2022 року, укладеного між КП «Теплоенерго» ДМР та відповідачем, проживаючого за адресою: [ADDRESS] , особистий рахунок [NUMBER] , споживач зобов`язався сплатити заборгованість за використану теплову енергію, яка виникла станом на 18.12.2021 року в розмірі 57\~353,26 грн., протягом 24 місяців. Також умовами договору передбачено, що у разі порушення споживачем умов даного договору, підприємство КП «Теплоенерго» має право на примусове стягнення суми заборгованості в судовому порядку (а.с. 6). Пунктом 2. Договору № 9/2022р/Ц.О.А. про реструктуризацію заборгованості за використану теплову енергію передбачено, що споживач здійснює оплату не пізніше 20 числа слідуючого за розрахунковим місяцем. Згідно зі ст. ст. 13, 14 ЦК України цивільні права і цивільні обов`язки здійснюються і виконуються особою у межах, установлених договором або актами цивільного законодавства. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 68 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно зі ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. На підставі ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до розрахунку позивача сума заборгованості за надані послуги теплопостачання станом на 01.05.2024 року становить 146\~583,17 грн., з яких: 81\~804,92 грн. основний борг, 51\~527,54 грн. інфляційні збитки, 13\~250,71 грн. 3 % річних (а.с. 7-11). Враховуючи встановлені обставини фактичного споживання послуг позивача, які підтверджуються наданими доказами, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог стосовно заборгованості за надані послуги та наявність підстав для захисту прав позивача і стягнення з відповідача на користь позивача суми боргу за спожиті послуги в розмірі 81\~804,92 грн. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Виходячи з юридичної природи правовідносин, що виникли між сторонами, на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання грошового зобов`язання. В зв`язку з цим, суд також вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню і позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача за період прострочення з 01.10.2016 року по 23.02.2022 року інфляційних збитків в сумі 51\~527,54 грн. та 3 % річних у розмірі 13\~250,71 грн. З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по оплаті послуг теплопостачання в розмірі 146\~583,17 грн., з яких: 81\~804,92 грн. основний борг, 51\~527,54 грн. інфляційні збитки, 13\~250,71 грн. 3 % річних. Відповідно до ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір 3 028 грн. (а.с. 4). Враховуючи викладене,

Outcome: approved