Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-16 00:00:00

1.Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. [PERSON] звернулася до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, посилаючись на те, що [INFO] померла її хресна мати [PERSON] . Оскільки вона здійснювала догляд та поховання [PERSON] , їй було видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 03.03.2014. 12.01.2001 року позивач одружилася з [PERSON] , внаслідок чого змінила своє прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». З листа ПП «Врожай-Агро-1» від 01.04.2024 року, позивачу стало відомо, що [PERSON] склала заповіт на неї, який посвідчено 12.10.1999 року Судилківської сільською радою. До даного листа ПП «Врожай-Агро-1» додало копію договору оренди земельної ділянки та копію заповіту в якому зазначено, що заповіт складений у двох примірниках - один видається заповідачу, інший лишається в справах виконкому Судилківської сільської ради. За життя [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і все те, що буде їй належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельну ділянку з кадастровим номером 6825588500:07:009:0267 площею 1,4877, що знаходиться на території Судилківської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області. 22.05.2024 представник позивача, адвокат Оніщук Є.О., звернувся з адвокатським запитом до Судилківської сільської ради про видачу належним чином завіреної копії заповіту [PERSON] . Однак 31.05.2024 отримав відповідь, в якій зазначено, що згідно Закону України «Про нотаріат» копії документів, які зберігаються, видаються після смерті спадкодавця тільки тим спадкоємцям, що зазначені у заповіті, після подання ними свідоцтва про смерть заповідача. 11.06.2024 року [PERSON] було видано дублікат заповіту, що має силу оригіналу, який зареєстровано в реєстрі під № 125. Отримавши дублікат заповіту, позивач звернулася до приватного нотаріуса Шепетівського районного нотаріального округу Хмельницької області Огородник Л.Ю. за оформленням спадщини після смерті [PERSON] , однак їй надали письмову відповідь, в якій вказано, що вона пропустила шестимісячний строк з часу відкриття спадщини та зазначено, що для оформлення спадщини необхідно звернутися до суду. Після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилася. Через необізнаність про наявність заповіту, [PERSON] пропустила 6-місячний строк для подання заяви про прийняття спадщини. Враховуючи наявність у позивача поважних причин для пропуску встановленого строку, просила визначити їй додатковий 3 місячний строк для прийняття спадщини. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві та просив їх задовольнити. Представник Судилківської сільської ради у судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання, звернулася до суду із заявою про розгляд справи у її відсутність, не заперечувала щодо задоволення позовних вимог. 2.Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 18.07.2024 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 19.08.2024 року, яке було відкладено на 16.09.2024 за клопотанням представника позивача. Ухвалою суду від 16.09.2024 року було закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 17.10.2024 року. 3.Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 03.03.2014. 12.01.2001 року позивач одружилася з [PERSON] , внаслідок чого змінила своє прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». З листа ПП «Врожай-Агро-1» від 01.04.2024 року, позивачу стало відомо, що [PERSON] склала заповіт на [PERSON] , який посвідчено 12.10.1999 року Судилківської сільською радою. До даного листа ПП «Врожай-Агро-1» додало копію договору оренди земельної ділянки та копію заповіту в якому зазначено, що заповіт складений у двох примірниках - один видається заповідачу, інший лишається в справах виконкому Судилківської сільської ради. За життя [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і все те, що буде їй належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельну ділянку з кадастровим номером 6825588500:07:009:0267 площею 1,4877, що знаходиться на території Судилківської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області. 22.05.2024 представник позивача, адвокат Оніщук Є.О., звернувся з адвокатським запитом до Судилківської сільської ради про видачу належним чином завіреної копії заповіту [PERSON] . Однак 31.05.2024 отримав відповідь, в якій зазначено, що згідно Закону України «Про нотаріат» копії документів, які зберігаються, видаються після смерті спадкодавця тільки тим спадкоємцям, що зазначені у заповіті, після подачі ними свідоцтва про смерть заповідача. 11.06.2024 року [PERSON] було видано дублікат заповіту, що має силу оригіналу, який зареєстровано в реєстрі під № 125. Отримавши дублікат заповіту, позивач звернулася до приватного нотаріуса Шепетівського районного нотаріального округу Хмельницької області Огородник Л.Ю. за оформленням спадщини після смерті [PERSON] , однак їй надали письмову відповідь, в якій вказано, що вона пропустила шестимісячний строк з часу відкриття спадщини та зазначено, що для оформлення спадщини необхідно звернутися до суду. Через необізнаність про наявність заповіту, [PERSON] пропустила 6-місячний строк для подання заяви про прийняття спадщини. Спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася; інших спадкоємців не має. Вказані обставини підтверджуються письмовими доказами: копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] ; листом приватного нотаріуса Шепетівського районного нотаріального округу Огородник Л.Ю. № 196/01-16 від 14.06.2024; копією паспорта позивача; копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] ; копією дублікату заповіту № 125 від 12.10.1999 року, копією Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 313715 від 24.04.2008. 4.Норми права, які застосував суд. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України). Згідно зі\~ст. 1233 ЦК України\~заповітом є особисте розпорядження особи на випадок своєї смерті. Частиною першою статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1\~ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 3\~ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. 5.Оцінка суду. Заслухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на таке. У постанові Верховного Суду від 26 жовтня 2021 року у справі № 539/4424/20 (провадження № 61-14149св21), суд дійшов висновку про те, що вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного\~статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи. Суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними\~причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженням, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5)\~необізнаність спадкоємців про наявність заповіту\~тощо. Предметом спору у цій справі є вимога про надання додаткового строку для прийняття спадщини у зв`язку з тим, що, як стверджує позивач, він не знав про складення спадкодавцем на його користь заповіту, що й є поважною причиною пропуску такого строку. Як встановлено судом, після смерті [PERSON] позивач отримала листа ПП «Врожай-Агро-1» від 01.04.2024 року, зі змісту якого їй стало відомо, що [PERSON] склала заповіт на неї. 11.06.2024 року [PERSON] було видано дублікат заповіту, що має силу оригіналу, який зареєстровано в реєстрі під № 125. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2024 року у справі № 686/5757/23, суд дійшов висновку про те, що необізнаність про наявність заповіту може бути оцінена як поважна причина пропуску строку для прийняття спадщини винятково для осіб, які не є спадкоємцями за законом першої черги або кожної наступної черги спадкоємців за законом, у разі їх обізнаності про відсутність спадкоємців попередньої черги, які набували право на спадкування за законом. Позивачка не належала до кола спадкоємців [PERSON] , а тому, не знаючи про наявність заповіту, не мала підстав звертатися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом. Отже, позивачем пропущений строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин. Суд дійшов висновку, що у позивача, з огляду на її необізнаність про наявність заповіту, враховуючи свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права, були поважні причини пропуску строку для прийняття спадщини, а тому останній слід визначити додатковий строк для прийняття спадщини за заповітом, з врахуванням воєнного стану в Україні, який суд вважає цілком достатнім у 2 місяці.

Outcome: partial