Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-17 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення боргу за спожиті житлово-комунальні послуги в розмірі 39\~830,81 грн. В обґрунтування\~позову\~зазначає, що комунальним підприємством Теплокомуненерго міста Монастирище (далі - підприємство, КП Теплокомуненерго м. Монастирище або позивач) надаються послуги з постачання теплової енергії з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем теплопостачання абонентського обслуговування багатоквартирного житлового будинку по [ADDRESS] , в тому числі і для квартири [ADDRESS] . Власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] з частками по . (далі разом - відповідачі). Особовий рахунок на послуги з постачання теплової енергії з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем теплопостачання, абонентського обслуговування для квартири [ADDRESS] відкрито на [PERSON] . Між КП Теплокомуненерго" м. Монастирище і [PERSON] договору про надання послуг з постачання теплової енергії з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем теплопостачання не укладено. У період проведення компанії з укладення договорів працівники підприємства не застали [PERSON] у квартирі [ADDRESS] . Листом від 06.11.2023 підприємство направило [PERSON] два екземпляри договору про надання послуг з постачання теплової енергії з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем теплопостачання для квартири [ADDRESS] , який залишено останньою без розгляду. Зауважень до змісту договору та/або протоколу розбіжностей підприємство не отримувало також. [PERSON] і відповідачі разом, як споживачі комунальних послуг свій обов`язок із оплати спожитих послуг по вказаному приміщенню не виконують. Між сторонами існують правовідносини з надання комунальних послуг, проте відповідні договори укладено не було. Надання власнику приміщення послуг з постачання теплової енергії, з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, обслуговування вузлів комерційного обліку теплової енергії, абонентського обслуговування, відкриття на його ім`я особового рахунку слід вважати фактичним укладенням договорів на умовах, передбачених Законом України Про житлово-комунальні послуги" та Правил. Відсутність договору на надання житлово - комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Фактично послуги з постачання теплової енергії, послуги з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, обслуговування вузлів комерційного обліку теплової енергії, абонентського обслуговування для квартири відповідачів, що знаходяться в структурі багатоквартирного житлового будинку по [ADDRESS] надавались, тобто зобов`язання відповідачів за відсутності укладених договорів виникає на підставі дії закону. Відсутність договорів не звільняє відповідачів від сплати заборгованості за спожиті послуги. В період з 01.01.2021 по 31.10.2023 включно в квартиру [ADDRESS] надавалися послуги з постачання теплової енергії, технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, обслуговування вузлів комерційного обліку теплової енергії, абонентського обслуговування. Підприємством за надані послуги направлялися рахунки шляхом вкладення у поштову скриньку даної квартири, які в порушення строків передбачених ст. 530 ЦК України, відповідачами не оплачені. Квартиру відповідачів не відключено від централізованого теплопостачання. Квартира [ADDRESS] , який, в свою чергу, вводився в експлуатацію з комплексом інженерного обладнання, будівельними вимогами до інженерного обладнання, в тому числі до системи опалення. Постачання теплової енергії в даний будинок здійснюється централізовано. Внутрішньобудинкова система, по якій здійснюється поставка теплової енергії до квартир та інших приміщень, є єдиною внутрішньобудинковою системою, відповідно до будівельних норм. Система опалення вказаних приміщень є невід`ємною частиною системи опалення будинку, розташованого за вказаною адресою. У квартирі відповідачів наявна внутрішньобудинкова система опалення. Через єдину централізовану систему опалення надавалися послуги з постачання теплової енергії в житловий будинок по [ADDRESS] , в тому числі і у згадану квартиру [ADDRESS] . Отже, оскільки у квартирі відповідачів тепловіддаючі поверхні були наявні, та вони отримували теплову енергію. Квартира відповідачів не є відокремленою від вказаного будинку та опалюється від централізованої внутрішньобудинкової системи теплопостачань тривалий час. Через єдину централізовану систему опалення здійснювався відпуск теплової енергії в житловий будинок по [ADDRESS] , в тому числі і в приміщення відповідача. Підприємство забезпечує споживача послугами якісно та безперебійно, однак вартість спожитих послуг відповідачі належним чином не оплачують. Оплату спожитих житлово - комунальних послуг в обумовлений законом термін не проводять, порушуючи норми п. 5 ч. 2 ст. 7, ч. 1 ст. 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги № 2189 - VIII, ч. 35-38 Правил надання послуг з постачання теплової енергії затверджених постановок КМУ № 830. Станом на 01.11.2023 споживачі заборгували підприємству за спожиті послуги 39 830 грн 81 коп. Борг утворився за період з 01.01.2021 по 31.10.2023, включно. 24.10.2023 [PERSON] було направлено досудове попередження з вимогами оплатити наявний борг. В добровільному порядку борг не сплачено. Споживач безпідставно ухиляється оплатити його. В м. Монастирище та с. Нове Місто функціонує централізована система теплопостачання. Внутрішньобудинкові системи теплопостачання будинків приєднані до зовнішніх теплових мереж (місцевої (розподільчої) теплової мережі, магістральної) аж до джерела теплової енергії. В будинку по [ADDRESS] діє внутрішньобудинкова централізована система опалення, яка гідравлічно та теплотехнічно об`єднує усі квартири. Позивач здійснював та продовжує надавати послуги з постачання теплової енергії, технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, абонентського обслуговування вказаного будинку. Копією довідки Монастирищенської міської ради підтверджується надання підприємством таких послуг, в тому числі і на багатоквартирний житловий будинок по [ADDRESS] (додається). З 01.05.2019 в повному обсязі введено в дію Закон України від 09.11.2017 № 2189-VIII Про житлово-комунальні послуги (далі - Закон). Згідно з вказаним Законом визначено нову класифікацію житлово-комунальних послуг, нову систему взаємовідносин, що виникатимуть у процесі надання та споживання цих послуг, передбачено різні моделі договірних відносин у сфері комунальних послуг, змінено підходи до формування тарифів на комунальні послуги та нарахування плати споживачам. КП Теплокомуненерго м. Монастирище отримало протокол зборів співвласників багатоквартирного житлового будинку по [ADDRESS] від 23.09.2020 згідно з яким співвласники обрали індивідуальну модель договорів на надання послуги з постачання теплової енергії з здійсненням обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання та дійшли згоди з виконавцем комунальної послуги щодо розміру плати за обслуговування внутрішньобудинкових систем такого будинку. Отримавши протоколи від співвласників багатоквартирних будинків про вибір моделі організації договірних відносин, комунальне підприємство Теплокомуненерго міста Монастирище може укладати із споживачами відповідні договори. Застосування підприємством у правовідносинах із споживачами положень Закону України Про житлово-комунальні послуги від 09.11.2017 № 2189-УІІІ стало предметом численних перевірок позивача: чотирьох - з боку Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (далі - Північне міжобласне ТВ АМК України), та двох - з боку Головного управління Держпродспоживслужби в Черкаській області (далі - ГУ Держпродспоживслужби в Черкаській області). Так, перевіряючи законність переходу підприємства на правовідносини, що регулюються Законом, можливість укладення між підприємством та споживачами індивідуальних договорів на послуги з постачання теплової енергії (із здійсненням обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання), застосування позивачем при розподілі кількості спожитої теплової енергії у багатоквартирних житлових будинках вимог Методики розподілу № 315, нову систему взаємовідносин, що виникли у процесі надання та споживання комунальних послуг, як Північне міжобласне ТВ АМК України так і ГУ Держпродспоживслужби в Черкаській області прийшли до висновку про відсутність порушень законодавства з боку підприємства. Відповідно до Закону, плата за обслуговування, поточний ремонт внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку визначається договором між виконавцем та співвласниками багатоквартирного будинку. При цьому, Законом не передбачено вимог щодо встановлення граничного розміру цієї плати чи встановлення порядку визначення плати за обслуговування, поточний ремонт внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку. Співвласники багатоквартирного житлового будинку по [ADDRESS] дійшли згоди з підприємством щодо розміру плати за обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання у такому будинку згідно із протоколом зборів. Розмір внесків за обслуговування вузлів комерційного обліку теплової енергії було встановлено підприємству рішенням виконавчого комітету Монастирищенської міської ради відповідно до Методики визначення розміру внесків за встановлення, обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку та їх розподілу між споживачами комунальних послуг, затвердженою наказом Мінрегіону від 05.06.2018 № 129. В той же час, в редакції Закону від 03.12.2020, витрати виконавця, пов`язані із обслуговуванням вузлів комерційного обліку теплової енергії було включено у плату за абонентське обслуговування. Витрати, пов`язані з обслуговуванням та заміною вузлів комерційного обліку води та теплової енергії, відшкодовуються шляхом сплати споживачами комунальних послуг виконавцю комунальної послуги плати за абонентське обслуговування, яка не може перевищувати граничний розмір, визначений Кабінетом Міністрів України (абзац частини першої статті 17 в редакції Закону від 03.12.2020). Плата за абонентське обслуговування визначається виконавцем комунальної послуги відповідно до постанови КМУ від 21.08.2019 № 808 "Про встановлення граничного розміру плати за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента для комунальних послуг….» Розмір плати за абонентське обслуговування визначений згідно постанови КМУ від 21.08.2019 № 808. Плата виконавцю комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії) за індивідуальним договором з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем складається з: плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг, визначеного відповідно до законодавства; плати за абонентське обслуговування, яка не може перевищувати граничний розмір, визначений Кабінетом Міністрів України; плати за технічне обслуговування та поточний ремонт внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку, що забезпечують надання відповідної послуги, що визначається договором між виконавцем та співвласниками багатоквартирного будинку (частина третя статті 14 в редакції Закону від 03.12.2020). Просить стягнути з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на користь комунального підприємства Теплокомуненерго міста Монастирише 39 830,81 грн боргу за спожиті житлово-комунальні послуги, а саме, згідно належних кожному з співвласників по частці у квартирі [ADDRESS] : 9 957,71 грн - з [PERSON] , 9 957,70 грн - з [PERSON] , 9 957,70 грн - з [PERSON] , 9 957,70 грн - з [PERSON] та стягнути із відповідачів судовий збір в розмірі 671,00 грн з кожного. На адресу\~суду 03.01.2024\~від відповідачів\~за первісним\~позовом [PERSON] \~та [PERSON] \~надійшов відзив\~на первісну\~позовну заяву,\~відповідно до\~якого предметом позову є стягнення заборгованості з спожитих послуг з постачання теплової енергії по квартирі [ADDRESS] за період з 01.01.2021 по 31.10.2023, облікованої відповідно до Закону України «Про житлово - комунальні послуги», Методики за №315, впроваджених на підставі рішень зборів співвласників багатоквартирного будинку по [ADDRESS] , оформлених Протоколом від 23.09.2020. [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] . Інформація про якесь рішення співвласників будинку в [ADDRESS] стала для них неочікуваною новиною. Оскільки КП «Теплокомуненерго» у своїх відповідях на звернення [PERSON] продовжувало відмовляти у наданні копії протоколу зборів співвласників будинку в [ADDRESS] , але почало нарахувати за теплову енергію та техобслуговування мереж за новими правилами, [PERSON] звернулася до АМКУ зі скаргою на дії КП «Теплокомуненерго». У відповідь на звернення [PERSON] до АМКУ останнє надіслало на електронну пошту [PERSON] копію протоколу зборів співвласників будинку по [ADDRESS] від 23.09.2020, завірену директором КП «Теплокомуненерго» [PERSON] . На першій сторінці протоколу зборів співвласників від 23.09.2020 вказано місцезнаходження будинку « [ADDRESS] », проте відповідачі є співвласниками багатоквартирного будинку [ADDRESS] . Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, відповідачі є співвласниками багатоквартирного будинку [ADDRESS] , тому відповідачі не мають відношення та зобов`язань щодо квартири [ADDRESS] . Приписи ч. 10 ст. 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» жодним чином в будинку в [ADDRESS] не реалізовані, оскільки загальні збори з питань п. 9 ч. 2 ст. 9 Закону 417 не проводилися. Жодного належного та допустимого доказу цього немає. Протоколу зборів співвласників багатоквартирного будинку по [ADDRESS] , оформленого на підставі рішення відповідних зборів співвласників про вибір моделі організації договірних відносин з виконавцем комунальної послуги (укладення індивідуального та/або колективного договору про надання комунальної послуги), на яке послався позивач у супровідному листі від 03.11.2023 № 319 до індивідуального договору на дату його надсилання відповідачу 1 у позивача не було, що є порушенням ч. 1 ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189 -VIII. Без рішення співвласників багатоквартирного будинку в [ADDRESS] про вибір моделі організації договірних відносин з відповідачем КП «Теплокомуненерго» між відповідачами продовжуються попередні правовідносини. В червні 2020 року КП «Теплокомуненерго» звернулося до [PERSON] з досудовим попередженням з вимогою оплатити борг, платіжним дорученням № 956 від 08.07.2020 [PERSON] оплатила 6 496,50 грн вказану КП «Теплокомуненерго» заборгованість, оскільки був наявний договір № 77-ТІ від 05.10.2018 та здійснювалася оплата по ньому. 01.05.2021 постанова КМУ від 21.07.2005 N 630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», якою передбачено типовий договір з споживачами про надання послуг з централізованого опалення втратила чинність. Станом на 01.05.2021 жодна з сторін письмово не заявляла про розірвання, або необхідність перегляду договору. Припинення правовідносин (зобов`язань) має бути проведено лише за правилами глави 50 ЦК України. До припинення Договору купівлі-продажу теплової енергії №77-ТІ від 05.10.2018 між сторонами не може бути застосованим Закон України «Про житлово-комунальні послуги» №2189- VIII та Методика розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг від 22.11.2018 №315. Підставами позову були саме останні норми матеріального права. 01.05.2021 вступили в дію зміни до Закону України «Про житлово - комунальні послуги» №2189 - VIII. У п.5 ст. 13 йдеться про те, що у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. В позовній заяві КП «Теплокомуненерго» відсутні докази опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги. Неналежним є розрахунок заборгованості з підстав застосування тарифів. Підставами застосування тарифів є рішення виконкому Монастирищенської міської ради «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та на послуги з постачання теплової енергії, які надає КП «Теплокомуненерго» м.Монастирище № 127 від 31.08.2020 (відсутнє в додатках до позовної заяви) та рішення цього ж органу «Про коригування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання та на послуги з постачання теплової енергії, які надає споживачам КП «Теплокомуненерго» м.Монастирище №3 від 21.12.2020 (в додатках до позовної заяви). Рішення цього ж органу «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання та на послуги з постачання теплової енергії, які надає споживачам КП «Теплокомуненерго» м. Монастирище № 191 від 23.09.2021 (в додатках до позовної заяви). Рішення цього ж органу «Про коригування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання та на послуги з постачання теплової енергії, які надає споживачам КП «Теплокомуненерго» м. Монастирище № 233 від 10.11.2021 (в додатках до позовної заяви). Рішення цього ж органу «Про коригування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання та на послуги з постачання теплової енергії, які надає споживачам КП «Теплокомуненерго» м. Монастирище №276 від 22.12.2022 (в додатках до позовної заяви). В назві рішень виконкому, у вступній та описовій частині рішень виконкому позиція з надання послуг з постачання теплової енергії є, однак в результативній частині рішень, де міститься зобов`язальний вираз після «Вирішив» така позиція взагалі відсутня. В рішенні передбачені тарифи на теплову енергію (теплова енергія - товар, зі складовими - на її виробництво, транспортування, постачання). Не передбачено тарифів на надання послуг з постачання теплової енергії, з позовом на стягнення заборгованості по яким звернулося до суду КП «Теплокомуненерго». Також, згідно п. 3 рішень, рішення набувають чинності з дня опублікування у засобах масової інформації (набувають чинності з дня опублікування в друкованих засобах масової інформації), проте доказів публікації рішень Монастирищенської міської ради по тарифам не надано в позовній заяві КП «Теплокомуненерго». Крім того, рішення виконкому оприлюднені шляхом публікації в газеті «Зоря». Якщо рішення виконкому № 3 від 21.12.2020 надруковано в зазначеній газеті 25.12.2020, то визначені тарифи не можуть братися до розрахунку з початку опалювального сезону , а лише з 26.12.2020. Якщо рішення виконкому № 191 від 23.09.2021 введено в дію з 01.10.2021 до 30.09.2022, то рішенням цього ж органу від 10.11.2021 № 233 та рішенням № 276 від 22.12.2021 не можна було змінювати його та підвищувати розміри тарифів. Такі рішення є правовими актами індивідуальної дії. І не можуть скасовуватись чи змінюватись органом, який їх видав. Визнання незаконними цих рішень передбачено ст. 21 ЦК України. Тому очевидно, що, як мінімум, підставою для розрахунку заборгованості могло бути лише рішення виконкому № 191 від 23.09.2021, але не рішення № 233 від 10.11.2021 та рішення № 276 від 22.12.2021. Квитанції, які наявні в додатках до позову, виписано споживачам послуг на [ADDRESS] . Відповідачам квартира по [ADDRESS] не належить. Відповідачі не мають відношення та зобов`язань щодо квартири [ADDRESS] . Вимоги щодо оформлення квитанцій на послуги містяться в наказі № 23 Міністерства розвитку громад та територій України від 31.01.2020 «Про затвердження Вимог до формування рахунків на оплату послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання та централізованого водовідведення» із змінами, внесеними згідно Наказом Міністерства розвитку громад та територій № 277 від 26.12.2021. Квитанції, які додано до позовної заяви, заборгованість за якими обраховано та намагається стягнути КП «Теплокомуненерго», наказу не відповідають. Квитанції виписано не на послуги з постачання теплової енергії, про заборгованість за яку йдеться в позові, а на послугу централізоване опалення та її складові - умовно-змінна та умовно-постійна складова. Затверджених тарифів на послугу централізоване опалення - не додано до позовної заяви. Вимога стягнення заборгованості за комунальну послугу централізоване опалення - відсутня в позовній заяві. Колонка - тариф м2 не відповідає рішенням (цифрам), які прийняв виконком. У рішеннях виконкому - тариф у грн./Гкал, а не у м2. Тариф 1 Гкал 1314,89 не змінний у всіх квитанціях, які додано до позовної заяви. Він не відповідає тарифам, які приймала Монастирищенська міська рада. В квитанціях не вказана загальна опалювальна площа будівлі, плата за послугу з постачання теплової енергії, у тому числі: спожиту теплову енергію приміщенням, теплову енергію, донараховану до мінімальної частки середнього питомого споживання, теплову енергію на загальнобудинкові потреби на опалення, та ін. (додаток № 1 до вимог до формування рахунків на оплату послуг з постачання теплової енергії - в додатках). В позові КП «Теплокомуненерго» м.Монастирище викладене вихідне положення, що між сторонами не існує договірних відносин. Між тим на час нарахувань боргу за розрахунковий період з 01.01.2021 до 31.10.2023 правовідносини між сторонами були врегульовані відповідним договором про надання послуг централізованого опалення. Від їхнього імені, тобто від імені співвласників кв. [ADDRESS] стороною була [PERSON] . Підтвердженням наявності договірних відносин є досудове попередження, надіслане КП «Теплокомуненерго» від 17.06.2020 вих. №161 на ім`я [PERSON] . Вимоги з сплати за цим попередженням виконані. Платіжним дорученням № 956 від 08.07.2020 [PERSON] оплатила заборгованість за послуги з централізованого опалення в сумі 6\~496,50 грн. Отже, між сторонами існує договір про надання послуг централізованого опалення, який до цього часу не припинений, за якими має бути нарахована відповідна плата за надання послуг централізованого опалення, та які КП «Теплокомуненерго» приховує. [PERSON] надійшли проєкти договорів від 01.11.2023 по кв. [ADDRESS] на надання послуги з постачання теплової енергії з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, проте остання 21.11.2023 повернула КП «Теплокомуненерго» не підписаними дані проєкти договорів, відповідно до глави 53 ЦК України з пропозицією вважати продовженим дію договору з надання послуги централізованого опалення, який укладався і діяв раніше, тобто до введення в дію нового закону «Про житлово - комунальні послуги». Нарахування боргу за визначений КП «Теплокомуненерго» м. Монастирище період з 01.01.2021 по 31.10.2023 не у відповідність до не припинених договорів про надання послуг централізованого опалення є безпідставним. Просять в позові відмовити за безпідставністю позовних вимог. На адресу\~суду 08.01.2024\~від представника\~позивача за\~первісним позовом\~КП «Теплокомуненерго»\~м.\~Монастирище [PERSON] \~надійшла відповідь\~на відзив,\~відповідно до\~якої зі\~змістом відзиву\~підприємство не\~погоджується з\~огляду на\~таке. КП «Теплокомуненерго» м. Монастирище вважає, що [PERSON] та [PERSON] маніпулюють питанням стосовно знаходження будинку № 3 по вулиці чи то провулку Грушевського задля набору якнайбільшої кількості підстав для відмови від оплати фактично спожитих житлово - комунальних послуг, оскільки відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 11.09.2023 місцезнаходженням [PERSON] , як фізичної особи-підприємця є [ADDRESS] . Відповідно до цієї ж інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 03.11.2023 місцезнаходженням [PERSON] , як фізичної особи-підприємця, і фізичної особи є [ADDRESS] . Тобто, під прикриттям зміни індексу та району [PERSON] було змінено її місцезнаходження із [ADDRESS] на [ADDRESS] , але фактично місцезнаходження не змінювалося, ним як була квартира [ADDRESS] , так і залишилася. КП «Теплокомуненерго» м. Монастирище неодноразово зверталося до Монастирищенської міської ради з проханням врегулювати питання із назвами та нумерацією багатоквартирних житлових будинків у м. Монастирище, зокрема і по вулиці та [ADDRESS] . Підприємство у такому зверненні піднімало питання, в тому числі і щодо того, як в одному будинку під [ADDRESS] . Це ж стосується і [PERSON] , яка фактично маючи у власності квартиру [ADDRESS] , а пізніше змінює дані на: [ADDRESS] . Разом з тим, багатоквартирний житловий будинок під номером [ADDRESS] . Оформлення протоколу зборів є виключною прерогативою співвласників багатоквартирного житлового будинку по [ADDRESS] і саме нібито процедурні недоліки у оформленні такого протоколу [PERSON] та [PERSON] висвітлює як підстави для відмови у задоволенні позову. Станом на 01.01.2024 між КП «Теплокомуненерго» м. Монастирище та населенням у багатоквартирному житловому будинку по [ADDRESS] укладено договори із споживачами, що не дивлячись на процедурні недоліки при прийнятті протоколу зборів, населення, що проживає у такому будинку, через заключенні договори із підприємством, підтвердило свої наміри задекларовані у протоколі зборів. Посилання [PERSON] та [PERSON] на наявність договору на послуги з централізованого опалення не підтверджується матеріалами справи. Досудове попередження від червня 2020 року було універсальним для усіх боржників (тому містило посилання на договір) не стосується предмету спору, виходить за межі позову та оплачено відповідачами. У КП «Теплокомуненерго» м. Монастирище відсутня інформація про укладення договору на послуги з централізованого опалення/послуги з постачання теплової енергії по [ADDRESS] . Проект договору на послуги з постачання теплової енергії, яке надіслано [PERSON] у листопаді 2023 вона також не уклала. Окремо звертають увагу суду, що [PERSON] та [PERSON] вдаються до обману суду, оскільки договір купівлі - продажу теплової енергії № 77- ТІ від 05.10.2018 укладено в судовому порядку по справі № 925/1371/18 між підприємством та ФОП [PERSON] на магазин « [INFO] » у структурі багатоквартирного житлового будинку по [ADDRESS] . [PERSON] та [PERSON] намагаються видати такий договір за нібито укладений по квартирі [ADDRESS] , чим вводять суд в оману. Усі тарифи, які затверджувалися підприємству виконавчим комітетом Монастирищенської міської ради є чинними та законними. Доказів протилежного [PERSON] та [PERSON] не наводять. Тарифи та відповідний зміст рішень про їх затвердження формуються у відповідності до вимог постанови КМУ № 869 від 01.06.2011 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на комунальні послуги», зокрема і щодо встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання та на послуги з постачання теплової енергії». Жоден тариф не був застосований підприємством до моменту введення його в дію через публікацію у ЗМІ. Такі твердження [PERSON] та [PERSON] є безпідставними, не ґрунтуються на матеріалах справи та не підтверджуються доказами. Саме у межах строку дії затверджених тарифів підприємство має право коригувати відповідні тарифи, зокрема і у зв`язку із зміною вартості природного газу, у відповідності до вимог постанови КМУ № 869 від 01.06.2011 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на комунальні послуги». Строковість встановлення тарифів не є перешкодою для коригування їх розміру, як то вважає [PERSON] та [PERSON] . Рішення про встановлення тарифів № 127 від 31.08.2020 про яке [PERSON] та [PERSON] заявляють як про таке, що відсутнє у матеріалах справи і не має бути у матеріалах справи, оскільки розрахунок боргу розпочинається із січня місяця 2021 року, якому відповідають тарифи затвердженні рішенням № 3 від 21.12.2020. Наказом Мінрегіонбуду № 23 від 31.01.2020 визначено примірну форму рахунку, тобто Підприємством може добавлятися будь-яка інформація у таку форму, а тому зміна підприємством задля кращого розуміння споживачами інформації у рахунку, ніяким чином не порушує прав споживачів та не може слугувати підставою для відмови від оплати фактично спожитих відповідачами послуг. Просить позов задовольнити в повній мірі. На адресу суду 15.01.2024 від відповідача за первісним позовом [PERSON] надійшло заперечення на відповідь на відзив, наступного змісту. Позовні вимоги КП «Теплокомуненерго» пред`являє до фізичних осіб - власників нерухомості, тому, відповідачі не мають відношення та зобов`язань щодо квартири [ADDRESS] . Протокол зборів співвласників багатоквартирного будинку [ADDRESS] від 23.09.2020 є результатом службового підроблення зі сторони посадових осіб КП «Теплокомуненерго» м.Монастирище. [PERSON] , директор КП «Теплокомуненерго» м. Монастирище для прискорення юридичного оформлення договірних відносин з постачання теплової енергії, організував виготовлення завідомо фіктивного рішення зборів співвласників багатоквартирного будинку [ADDRESS] , надавши розпорядження підлеглій по службі [PERSON] виготовити від імені зборів співвласників Протокол зборів співвласників багатоквартирного будинку від 23.09.2020 м. Монастирище. [PERSON] , виконуючи незаконне розпорядження, виготовила такий Протокол зборів співвласників, знаючи, що зборів не було, поставила дату 23.09.2020 за формою, визначеною Наказом Міністерства регіонального розвитку будівництва та житлового комунального господарства України від 25.08.2015 №203, в якому зафіксовані рішення, які зборами не приймались. З фіктивним Протоколом зборів [PERSON] , відвідуючи співвласників багатоквартирного будинку, спонукала їх поставити підписи під рішеннями, які зборами не приймались. Отримавши факультативну кількість підписів, не звертаючись до них, як співвласників багатоквартирного будинку, поставивши в протоколі запис, що головою зборів є [PERSON] , а секретарем [PERSON] , [PERSON] передала Протокол від 23.09.2020 директору КП «Теплокомуненерго» [PERSON] , який використовує завідомо підроблений офіційний документ у діяльності КП «Теплокомуненерго», а саме надає підроблений Протокол в якості доказів в суд. Зборів співвласників багатоквартирного будинку по [ADDRESS] та рішень зборів 23.09.2020 не було. Протокол з оформлення зборів та рішень зборів виготовлений КП «Теплокомуненерго». По даному факту за заявою [PERSON] відкрито кримінальне провадження за № 12023250320000623. Існуючі рішення зборів співвласників багатоквартирного будинку, оформлені Протоколом від 23.09.2020 порушують їхнє право власності, зокрема ст. 315, 317, 319 ЦК України, а також права споживача послуг з постачання теплової енергії. Наявність такого рішення зборів співвласників слугувало підставою для переходу КП «Теплокомуненерго» на нові договірні відносини та застосування методики розподілу комунальних послуг №315. Крім того, доказом фіктивності рішень зборів співвласників багатоквартирного будинку є обставина неправильності зазначення адреси будинку. В Протоколі\~від 23.09.2020\~зазначено,\~що збори\~проведені співвласниками багатоквартирного будинку по [ADDRESS] , але співвласниками названі особи, які є співвласниками будинку по [ADDRESS] . Особи, які перелічені в Протоколі від 23.09.2020 не проводили зборів, не обговорювали питань, які зазначені в Протоколі від 23.09.2023, а лише поставили підписи локально в місце, яке було вказано працівником КП «Теплокомуненерго». Секретар зборів [PERSON] , яка б мала вести протокол зборів співвласників, в своїх поясненнях Північному міжобласному територіальному відділенні АМКУ зазначає: «Про те, що були якісь збори співвласників багатоквартирного будинку вперше дізналася з листа Північного міжобласного територіального відділення АМКУ...Підписи отримані у мене обманом... Просила з`ясувати хто заповнював колонку «Результат голосування («за», «проти», «утримався») та в питанні порядку денного: «Обрання голови та секретаря зборів вписав моє прізвище». КП «Теплокомуненерго» є суб`єктом природної монополії. В Статуті комунального підприємства «Теплокомуненерго» міста Монастирище витяг з якого додано до позовної заяви КП «Теплокомуненерго» в розділі 2 Мета та предмет діяльності підприємства, в п. 2 ч. 2 йдеться : «надання послуг з централізованого опалення». Правовідносини з постачання фізичним особам централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води регулювалися Законом України «Про житлово-комунальні послуги» 1875-1V (втратив чинність) та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою КМУ від 21.07.2005 № 630. Відповідно до п. 8 Правил та Закону послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформлюється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, такий договір є договором приєднання. Свідоцтвом повного та беззастережного акцепту (прийняття) умов договору є факт отримання послуг споживачем. Квартира [ADDRESS] під`єднана до внутрішньо будинкової системи теплопостачання, отже, [PERSON] є споживачем послуг. Відповідачі від послуг у встановленому чинним законодавством порядку не відмовлялася (не відключалися). Отже, виникнення цивільних прав та обов`язків підтверджується діями сторін: позивач надавав послуги, щомісячно надсилає споживачу платіжні документи (рахунки) на оплату таких послуг, а відповідачі споживають надані послуги та зобов`язана оплатити їх вартість. В червні 2020 року КП «Теплокомуненерго» звернулося до [PERSON] з досудовим попередженням, у якому посилалось на договір, а отже наявний договір та здійснювалася оплата по ньому. Станом на 01.05.2021 жодна з сторін письмово не заявляла про розірвання, або необхідність перегляду договору. Припинення правовідносин (зобов`язань) має бути проведено лише за правилами глави 50 ЦК України. До припинення Договору на надання послуг на централізоване опалення, рішення загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку про перехід на нові договірні відносини, не може бути застосованим Закон України «Про житлово-комунальні послуги» №2189 - VIII та Методика розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг від 22.11.2018 №315. [PERSON] договір направлено тільки 03.11.2023 листом № 319 КП «Теплокомуненерго» (поза межами строку за який обчислена заборгованість в позові). 30.11.2023 вих. № 354 КП «Теплокомуненерго» [PERSON] отримала відповідь КП «Теплокомуненерго» на свій інформаційний запит. В якому, крім іншого, йдеться: «Для досудового врегулювання питання оплати боргу за спожиті послуги з постачання теплової енергії по квартирі [ADDRESS] повторно надсилаються вам квитанції на оплату спожитих послуг по даній квартирі за період жовтень 2020 - жовтень 2023 роки. В додатках додано квитанції помісячно за квартирі за період з жовтня 2020 - жовтень 2023 роки. В квитанціях, крім іншого, зазначено: «О/р 4028-7, [PERSON] , [ADDRESS] ». В квитанціях, які додано до позовної заяви : ««О/р 4028-7, [PERSON] , [ADDRESS] ». Дані квитанції видані з метою надати видимість прив`язки рахунків до Протоколу від 23.09.2020. Просить в позові відмовити за безпідставністю позовних вимог. На адресу суду 11.10.2024 від відповідача за первісним позовом [PERSON] надійшли письмові пояснення, відповідно до яких в рахунках на оплату комунальних послуг в повній мірі не відображено інформація, відповідно до Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та теплопостачання», зокрема адресна інформація, зазначено адресу [ADDRESS] , зазначено назву послуги централізоване опалення, а не послуги з постачання теплової енергії, стан розрахунків споживача за спожиті житлово-комунальні послуги не відповідає виписці заборгованості, зокрема за січень 2021 року заборгованість становить 1523,13 грн, в рахунку на оплату 8141,13 грн. Виписка заборгованості по квартирі [ADDRESS] є первинним бухгалтерським документом та підписана не уповноваженою особою, оскільки інформації про делегування керівником КП «Теплокомуненерго» м. Монастирище повноважень головному бухгалтеру, яка підписала розрахунок заборгованості немає. Відповідач за\~первісним позовом\~ [PERSON] \~звернувся до\~суду\~з\~зустрічним позовом\~до\~відповідача про\~захист прав\~споживачів,\~визнання незаконними\~дії та\~зобов`язання вчинити\~певні дії. Заявлена вимога мотивована тим, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] . В правовідносинах з КП «Теплокомуненерго» м. Монастирище в значенні п. 22 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» та п. 13 ч. І ст. 1 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» він є споживачем. Між тим на час нарахувань боргу за розрахунковий період з 01.01.2021 до 31.10.2023 правовідносини між сторонами були врегульовані відповідним договором про надання послуг централізованого опалення. Від його імені, тобто від імені співвласників кв. [ADDRESS] стороною договору була [PERSON] . Підтвердженням наявності договірних відносин є досудове попередження, надіслане КП «Теплокомуненерго» від 17.06.2020 вих. № 161 на ім`я [PERSON] . Вимоги зі\~сплати за\~цим попередженням\~виконані.\~Платіжним дорученням\~№ 956\~від 08.07.2020\~ [PERSON] \~оплатила заборгованість\~за послуги\~з централізованого\~опалення в сумі 6496,50 грн. Отже, між сторонами існує договір про надання послуг централізованого опалення, який до цього часу не припинений, за якими має бути нарахована відповідна плата за надання послуг централізованого опалення, та який КП «Теплокомуненерго» приховує. Поштовим повідомленням № 19101021599497 «Укрпошта» [PERSON] надійшов супровідний лист № 319 КП «Теплокомуненерго» від 03.11.2023 та проекти договорів від 01.11.2023 по кв. [ADDRESS] на надання послуги з постачання теплової енергії з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем. Поштовим відправленням № 1910102169395 заявою від 21.11.2023 [PERSON] повернула КП «Теплокомуненерго» не підписаними дані проекти договорів відповідно до глави 53 ЦК України з пропозицією вважати продовженим дію договору з надання послуги централізованого опалення, який укладався і діяв раніше, тобто до введення в дію нового закону «Про житлово - комунальні послуги». Проекти договору на надання послуги з постачання теплової енергії направлено [PERSON] після закінчення періоду, про який йдеться в позовній заяві та визначено КП «Теплокомуненерго» для стягнення заборгованості. Нарахування боргу за визначений КП «Теплокомуненерго» м. Монастирище період з 01.01.2021 по 31.10.2023 не у відповідність до не припинених договорів про надання послуг централізованого опалення є безпідставним. Наводячи підстави позовних вимог за розрахунковий період про стягнення боргу 39 830,81 грн КП «Теплокомуненерго» у первісному позові зазначив, що з 01.05.2019 в повному обсязі введено в дію Закон України від 09.11.2017 № 2189 - VІІІ «Про житлово-комунальні послуги». Підставою застосування Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VІІІ та укладання договорів на надання послуг з постачання теплової енергії з співвласниками багатоквартирного будинку в [ADDRESS] є протокол зборів співвласників квартир цього будинку від 23.09.2020 (далі - протокол від 23.09.2020), який начебто отриманий КП «Теплокомуненерго» м.Монастирище та згідно з яким співвласники обрали індивідуальну модель договорів на надання послуги з постачання теплової енергії зі здійсненням обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання, дійшли згоди з виконавцем комунальної послуги щодо розміру плати за обслуговування внутрішньобудинкових систем такого будинку. Ця підстава - рішення зборів співвласників квартир цього будинку по [ADDRESS] , оформлений протоколом від 23.09.2020 є незаконною. Строки оспорення законності рішень зборів не збігли. КП «Теплокомуненерго» довгий час уникало надати [PERSON] копію протоколу від 23.09.2023, не повідомляло прізвище голови та секретаря підписантів протоколу. Тільки після звернення [PERSON] до АМКУ про надання рішення зборів співвласників багатоквартирного будинку по [ADDRESS] , (для переходу на нові договірні відносини з КП «Теплокомуненерго» законодавство України в редакції на той час вимагало згоду співвласників багатоквартирного будинку), Північне міжобласне територіальне відділення АМКУ направило 13.05.2021 на електронну адресу [PERSON] копію протоколу від 23.09.2020 з супровідним листом. [PERSON] 13.05.2021 отримала копію протоколу зборів співвласників багатоквартирного будинку [ADDRESS] від 23.09.2020 на електронну пошту. Копія протоколу була надіслана АМКУ 12.05.2021 і [PERSON] , яка також передала йому копію протоколу для ознайомлення. Отже, перебіг строку позовної давності слід обчислювати з дати отримання [PERSON] копії протоколу від 23.09.2020 13.05.2021. Прийняття рішень щодо управління багатоквартирним будинком зборами співвласників врегульовано ст. 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку». Рішення від 23.09.2020 не відповідають положенням цієї статті. Рішення мають прийматися зборами співвласників. Збори мають скликатися ініціативною групою у складі не менше трьох співвласників або управителем, обраним відповідно до цього Закону. Повідомлення про дату та місце проведення зборів співвласників має бути вручене не пізніше ніж за 10 днів до дати проведення зборів у письмовій формі кожному співвласнику під розписку. Повідомлення має містити інформацію про ініціатора проведення таких зборів, дату, місце та час їх проведення, порядок денний. Рішення вважається прийнятим зборами співвласників, якщо за нього проголосували власники квартир та нежитлових приміщень. Не було ініціативної групи, не було повідомлень, не було голосувань, не було зборів. Ніким не обиралися голова зборів [PERSON] , секретар зборів [PERSON] В Протоколі обов`язково мали бути зазначеними коло співвласників, прізвище, ім`я, по батькові, документ, що підтверджує право власності на квартиру або нежитлового приміщення. В Протоколі зазначені лише прізвище або прізвище з ініціалами. Результат голосування «за» виконаний в протоколі безваріантно: «за», «проти» «утримався» - одним виконавцем. За таких порушень рішення, які оформлені протоколом від 23.09.2020 мають бути визнані незаконними та недійсними. Протокол зборів співвласників багатоквартирного будинку [ADDRESS] від 23.09.2020 є результатом службового підроблення зі сторони посадових осіб КП «Теплокомуненерго» м. Монастирище. [PERSON] , директор КП «Теплокомуненерго» м. Монастирище, надав розпорядження підлеглій по службі [PERSON] виготовити від імені зборів співвласників протокол зборів від 23.09.2020. [PERSON] , виконуючи незаконне розпорядження, виготовила такий протокол зборів співвласників, знаючи, що зборів не було, поставила дату 23.09.2020, за формою, визначеною Наказом Міністерства регіонального розвитку будівництва та житлового комунального господарства України від 25.08.2015 № 203, в якому зафіксовані рішення, які зборами не приймались. З фіктивним протоколом зборів [PERSON] , відвідуючи співвласників багатоквартирного будинку [ADDRESS] , спонукала їх поставити підписи під рішеннями, які зборами не приймались, заздалегідь поставивши в протоколі результат голосування «за». Отримавши факультативну кількість підписів, не звертаючись до них, як співвласників багатоквартирного будинку, поставивши в протоколі запис, що головою зборів є [PERSON] , а секретарем [PERSON] , [PERSON] передала протокол від 23.09.2020 директору [PERSON] , який використовує завідомо підроблений офіційний документ у діяльності КП «Теплокомуненерго», а саме в даному випадку, надає підроблений протокол в якості доказів в суд. До позовної заяви КП «Теплокомуненерго» додано в якості доказу витяги з підробленого КП «Теплокомуненерго» документу, а саме - протоколу зборів співвласників багатоквартирного будинку [ADDRESS] від 23.09.2020. Отже, зборів співвласників багатоквартирного будинку по [ADDRESS] та рішень зборів 23.09.2020 не було. Протокол з оформлення зборів та рішень зборів виготовлений КП «Теплокомуненерго». По даному факту за заявою [PERSON] відкрито кримінальне провадження за № 12023250320000623. Існуючі рішення зборів співвласників багатоквартирного будинку, оформлені протоколом від 23.09.2020 порушують його право власності, зокрема ст. 315, 317, 319 ЦК України, а також права споживача послуг з постачання теплової енергії. Наявність такого рішення зборів співвласників слугувало підставою для переходу КП «Теплокомуненерго» на нові договірні відносини та застосування методики розподілу комунальних послуг № 315. Крім того, доказом фіктивності рішень зборів співвласників багатоквартирного будинку є обставина неправильності зазначення адреси будинку. В Протоколі від 23.09.2020 зазначено, що збори проведені співвласниками багатоквартирного будинку по [ADDRESS] , але співвласниками названі особи, які є співвласниками будинку по [ADDRESS] . Особи, які перераховані в протоколі від 23.09.2020 не проводили зборів, не обговорювали питань, які зазначені в протоколі від 23.09.2023, а лише поставили підписи локально в місце, яке було вказано працівником КП «Теплокомуненерго». Йому не вдалося з`ясувати, яким чином потрапив протокол від 23.09.2020 до КП «Теплокомуненерго», хто його приніс (чи надіслав поштою), вхідний номер реєстрації документу та ін. Секретар зборів [PERSON] , яка б мала вести протокол зборів співвласників, в своїх поясненнях Північному міжобласному територіальному відділенні АМКУ зазначає: «Про те, що були якісь збори співвласників багатоквартирного будинку вперше дізналася з листа Північного міжобласного територіального відділення АМКУ...Підписи отримані у мене обманом... Просила з`ясувати хто заповнював колонку «Результат голосування («за», «проти», «утримався») та в питанні порядку денного: «Обрання голови та секретаря зборів вписав моє прізвище». З визнання рішень зборів співвласників багатоквартирного будинку, оформлених протоколом від 23.09.2020 незаконними, а отже, недійсними нарахування боргу з 01.01.2021 по 31.10.2023 на підставі Закону України від 09.11.2017 № 2189- VIII «Про житлово-комунальні послуги» ч. 35 - 38 Правил надання послуг з постачання теплової енергії, затверджених постановою Уряду № 830 є безпідставним. Борг 39 830,81 грн підлягає списанню з особового рахунку, відкритого КП «Теплокомуненерго» на ім`я [PERSON] . Правовідносини між сторонами визначені укладеними договорами. Від них, співвласників квартири, за погодженням договір про надання послуг централізованого опалення підписаний [PERSON] в роки, що передують 2019. Договір пролонговано, не припинено. Договір знаходиться в КП «Теплокомуненерго» м. Монастирище та приховується ними, на їхню вимогу не надається. КП «Теплокомуненерго» м.Монастирище спричинена кожному з них моральна шкода. Будучи монополістом з надання послуг централізованого опалення, надання послуг постачання теплової енергії КП «Теплокомуненерго» не дотримується вимог чинного законодавства. В період дії попередньої редакції Закону України «Про житлово - комунальні послуги» зазначене підприємство, укладаючи договори з споживачами, не надавало останнім копії такого договору. Вимогу надання такої копії не виконує. Внаслідок такого порушення споживач, включаючи кожного з них зокрема, позбавлений можливості правильного юридичного захисту своїх прав споживача. З введенням в дію нової редакції зазначеного закону з 01.05.2019 КП «Теплокомуненерго» підробило рішення зборів співвласників багатоквартирного будинку від 23.09.2020 по [ADDRESS] та впровадило умови, які вигідні підприємству. Знаючи, що вони, позивачі здатні до захисту своїх прав, КП «Теплокомуненерго» м. Монастирище, підготувало всю документацію з переходу на нову модель договірних відносин таємно, без їхнього відому. Все це принижує його, як громадянина України, власника нерухомого майна. Він змушений звертатися за судовим захистом порушених прав, затрачати енергію, час, кошти. Він переживає, як за скоєні дії КП «Теплокомуненерго» м. Монастирище, так і за те, які ще дії в порушення їхніх прав може скоїти це підприємство, службові особи якого позбавлені доброчесності та справедливості. Моральну шкоду визначає в розмірі 25 000 грн. Просить визнати рішення зборів співвласників багатоквартирного будинку по [ADDRESS] , оформлені протоколом зборів співвласників багатоквартирного будинку по [ADDRESS] від 23.09.2020, незаконним та недійсним; визнати борг з надання послуг з постачання теплової енергії за період з 01.01.2021 по 31.10.2023 по квартирі [ADDRESS] в розмірі 39 830,81 грн безпідставним та відмовити КП «Теплокомуненерго» м.Монастирище в позові; зобов`язати КП «Теплокомуненерго» м.Монастирище списати з особового рахунку [NUMBER] [PERSON] борг за надання послуг з постачання теплової енергії в розмірі 39 830,81 грн; стягнути витрати по оплаті правничої допомоги; стягнути моральну шкоду 25 000 грн на користь [PERSON] . На адресу\~суду 08.05.2024\~через підсистему\~«Електронний суд»\~від представника\~відповідача за\~зустрічним позовом\~КП «Теплокомуенерго»\~м.\~Монастирище надійшов\~відзив на\~зустрічну позовну\~заяву, відповідно до якого обґрунтовуючи зустрічну позовну заяву [PERSON] вказує на укладення між [PERSON] на квартиру [ADDRESS] попереднього договору на послуги з централізованого опалення (договору не між ним і підприємством, а між [PERSON] і підприємством), на порушення в оформленні протоколу зборів співвласників будинку по [ADDRESS] , що як наслідок, нанесло йому моральної шкоди в сумі 25 000 грн (звідки взялася така сума не обґрунтовується та є незрозумілим) та є підставою для зобов`язання списати 39 830 грн 81 коп боргу по усій квартирі (не у відповідності до своєї частки у такій квартирі, а усю суму, про списання якої не просять інші співвласники), що утворився за період з 01.01.2021 до 31.10.2023, включно. Комунальне підприємство «Теплокомуненерго» міста Монастирище (далі - Підприємство або КП «Теплокомуненерго» м. Монастирище) з доводами, підставами та прохальною частинною такої зустрічної позовної заяви не погоджується з огляду на таке. За результатами розгляду позовів щодо захисту прав споживачів мають бути поновлені порушені права споживача (якщо таке порушення дійсно відбулося), а не списана вартість спожитих таким споживачем послуг. Борг за\~первісним позовом\~утворився за\~період з 01.01.2021 по 31.10.2023, включно. З 01.05.2019 в повному обсязі введено в дію Закон України від 09.11.2017 № 2189-УІІІ "Про житлово-комунальні послуги" (далі - Закон). Згідно з вказаним Законом визначено нову класифікацію житлово-комунальних послуг, нову систему взаємовідносин, що виникатимуть у процесі надання та споживання цих послуг, передбачено різні моделі договірних відносин у сфері комунальних послуг, змінено підходи до формування тарифів на комунальні послуги та нарахування плати споживачам. Відповідно до підпунктів 1 і 2 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про житлово - комунальні послуги" постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830 затверджено «Правила надання послуг з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії» (далі - Правила). Позивач же ж за зустрічним позовом заявляє, що від співвласників квартири договір про надання послуг з централізованого опалення підписаний [PERSON] в роки, що передують 2019 року. Проте період позову про стягнення боргу з 01.01.2021 по 31.10.2023, а з 2019 року постановою Кабінету Міністрів України затверджені нові типові договори про надання послуги з постачання теплової енергії. Кожен із співвласників може виконати обов`язок із оплати вартості спожитих послуг відповідно до своєї частки у такій квартирі. На підприємстві відсутній укладений між [PERSON] та комунальним підприємством «Теплокомуненерго» міста Монастирище договір на послуги з централізованого опалення по квартирі [ADDRESS] . Із введенням в дію нового Закону України від 09.11.2017 № 2189 - VIIІ "Про житлово-комунальні послуги" (далі - Закон), на виконання якого постановою КМУ «Про затвердження Правил надання послуг з постачання теплової енергії...» від 21.08.2019 № 830 було, зокрема затверджено нові Типові договори на послуги з постачання теплової енергії, змінилася не лише форма договорів, а й і взагалі підхід до визначення понять: «послуга з централізованого опалення» як така перестала існувати, а на заміну їй законодавець визначив «послугу з постачання теплової енергії» і саме тому у даній справі заборгованість за спожиті послуги з постачання теплової енергії не можуть стягуватися за договором про надання послуг з централізованого опалення. Посилання підприємства у досудовому попередженні, яке є універсальним (і для тих хто уклав і для тих хто не укладав договори), на обов`язок із оплати вартості спожитих послуг, відповідно до умов укладеного договору, не є підтвердженням укладення такого договору. Проект договору на послуги з постачання теплової енергії на згадану квартиру, який підприємством було надіслано [PERSON] у листопаді 2023 вона також не уклала, що вкотре говорить лише про те, що питання не у договорі, а у тому, що відповідачі не хочуть оплачувати фактично спожиті послуги з постачання теплової енергії по даній квартирі і наявність чи відсутність договору в тому числі і публічного не має для них значення, інформація про договори є одним із напрямків для її використання з метою відмови від оплати спожитих послуг, в тому числі і шляхом прийняття відповідного рішення судом. [PERSON] по тексту звернення, в тому числі і у прохальній частині, підтверджує факт споживання послуг з постачання теплової енергії по квартирі [ADDRESS] , а тому спожиті ним послуги мають бути оплачені. Обов`язок з оплати спожитих житлово - комунальних послуг, передбачений законодавством України. Відмова від обов`язку укласти із підприємством договір на послуги з постачання теплової енергії не є підставою для не оплати послуг, які фактично споживаються. Оформлення протоколу зборів є виключною прерогативою співвласників багатоквартирного житлового будинку по [ADDRESS] і саме нібито процедурні недоліки у оформленні такого протоколу [PERSON] висвітлює як підстави для відмови у задоволенні позову. КП «Теплокомуненерго» м. Монастирище, як теплопостачальна організація, діє у межах вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та похідних від нього нормативно-правових актах, прийнятого рішення зборів співвласників, яке є чинним та законним, а тому твердження [PERSON] , зокрема щодо протоколу зборів, не підтверджуються матеріалами справи. Станом на 01.01.2024 між КП «Теплокомуненерго» м. Монастирище та населенням у багатоквартирному житловому будинку по [ADDRESS] укладено 15 договорів із 30 (а це 50 %). Це іще раз підкреслює той факт, що не дивлячись на процедурні недоліки при прийнятті протоколу зборів, населення, що проживає у такому будинку, через укладені договори із підприємством, підтвердило свої наміри задекларовані у протоколі зборів. Рішення за які було проголосовано у протоколі зборів були втілені на практиці, а тому, твердження [PERSON] у зустрічному позові є декларативними та такими, що не відповідають реальним намірам населення, що проживає у такому будинку. [PERSON] переслідує свої особисті цілі, при цьому не аналізуючи реальність правовідносин, що склалися між споживачами такого будинку і підприємством згідно протоколу зборів. Отже, як видно із зустрічної позовної заяви, підставою для скасування протоколу зборів є саме недотримання процедури проведення зборів співвласників, а не зміст прийнятих рішень. Протокол зборів співвласників багатоквартирного житлового будинку по [ADDRESS] прийнято більшістю як за кількістю осіб, що взяли участь у голосуванні (53%) так і по площі, яку займають співвласники, що взяли участь у голосуванні (59%). Таким чином, саме голосами більшості обрано модель організації договірних відносин з підприємством, доручено останньому виконання послуг з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, погоджено графік, перелік, види, періодичність та розмір плати за такі послуги. Вважають, що прийняте правильне по суті рішення більшістю співвласниками, не може бути скасовано з підстав недотримання процедури, тим паче з вимушених підстав (COVID-19). Недотримання процедур не скасовує результатів голосування. Зміна підходів у правовідносинах між співвласниками багатоквартирного житлового будинку по [ADDRESS] із, в т.ч. підприємством, має відбуватися у встановленому законом порядку, а саме через прийняття іншого за своєю суттю протоколу зборів, а не через підміну поняття "волі співвласників" законністю дотримання процедури. У зустрічній позовній заяві [PERSON] не наводить причинно наслідковий зв`язок між рішеннями прийнятими у протоколі зборів, і негативними наслідками понесеними ним у зв`язку з таким рішенням. Рішення прийняті у протоколі зборів більшістю, а тому, права та обов`язки по таким рішенням розповсюджуються навіть на тих співвласників, що голосували проти, утрималися, чи не брали участі у голосуванні. На які саме права та обов`язки і яким чином саме негативно вплинули на правовідносини між підприємством та позивачем, рішення по протоколу зборів, [PERSON] не указано. Просить залишити зустрічну позовну заяву без задоволення, а первісний позов задовольнити у повній мірі. 23.09.2024 на адресу суду від представника позивача за зустрічним позовом [PERSON] надійшли письмові пояснення, відповідно до яких протокол зборів співвласників є підробленим, оскільки в протоколі зазначено кількість співвласників 30 осіб, проте співвласників є набагато більше, зокрема, співвласниками квартири [ADDRESS] є 4 особи, в протоколі співвласником квартири [ADDRESS] є [PERSON] , однак [PERSON] є співвласником лише 1/3 квартири, в протоколі площа квартири Майби зазначено 48,07 кв.м., проте відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав площа квартири [ADDRESS] ; власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] , однак [PERSON] є співвласником лише частини квартири; площа квартири [ADDRESS] в Протоколі визначена 57,92 кв.м., а в Реєстрі речових прав 59,3 кв.м., власником квартири [ADDRESS] в Протоколі зазначена [PERSON] , проте відповідно до Інформації речових прав власником квартири є Монастирищенська міська рада, площа квартири в реєстрі зазначена 58 кв.м., в Реєстрі речових прав 60,4 кв.м. Власником квартири [ADDRESS] в Протоколі зазначена [PERSON] , в Реєстрі речових прав- [PERSON] , площа квартири в Протоколі 106 кв.м, в Реєстрі речових прав 94,5 кв.м. В Протоколі зазначено, що власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] , однак вона не є власником квартири, оскільки власником квартири є [PERSON] , тому вона не мала права брати участь у зборах співвласників. Письмові пояснення, які надійшли на адресу суду 23.09.2024 (під час розгляду справи по суті) до уваги судом не приймають, оскільки в даних поясненнях фактично змінюється підстава позову, оскільки представник позивача за зустрічним позовом вказує на нові підстави для визнання протоколу зборів недійсним та незаконним (відсутність кворуму для проведення зборів співвласників). Відповідно до ч. 3 ст. 48 ЦПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. Згідно з ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків залишаються судом без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Ухвалою Монастирищенського районного суду Черкаської області від 18.12.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі з призначенням справи до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою Монастирищенського районного суду Черкаської області від 18.01.2024 в задоволенні клопотання про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження відмовлено. Ухвалою Монастирищенського районного суду Черкаської області від 18.01.2024 відмовлено у прийнятті до спільного розгляду з цивільною справою № 702/1029/23 (провадження № 2/702/91/24) зустрічної позовної заяви. Ухвалою Монастирищенського районного суду Черкаської області від 24.04.2024 зустрічний позов [PERSON] прийнято до спільного розгляду з первісним позовом, вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження з первісним позовом, здійснено перехід до розгляду у загальному позовному провадженні, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Монастирищенського районного суду Черкаської області від 10.07.2024 відмовлено у задоволенні клопотань про витребування доказів. Ухвалою Монастирищенського районного суду Черкаської області від 10.07.2024 в задоволенні клопотань про призначення у справі судових почеркознавчих експертиз відмовлено. Ухвалою Монастирищенського районного суду Черкаської області від 10.07.2024, винесеною без виходу до нарадчої кімнати, задоволено клопотання про виклик та допит в судовому засіданні свідків частково, в частині допиту в якості свідка відповідача [PERSON] , в задоволенні клопотання в іншій частині відмовлено через необґрунтованість такого клопотання. Ухвалою Монастирищенського районного суду Черкаської області від 10.07.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою Монастирищенського районного суду Черкаської області від 31.07.2024, винесеною без виходу до нарадчої кімнати, відмовлено у задоволенні клопотання відповідача [PERSON] та представника позивача за зустрічним позовом [PERSON] про витребування доказів, у зв`язку з порушенням строку заявлення вказаного клопотання та відсутності підстав для поновлення процесуального строку. Ухвалою Монастирищенського районного суду Черкаської області від 31.07.2024, винесеною без виходу до нарадчої кімнати, відмовлено у задоволенні клопотання відповідача [PERSON] про відновлення підготовчого провадження та витребування оригіналів письмових доказів. Ухвалою Монастирищенського районного суду Черкаської області від 31.07.2024 визнано явку відповідачів [PERSON] та [PERSON] обов`язковою. Ухвалою Монастирищенського районного суду Черкаської області від 10.09.2024 визнано необґрунтованим відвід судді та передано для визначення судді для її розгляду по суті. Ухвалою Монастирищенського районного суду Черкаської області від 12.09.2024 відмовлено в задоволенні заяви [PERSON] про відвід судді. Ухвалою Монастирищенського районного суду Черкаської області від 04.10.2024 визнано необґрунтованим відвід судді та передано для визначення судді для її розгляду по суті. Ухвалою Монастирищенського районного суду Черкаської області від 08.10.2024 відмовлено в задоволенні заяви [PERSON] про відвід судді. Ухвалою Монастирищенського районного суду Черкаської області від 14.10.2024, винесеною без виходу судді до нарадчої кімнати, відмовлено в задоволенні клопотання про долучення додаткових доказів доданих відповідачем [PERSON] до пояснення від 23.09.2024 та представнику позивача за первісним позовом доданих до заперечення на письмові пояснення від 14.10.2024, через порушення строку їх подачі. Ухвалою Монастирищенського районного суду Черкаської області від 14.10.2024, винесеною без виходу судді до нарадчої кімнати, відмовлено в задоволенні клопотання про допит в якості свідків відповідача [PERSON] та відповідача [PERSON] , через порушення строку заявлення вказаного клопотання. Ухвалою Монастирищенського районного суду Черкаської області від 14.10.2024, винесеною без виходу судді до нарадчої кімнати, задоволено клопотання представника позивача за зустрічним позовом [PERSON] про долучення до матеріалів справи та дослідження в судовому засіданні копії договору дарування квартири [ADDRESS] . В судовому засіданні представник позивача за первісним позовом та представник відповідача за зустрічним позовом КП «Теплокомуненерго» м. Монастирище Шляпін О.Ю. первісний позов підтримав повністю, з підстав, зазначених в заявах по суті справи, в задоволенні зустрічного позову просив відмовити, з підстав, зазначених в заявах по суті справи та додатково пояснив, що рахунок про оплату послуг з постачання теплової енергії є примірним та у ньому зазначено про послуги з централізованого опалення, оскільки даний рахунок формується програмним забезпеченням підприємства та зміни вносяться централізовано, а тому у рахунку зазначено послуги з централізованого опалення, а не постачання теплової енергії, відповідно до прийнятих змін, проте дана обставина не звільняє відповідачів від сплати фактично спожитих комунальних послуг. З приводу розбіжностей в частині рахунків та розрахунку боргу по оспорюваній квартирі зазначив, що оскільки відповідачами частково сплачувався наявний борг, тому сума в розрахунку та пред`явлена до стягнення з відповідачів за первісним позовом є меншою. Між відповідачкою [PERSON] та КП «Теплокомуненерго» договору про централізоване опалення укладено не було, а тому вважати даний договір продовженим на підставі Перехідних положень ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» немає підстав, зміст досудового попередження є універсальним та надсилається всім споживачам, що мають заборгованість, а тому там зазначено про договір укладений між споживачем та КП «Теплокомуненерго», проте це не свідчить про існування такого договору. В судовому\~засіданні відповідач за первісним позовом та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору за зустрічним позовом [PERSON] первісний позов не визнав повністю, з підстав, зазначених в заявах по суті справи, зустрічний позов визнав повністю, не заперечував проти його задоволення та додатково пояснив, що він постійно в квартирі [ADDRESS] не проживає, проте послуги КП «Теплокомуненерго» в його квартиру отримує, не оплачує даних послуг, оскільки не погоджується з методикою нарахування (тарифами) та вважає, що оскільки зборів співвласників не було, то підстав для переходу до нових відносин, відповідно до Закону України «Про житлово комунальні послуги» та їх оплати немає. В судовому\~засіданні відповідач за первісним позовом та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору за зустрічним позовом [PERSON] первісний позов не визнала повністю, з підстав, зазначених в заявах по суті справи, зустрічний позов підтримала, не заперечувала проти його задоволення та додатково пояснила, що вона постійно в квартирі [ADDRESS] не проживає, проте послуги КП «Теплокомуненерго» в його квартиру отримує, не оплачує даних послуг, оскільки не погоджується з методикою нарахування (тарифами). В\~судовому засіданні представник відповідача [PERSON] за первісним позовом та представника позивача [PERSON] за зустрічним позовом [PERSON] зустрічний позов підтримав повністю, з підстав, зазначених в заявах по суті, просив його задовольнити. Первісний позов не визнав повністю, просив відмовити у його задоволенні. В судовому засіданні відповідач [PERSON] пояснила, що у вересні 2020 року до неї звернулася її знайома [PERSON] , яка на той час працювала в КП «Теплокомуненерго» м. Монастирище, з пропозицією підписати згоду жителів будинку на обслуговування лічильника КП «Теплокомуненерго» м. Монастирище, пояснивши при цьому, що це звичайна процедура, даний підпис необхідний для поновлення договорів, при цьому вона надала аркуші паперу, на яких були розграфлені поля для підпису, проте будь-яких написів не було. Вона їй відповіла, що якщо підпишуться інші жителі будинку по [ADDRESS] , то і вона поставить свій підпис. Через деякий час до неї на знову прийшла [PERSON] , та знову надала їй якісь бланки, на яких вже були підписи жителів будинку, при цьому просила підписати дані документи. В цей час біля неї знаходився її чоловік, який є власником квартири, при цьому чоловік запитав [PERSON] чи змінюються будь-які умови надання послуг з постачання теплової енергії, на що [PERSON] повідомила, що умови не змінюються. Після чого вона підписала дані документи, не читаючи їх. Вона ставила свій підпис та зазначала своє прізвище. В той момент вона погоджувалась на надання послуг КП «Теплокомуненерго» м. Монастирище, але не знала, що це був протокол зборів співвласників та що її у даному протоколі зазначено як секретаря зборів. Вона будь-яких претензій до надання послуг КП «Теплокомуненерго» м. Монастирище не має, за отримані послуги сплачує вчасно, інших організацій, які б могли б обслуговувати її будинок вона не знає та не бажає залучати. Зустрічний позов [PERSON] визнає частково, в частині визнання рішення зборів співвласників незаконними та недійними, в частині стягнення моральної шкоди заперечує. В судовому засіданні відповідач [PERSON] пояснила, що приблизно чотири роки тому вона перебувала вдома під час обідньої перерви її набрала [PERSON] та попросила зайти в її квартиру. Вона зайшла до її квартири, де крім [PERSON] перебувала ще інша жінка, на її думку, представник КП «Теплокомуненерго». [PERSON] сказала, що потрібно поставити підпис, для того, щоб працівники КП «Теплокомуненерго» їх обслуговували чи для того, щоб був поставлений тепловий лічильник, точно вона не пам`ятає. [PERSON] надала їй лист паперу, на якому, крім неї, ніхто ще не ставив свій підпис, при цьому на даному папері не було зазначено, що це протокол збрів співвласників, вона поставила свій підпис один раз, інших підписів вона не ставила. Вважає протокол зборів співвласників незаконним, оскільки зборів співвласників не проводилось, їх ошукали, за обрання секретаря та головуючого на зборах вона не голосувала. Вона ставила підпис та погоджувалась з тим, щоб КП «Теплокомуненерго» надавало послуги з постачання теплової енергії, проте оскільки зборів не проводились вважає протокол зборів незаконним, не заперечує проти стягнення з неї на користь [PERSON] моральної шкоди. Послуги КП «Теплокомуненерго» м. Монастирище вона отримує вчасно та якісно, чи укладався нею індивідуальний договір не пам`ятає, послуги з постачання теплової енергії та обслуговування систем вона сплачує вчасно, заборгованості не має. Після прийняття оспорюваного протоколу збори співвласників будинку не збирались та нового рішення не приймали, оскільки інших організацій, які б надавали послуги з постачання теплової енергії на території Монастирищенської ОТГ немає. В судовому\~засіданні допитаний як свідок відповідач за первісним позовом [PERSON] показав, що приблизно у 2020 році його дружина [PERSON] отримала проєкт договору з супровідним листом про пропозицію укласти договір з постачання теплової енергії, враховуючи волевиявлення співмешканців багатоквартирного будинку. Його зацікавило волевиявлення співмешканців будинку, яке як в подальшому було ним з`ясовано, виявилось протоколом зборів співвласників багатоквартирного будинку від 23.09.2020. Його дружина [PERSON] зверталася до адміністрації КП «Теплокомуненерго» з заявою про надання їй копії такого протоколу, на що їй було відмовлено та запропоновано звернутися до ініціативної групи співвласників житлового будинку. Звернувшись до співвласників будинку по [ADDRESS] , він з`ясував, що збори 23.09.2020 не проводились. Його як співвласника позбавили права голосу. Після звернення до Антимонопольного комітету, останнє надіслало [PERSON] копію протоколу проведених зборів від 23.09.2020, в якому головою зборів була зазначена [PERSON] , а секретарем була зазначена [PERSON] . Він звернувся до [PERSON] , яка повідомила, що зборів не було, а [PERSON] ухилялась від надання йому пояснень. Процедура проведення зборів взагалі не була дотримана: не було повідомлено співвласників про час та місце проведення зборів, не були розміщені оголошення про проведення зборів, під підпис не повідомлені всі співвласники, не ознайомлені з повісткою денною на збори. Проведення зборів потребує оформлення протоколу. До протоколу мають бути додані свідоцтва про право власності на квартири. Якщо на зборах хтось не приймав участь додаються до протоколу підписаний опитувальний лист. Вважає, що протокол зборів співвласників складено КП «Теплокомуненерго» м. Монастирище. Послуги з постачання теплової енергії у квартиру [ADDRESS] потребують переходу на нові договірні відносини, переходу на нове законодавство. А тому потребують згоди співвласників багатоквартирного будинку. Вважає, що якщо не було рішення зборів, так як був карантин, залишаються старі договірні відносини, тобто послуги з централізованого опалення. Послуги з централізованого опалення його повністю задовольняють. У квартирі в нього тепло. Він вважає, що КП «Теплокомуненерго» не має право надавати послуги з постання теплової енергії, так як протокол зборів підроблений, а договір приєднання не опублікований на сайті міської ради. У 2020 - 2023 році він не уклав договір про постачання теплової енергії, тому що для надання послуги з постачання теплової енергії потрібне рішення зборів співвласників багатоквартирного будинку, а зборів не було. За період часу із 2021 2023 роки він не звертався до підприємства з скаргами щодо неякісного надання послуг у квартиру. У квартирі немає інших опалювальних приладів, крім централізованого опалення. Він не пам`ятає чи укладався договір з централізованого опалення, оскільки він його не може віднайти, проте оскільки він даний договір акцептував, сплативши за послуги з централізованого опалення, то даний договір в силу Перехідних положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги» мав бути продовженим. В судове засідання відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом [PERSON] не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи, повідомлений у встановленому законом порядку. Просить справу розглядати у його відсутність, про, що зазначив у позовній заяві. В судове\~засідання відповідач\~за первісним\~позовом та\~третя особа,\~яка не\~заявляє самостійних\~вимог на\~предмет спору\~за зустрічним\~позовом [PERSON] ,\~відповідачі за\~зустрічним позовом: [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] \~ не з`явились. Про дату, час та місце проведення судового засідання повідомленні у встановленому законом порядку. Клопотання про відкладення судового засідання на адресу суду не надходило. 21.08.2024 від відповідача [PERSON] на адресу суду надійшов лист, відповідно до якого вважає, що протокол співвласників відповідає інтересам мешканців будинку, КП «Теплокомуненерго» м. Монастирище надає послуги з теплопостачання та інші послуги. 21.08.2024 від відповідача [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на адресу суду надійшов лист, відповідно до якого вважають, що протокол співвласників житлового будинку по [ADDRESS] відповідає інтересам мешканців будинку, КП «Теплокомуненерго» м. Монастирище надає послуги з теплопостачання, обслуговує внутрішньобудинкові мережі, надає інші пов`язані з теплом послуги. У разі, якщо при оформленні протоколу зборів співвласників були допущені помилки, то останні не повинні позбавити їх отримуваних послуг від КП «Теплокомуненерго» м. Монастирище до прийняття іншого по суті протоколу зборів. Вважають протокол зборів законним та чинним. Відповідно до\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ст.\~12,\~13 ЦПК України\~суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Суди розглядають справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд вважає за необхідне в першу чергу вирішити по суті зустрічний позов [PERSON] про захист прав споживачів. Щодо позовної вимоги про визнання рішення зборів співвласників незаконним та недійсними. Судом встановлено, що протоколом зборів співвласників багатоквартирного будинку за місцезнаходженням [ADDRESS] від 23.09.2020 обрано індивідуальну модель договорів на надання послуги з постачання теплової енергії (із здійсненням обслуговування та поточного ремонту внутрішньо будинкової системи теплопостачання) (а.с. 129 133 том 2). Закон України\~«Про особливості\~здійснення права\~власності у\~багатоквартирному будинку» № 417-VIII від 14.05.2015 (далі Закон № 417-VIII від 14.05.2015) визначає особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку, регулює правові, організаційні та економічні відносини, пов`язані з реалізацією прав та виконанням обов`язків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління. Відповідно до\~п.\~5\~ч.\~1\~ст.\~1 Закону № 417-VIII від 14.05.2015 співвласник багатоквартирного будинку (далі - співвласник) - власник квартири або нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку. Згідно з\~ч.\~2,\~3\~ст.\~4\~Закону №\~417-VIII\~від 14.05.2015 власники квартир та нежитлових приміщень є співвласниками спільного майна багатоквартирного будинку. Якщо квартира або нежитлове приміщення належить більш як одному співвласникові, реалізація прав та виконання обов`язків співвласниками квартири або нежитлового приміщення, включаючи участь в управлінні багатоквартирним будинком, здійснюються в порядку, передбаченому законодавством для реалізації права спільної власності. Відповідно до\~п.\~5,\~10\~ч.\~1\~ст.\~7\~Закону №\~417-VIII\~від 14.05.2015 співвласники, зокрема, зобов`язані: виконувати рішення зборів співвласників; своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги. Згідно з\~ч.\~1\~ст.\~9\~Закону №\~417-VIII\~від 14.05.2015 управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками. Так,\~ст.\~10 Закону\~№ 417-VIII\~від 14.05.2015 передбачено порядок прийняття рішень щодо управління багатоквартирним будинком зборами співвласників. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~10\~Закону №\~417-VIII\~від 14.05.2015 співвласники приймають рішення щодо управління багатоквартирним будинком на зборах у порядку, передбаченому цією статтею. Якщо у багатоквартирному будинку в установленому законом порядку утворено об`єднання співвласників, проведення зборів та прийняття відповідних рішень здійснюються згідно із законом, що регулює діяльність об`єднань співвласників багатоквартирних будинків. Як вбачається з доказів наявних у матеріалах справи об`єднання співвласників багатоквартирного будинку по [ADDRESS] не утворено. Згідно з п. 9 ч. 2 ст. 10 Закону № 417-VIII від 14.05.2015 до повноважень зборів співвласників належить прийняття рішень з усіх питань управління багатоквартирним будинком, у тому числі про вибір моделі організації договірних відносин з виконавцем комунальної послуги (укладення індивідуального та/або колективного договору про надання комунальної послуги). Відповідно до ч. 3 ст. 10 Закону № 417-VIII від 14.05.2015 ініціатором зборів співвласників є ініціативна група, яка складається не менш як із трьох власників квартир або нежитлових приміщень, або управитель, обраний відповідно до цього Закону. Згідно з ч. 5, 7, 9 - 12 ст. 10 Закону № 417-VIII від 14.05.2015 збори співвласників приймають рішення з питань порядку денного з можливістю їх обговорення. Повідомлення про проведення зборів співвласників направляється ініціатором зборів співвласників не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зборів. Повідомлення в письмовій формі надається кожному співвласнику під власноручний підпис або надсилається рекомендованим листом на адресу квартири або нежитлового приміщення, що належить співвласнику в цьому багатоквартирному будинку. За складеною у довільній формі письмовою заявою (у тому числі у формі електронного документа) співвласника до ініціатора зборів співвласників, отриманою не пізніше ніж за 15 календарних днів до дня проведення зборів співвласників, повідомлення про проведення зборів співвласників надсилається такому співвласнику на іншу поштову адресу або на адресу електронної пошти чи з використанням інших технічних засобів електронних комунікацій, зазначених у такій заяві. Дата, час та місце проведення зборів співвласників обираються зручними для більшості можливих учасників зборів. Збори співвласників веде голова зборів. Рішення про обрання голови зборів приймається більшістю голосів присутніх співвласників (їх представників), крім тих, які беруть участь у зборах дистанційно з використанням технічних засобів електронних комунікацій у режимі відеоконференції. При прийнятті такого рішення кожний присутній співвласник (його представник) має один голос незалежно від кількості та площі квартир або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності. Кожний співвласник (його представник) під час голосування має кількість голосів, пропорційну до частки належної співвласнику площі квартири або нежитлового приміщення у загальній площі всіх квартир та нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку, крім випадків, визначених частинами десятою та чотирнадцятою цієї статті. Якщо квартира або нежитлове приміщення належить співвласникам на праві спільної часткової власності, належна кожному співвласнику площа квартири або нежитлового приміщення визначається відповідно до його частки у праві спільної часткової власності. Якщо квартира або нежитлове приміщення належить співвласникам на праві спільної сумісної власності, для цілей цього Закону такі співвласники вважаються власниками рівних часток. Рішення приймається шляхом поіменного голосування. Відповідно до абз. 1 ч. 13 ст. 10 Закону № 417-VIII від 14.05.2015 рішення вважається прийнятим зборами співвласників, якщо за нього проголосували власники квартир та нежитлових приміщень, площа яких разом перевищує 50 відсотків загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, крім рішень, визначених абзацами другим - сьомим цієї частини. Згідно з ч. 15 ст. 10 Закону № 417-VIII від 14.05.2015 рішення зборів співвласників оформлюється протоколом, який повинен містити відомості про: ініціатора зборів співвласників; дату, час, місце проведення зборів співвласників (у тому числі інформацію про технічні засоби електронних комунікацій, з використанням яких співвласники брали участь в установчих зборах дистанційно в режимі відеоконференції); загальну кількість співвласників багатоквартирного будинку; загальну площу квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку; кожного співвласника (його представника), який взяв участь у зборах співвласників, у тому числі дистанційно з використанням технічних засобів електронних комунікацій у режимі відеоконференції, або письмовому опитуванні, а саме: прізвище, ім`я, по батькові співвласника та його представника (у разі представництва особи); номер квартири або нежитлового приміщення; загальна площа квартири або нежитлового приміщення; документ, що надає повноваження на голосування від імені співвласника (для представника); обраного голову зборів співвласників; порядок денний зборів співвласників; підсумки голосування щодо кожного питання порядку денного зборів співвласників. Протокол зборів співвласників підписує голова зборів співвласників. При цьому обрання секретаря зборів співвласників Законом № 417-VIII не вимагається, збори веде голова зборів, який і підписує протокол зборів. Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону № 417-VIII від 14.05.2015 якщо квартира або нежитлове приміщення належить більш як одному співвласникові, реалізація прав та виконання обов`язків співвласниками квартири або нежитлового приміщення, включаючи участь в управлінні багатоквартирним будинком, здійснюються в порядку, передбаченому законодавством для реалізації права спільної власності. Згідно з ст. 358, 369 ЦК України право спільної часткової та спільної сумісної власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. При цьому законом не вимагається будь-якого посвідчення такої згоди для реалізації права в управлінні багатоквартирним будинком. Таким чином, співвласники, які мають у власності квартиру або нежитлове приміщення, мають право від імені інших власників цієї квартири чи нежитлового приміщення здійснювати участь в управлінні багатоквартирним будинком одноособово, а тому доводи щодо голосування співвласників, які мають частку у власності квартири є необгрунтованими. Згідно з ч. 28 ст. 10 Закону № 417-VIII від 14.05.2015 рішення зборів співвласників є обов`язковими для всіх співвласників, включаючи тих, які після прийняття таких рішень набули право власності на квартиру чи нежитлове приміщення. Так, позивач за зустрічним позовом як на підставу задоволення зустрічного позову, а відповідачі [PERSON] та [PERSON] , як на підставу відмови у задоволенні первісного позову, посилаються на те, що у протоколі зазначено вул. Грушевського, але фактично особи, які підписували даний протокол є власникам квартир саме по [ADDRESS] , з даного приводу суд зазначає наступне. Як вбачається з запиту КП «Теплокомуненерго» м. Монастирище щодо врегулювання питання назв та нумерації будинків у м. Монастирище, КП «Теплокомуненерго» просить голову міста доручити відповідальним особам Монастирищенської міської ради врегулювати питання, зокрема, із назвами [ADDRESS] , в одному випадку зазначено як вулиця, а в іншому випадку як провулок [PERSON] (а.с. 125, том 1). Тобто, дане питання є питанням місцевого значення. Співвласники квартир багатоквартирного будинку [ADDRESS] та частина з них уклали індивідуальні договори про надання послуги з постачання теплової енергії з обслуговування внутрішньо будинкових систем, так в деяких договорах, зазначена адреса [ADDRESS] , а в деяких як [ADDRESS] (а.с. 131 145, том 1). Крім цього, згідно змісту заперечення на відповідь на відзив, відповідач [PERSON] , фактично визнає, що особи, які перелічені в протоколі від 23.09.2020, є співвласниками квартир, по [ADDRESS] , і що даний документ стосується їх прав та обов`язків. А тому суд вважає, що хоч у протоколі зборів співвласників багатоквартирного будинку від 23.09.2020 зазначено [ADDRESS] , проте даним документом визначено індивідуальну модель договорів на надання послуги з постачання теплової енергії та визначено розмір плати за обслуговування внутрішньобудинкових систем будинку саме по провул. Грушевського, що підтверджується як індивідуальними договорами з споживачами послуг, так і виписками з банку, про оплату житлово комунальних послуг жителями даного багатоквартирного будинку. Позивач за зустрічним позовом як на підставу задоволення зустрічного позову посилається на порушення ст. 10 Закону № 417-VIII від 14.05.2015, а саме те, що не було ініціативної групи, не було повідомлень, не було голосувань, не було зборів, чим порушують його право власності, зокрема ст. 315, 317, 319 ЦК України а також права, як споживача послуг з постачання теплової енергії, з даного приводу суд вважає, зазначити наступне. Згідно змісту протоколу зборів співвласників багатоквартирного будинку загальна кількість співвласників багатоквартирного будинку 30 осіб, загальна площа всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку 1\~406,00 м2. У зборах взяли участь особисто та/або через представників співвласники в кількості 16 осіб, яким належать квартири та/або нежитлові приміщення багатоквартирного будинку загальною площею 832,54 м2. Обрано індивідуальну модель договорів на надання послуги з постачання теплової енергії та доручено виконання робіт (послуг) з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання комунальному підприємству «Теплокомуненерго» міста Монастирище. В голосуванні взяло участь 16 власників квартир, зокрема, які засвідчили свій результат «за» особистими підписами. Матеріали справи не містять доказів, як на підтвердження так і на спростування порушення порядку прийняття рішень щодо управління багатоквартирним будинком зборами співвласників, зокрема, щодо не створення ініціативної групи, не направлення/направлення повідомлення про проведення зборів тощо. Верховний Суд у постанові від 22.09.2022 у справі № 924/1146/21 зазначив, що порушення порядку повідомлення позивача під час скликання та проведення загальних зборів учасників відповідача не призводить до обов`язкового визнання недійсним рішення таких зборів. Розглядаючи спір про визнання недійсними рішень загальних зборів з підстав порушень, допущених під час скликання та проведення загальних зборів, суд повинен встановити порушення прав позивача оспорюваним рішенням загальних зборів. Посилання позивача за зустрічним позовом, як на підставу його задоволення те, що збори співвласників не відбулись взагалі та не відбулось саме голосування, спростовуються самим спірним протоколом зборів співвласників багатоквартирного будинку. Так, згідно змісту спірного протоколу «за» прийняття рішення щодо обрання моделі договірних відносин проголосували 16 співвласників, загальна площа квартир та/або нежитлових приміщень становить 832,54 м2. Містяться особисті підписи співвласників, які брали участь у зборах. Доказів того, що волевиявлення співвласників багатоквартирного будинку на обрання моделі договірних відносин та на укладення із комунальним підприємством індивідуальних договорів суперечать прийнятому протоколу, матеріали справи не містять. Не зазначення у спірному протоколі зборів співвласників інформації щодо документа, що підтверджує право власності на квартиру, не свідчить про неправомірність прийнятого за результатами голосування рішення та спотворення результатів голосування. Посилання позивача\~за зустрічним\~позовом,\~як на\~підставу його\~задоволення,\~що ні\~голова зборів\~ [PERSON] ,\~ні секретар\~зборів [PERSON] \~не обирались не можуть свідчити на незаконність прийнятого рішення. Крім того, як зазначалось судом вище, Законом № 417-VIII не вимагається обрання секретаря зборів співвласників та складення протоколу зборів саме секретарем зборів, а тому доводи зустрічного позову щодо написання рукописних записів (прізвищ власників, результату голосування «за») не секретарем зборів співвласників не свідчать про незаконність прийнятого рішення. Позивачем за зустрічним позовом в якості доказів надано відповіді [PERSON] на виконання вимог Північного МТВ АМКУ від 12.05.2021 № 60 02/3665, які аналогічні поясненням наданим в судовому засіданні. Згідно змісту даної відповіді протягом 2019 2021 зборів співвласників багатоквартирного будинку проведено не було. Підпис у даному протоколі вона ставила, у зв`язку з тим, що у даному протоколі уже мітились підписи інших жителів їхнього будинку. В колонках «результат голосування» («за», «проти», «утримався») ніяких відміток не було, і вона нічого не ставила. Пізніше знайома надала їй скріплені листки, щоб вона внизу підписала. Дана особа їй пояснила, що це процедура поновлення договору на обслуговування будинку. Вона підписала дані листки. Документи, що підписувала вона не читала. Про те, що її було обрано секретарем зборів вона не знала (а.с. 156 157 том 1, 146 147 том 2). Суд вважає, що дана відповідь не може бути самостійною підставою для задоволення зустрічного позову, оскільки [PERSON] підтверджує факт підписання протоколу зборів. Крім того, в судовому засіданні [PERSON] підтвердила, що послуги КП «Теплокумуненерго» надаються якісно та вчасно, проти надання послуг КП «Теплокомуненерго» м. Монастирище вона не заперечує. Відповідно до листа [PERSON] (голови зборів співвласників) від 22.02.2024, зокрема, [PERSON] вважає, що протокол зборів співвласників відповідає інтересам мешканців їхнього будинку. Вони знають, що КП «Теплокомуненерго» м. Монастирище надає їм теплопостачання та інші послуги пов`язані з теплом послуги, і вони мають до кого звернутися у разі незадовільної якості таких послуг (а.с. 58 том 2, а.с. 65-67 том 6). Тобто, голова зборів також підтверджує факт проведення зборів співвласників, що засвідчено спірним протоколом, який містить підписи як голови зборів та секретаря та інших учасників зборів. Північним міжобласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України 18.06.2021 за № 60-02/4718 розглянуто заяву ФОП [PERSON] від 26.02.2021 щодо можливого порушення КП «Теплокомуенерго» законодавства про захист економічної конкуренції під час надання комунальних послуг у сфері теплопостачання. За розглядом даної заяви ПМТВ Антимонопольний комітет встановив, що наведені у заяві обставинами не є належними для кваліфікації дії КП «Теплокомуненерго» як таких, що містять ознаки порушення законодавства про захист економічної конкуренції. Відсутні негативні наслідки для мешканців будинків від дій КП «Теплокомуненерго», вказаних у зверненні. Крім цього, роз`яснено заявнику можливість звернення до правоохоронних органів та суду щодо можливого підроблення протоколу зборів (а.с. 35 38 том 2). На підставі звернення споживачки [PERSON] було проведено позапланову перевірку КП «Теплокомуненерго» м. Монастирище з питань дотримання вимог законодавства про захист прав споживачів, а також правил торгівлі та надання послуг. Перевіркою не виявлено порушень вимог законодавства, що підтверджується актом від 08.04.2023 (а.с. 91 95 том 2). Посилання позивача за зустрічним позовом, як на підставу його задоволення, що протокол зборів співвласників будинку є результатом службового підроблення зі сторони посадових осіб КП «Теплокомуненерго» м. Монастирище, зокрема, [PERSON] , як директора та [PERSON] , як підлеглої, не є спроможними, оскільки позивачем за зустрічним позовом не надано належних доказів щодо службового підроблення зборів співвласників (вироку суду тощо). Позивач за зустрічним позовом зазначає, що по даному факту за заявою [PERSON] відкрито кримінальне провадження за № 12023250320000623, проте не надано ні витягу з ЄРДР, ні рішення прийнятого за результатами розгляду заяви [PERSON] (у разі його наявності). Судом не встановлено порушень права власності, передбачених ст. 315, 317, 319 ЦК України, а саме права на мирні зібрання, права володіння, користування та розпоряджання своїм майном та у здійсненні права власності позивача за зустрічним позовом, спірним протоколом зборів співвласників. Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити, що розглядаючи спір про визнання недійсними рішень загальних зборів з підстав порушень, допущених під час скликання та проведення загальних зборів, суд повинен встановити порушення прав позивача оспорюваним рішенням загальних зборів. Спірним рішенням загальних зборів, зокрема, визначено індивідуальну модель договірних відносин із КП «Теплокомуненеого» м. Монастирище, як виконавцем послуги з постачання теплової енергії, виконання робіт з технічного обслуговування та поточного ремонту, затвердження графіку, переліку, видів, періодичності виконання робіт, розміру плати та інших умов з надання послуг з технічного обслуговування та поточного ремонту, а тому суд вважає, що має бути врахований принцип пропорційності справедливої рівноваги (балансу) між інтересами одного співвласника. Так, позивач за зустрічним позовом є власником квартири, що становить 15,38 кв2 від загальної площі квартири (61,5 м2: 1/4) та 0,01% від загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку (15,38 м2 х 100% : 1\~406,00 м2), на протидію інтересів інших співвласників багатоквартирного будинку, які реалізують свої права на участь в управлінні багатоквартирного будинку, та 16 співвласників із 30, які були присутні на загальних зборах 23.09.2020 та прийняли оспорюване рішення, вказане рішення не містить ознак дискримінації або іншого порушення прав чи законних інтересів позивача за зустрічним позовом. Верховний Суд у постанові від 08.02.2022 у справі №918/964/20 вказав на необхідність врахування принципу пропорційності - справедливої рівноваги (балансу) між інтересами співвласників багатоквартирного будинку, які реалізують свої права на участь в управлінні ОСББ, і які були присутні на загальних зборах, та інтересами позивача. Водночас за змістом зустрічного позову порушення його прав відбулося через перехід КП «Теплокомуненерго» на нові договірні відносини та застосування методики розподілу комунальних послуг № 315, позивач за зустрічним позовом вважає, що нарахування плати за житлово-комунальні послуги, відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 є незаконним та просить списати борг з постачання теплової енергії з особового рахунку, відкритого КП «Теплокомуненерго» на ім`я [PERSON] . Вважає, що на час утворення заборгованості має бути продовжений договір про надання послуг централізованого опалення, відповідно до договору, укладеного КП «Теплокомуненерго» з [PERSON] в роки, що передують 2019 року. При цьому,\~позивач за\~зустрічним позовом\~ [PERSON] \~будь-якого\~договору укладеного\~КП «Теплокомуненерго»\~з [PERSON] \~чи з\~іншим співвласником\~квартири з\~надання послуг\~централізованого опалення\~не надає,\~відповідач за\~зустрічним позовом\~-\~представник КП\~«Теплокомуненерго» м.\~Монастирище заперечує\~наявність укладеного\~договору.\~Крім цього, Закон\~України «Про\~житлово \~комунальні послуги» № 1875-IV від 24.06.2004 втратив чинність 01.05.2019. Так, відповідно до даного Закону, споживачам, зокрема, надавалися послуги з централізованого опалення. Таким чином, відновлення права позивача, полягає у відновленні договірних відносин з надання послуг централізованого опалення, не застосування методики розподілу між\~споживачами обсягів\~спожитих у\~будівлі комунальних\~послуг № 315 та списання боргу за надання послуг з постачання теплової енергії. Законом України «Про житлово комунальні послуги» № 2189 VІІІ від 09.11.2017, який набрав чинності 10.12.2017, та який введено в дію 01.05.2019, зокрема, визначено нову класифікацію житлово-комунальних послуг, нову систему взаємовідносин, що виникатимуть у процесі надання та споживання цих послуг, передбачено різні моделі договірних відносин у сфері комунальних послуг, \~а також визначено особливості укладання, зміни і припинення договорів про надання комунальних послуг у багатоквартирному будинку, змінено підходи до формування тарифів на комунальні послуги та нарахування плати споживачам,\~ запроваджено відповідальність\~ за неналежне виконання договору як для виконавців комунальних послуг, так і для споживачів цих послуг. Зокрема, визначено нову послугу, а саме послугу з постачання теплової енергії. В ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Кількісний показник комунальних послуг - кількість одиниць виміру обсягу отриманої споживачем комунальної послуги, визначена відповідно до показань вузла обліку та/або вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством. Плата за абонентське обслуговування - платіж, який споживач сплачує виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір) або за індивідуальним договором з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем) (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії), що включає витрати виконавця, пов`язані з укладенням договору про надання комунальної послуги, здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами, нарахуванням та стягненням плати за спожиті комунальні послуги, обслуговуванням та заміною вузлів комерційного обліку води і теплової енергії (у разі їх наявності у будівлі споживача), крім випадків, визначених цим Законом, а також за виконання\~ інших функцій, пов`язаних з обслуговуванням виконавцем абонентів за індивідуальними договорами (крім обслуговування та\~ поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води). Індивідуальний споживач\~зобов`язаний,\~зокрема,\~ укладати\~договори про\~надання житлово-комунальних\~послуг у\~порядку і\~випадках,\~визначених законом; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ст. 9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не\~звільняється від\~оплати житлово-комунальних\~послуг,\~отриманих ним\~до укладення\~відповідного договору. Дієздатні\~особи,\~які проживають\~та/або\~зареєстровані у\~житлі споживача,\~користуються нарівні\~зі споживачем\~усіма житлово-комунальними\~послугами та\~несуть солідарну\~відповідальність за\~зобов`язаннями з\~оплати житлово-комунальних\~послуг.\~ Структура плати виконавцю комунальної послуги визначається згідно з договором про надання відповідної комунальної послуги, укладеним за вимогами цього Закону. Відповідно до п. 3 розділу\~VI\~Прикінцеві та перехідні положення Закону України № 2189-VII\~\~(в редакції на час введення\~Закону\~в дію) договори про надання комунальних послуг, укладені до введення в дію цього\~Закону, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами, до дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг, укладеними за правилами, визначеними цим Законом. Такі договори мають бути укладені між споживачами та виконавцями комунальних послуг протягом одного року з дати введення в дію цього\~Закону. У разі якщо згідно з договорами про надання комунальних послуг, укладеними до введення в дію цього\~Закону,\~передбачено більш\~ранній строк\~їх припинення,\~такі договори\~вважаються продовженими\~на той\~самий строк\~і на\~тих самих\~умовах. Співвласники багатоквартирних будинків незалежно від обраної ними форми управління багатоквартирним будинком можуть прийняти рішення про модель організації договірних відносин з виконавцями комунальних послуг (крім послуг з постачання та розподілу електричної енергії і послуг з постачання та розподілу природного газу) щодо кожного виду комунальної послуги згідно з\~частиною першою\~статті 14 цього Закону та укласти з виконавцями комунальних послуг письмові договори про надання відповідних комунальних послуг. Тож, враховуючи особливості перехідного періоду, а саме періоду від моменту введення в дію Закону (01.05.2019) до моменту укладення нових договорів про надання комунальних послуг пунктом 3\~розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону передбачено, що\~договори про надання комунальних послуг,\~укладені до\~введення в дію цього Закону\~(тобто до 01.05.2019),\~зберігають чинність\~на умовах, визначених такими договорами,\~до дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг,\~укладеними за правилами, визначеними цим Законом.\~Такі договори мають бути укладені між споживачами та виконавцями комунальних послуг\~протягом одного року з дати введення в дію цього Закону\~(тобто до 01.05.2020). У разі якщо згідно з договорами про надання комунальних послуг, укладеними до введення в дію цього Закону, передбачено більш ранній строк їх припинення, такі договори вважаються продовженими на той самий строк\~і на тих самих умовах. Як зазначалось судом вище, позивачем за зустрічним позовом таких доказів (договорів) суду не надано. Крім цього, до 01.05.2020 співвласники багатоквартирних будинків незалежно від обраної ними форми управління багатоквартирним будинком зобов`язані прийняти рішення про модель організації договірних відносин з виконавцями комунальних послуг (крім послуг з постачання електричної енергії та природного газу) щодо кожного виду комунальної послуги згідно з частиною першою\~статті 14 цього Закону, а виконавці комунальних послуг - укласти із такими співвласниками договори про надання відповідних комунальних послуг відповідно до обраної співвласниками моделі організації договірних відносин. У подальшому\~Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30.03.2020, що набрав чинності 02.04.2020, внесено зміни до\~Закону України № 2189-VIIІ, а саме до п. 3 розділу VI Прикінцеві та перехідні положення. Так відповідно до такого пункту договори про надання комунальних послуг, укладені до введення в дію цього\~Закону, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами, до дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг, укладеними за правилами, визначеними цим Законом. Такі договори мають бути укладені між споживачами та виконавцями комунальних послуг протягом п`яти місяців з дня завершення заходів щодо запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), передбачених карантином, встановленим Кабінетом Міністрів України. У разі якщо згідно з договорами про надання комунальних послуг, укладеними до введення в дію цього\~Закону, передбачено більш ранній строк їх припинення, такі договори вважаються продовженими на той самий строк і на тих самих умовах. Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо врегулювання окремих питань у сфері надання житлово-комунальних послуг» від 10.12.2020, що набрав чинності 01.05.2021 внесено зміни до\~Закону України № 2189-VIIІ, а саме до п. 3 розділу VI Прикінцеві та перехідні положення викладено в наступній редакції: «Договори про надання комунальних послуг, укладені до введення в дію цього Закону, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами, до дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг, укладеними за правилами, визначеними цим Законом. У разі якщо договорами про надання комунальних послуг, укладеними до введення в дію цього Закону, передбачено більш ранній строк їх припинення, такі договори вважаються продовженими на той самий строк і на тих самих умовах. Договори про надання комунальних послуг, у тому числі із співвласниками багатоквартирних будинків, які не прийняли рішення про модель організації договірних відносин з виконавцями комунальних послуг, мають бути укладені виконавцями відповідних комунальних послуг протягом двох місяців з дня набрання чинності рішенням Кабінету Міністрів України про затвердження типових публічних договорів приєднання про надання комунальних послуг». Водночас між сторонами у даній справі виникла ситуація за якої з моменту введення в дію\~Закону України № 2189-VIIІ\~між ними був відсутній договір, який міг би зберігати свою чинність, а відтак, споживач [PERSON] отримував послуги з постачання теплової енергії, послуги з теплопостачання, обслуговування вузлів комерційного обліку теплової енергії, абонентського обслуговування без укладення договору. Як зазначалось судом раніше, договорів про надання комунальних послуг, укладених до введення в дію цього Закону, матеріали справи не містять, а тому посилання позивача за зустрічним позовом щодо відновлення договірних відносин з надання послуг централізованого опалення є недоречними. Таким чином, судом не встановлено яким чином рішенням зборів співвласників, яким відповідно до Закону обрано модель організації договірних відносин з виконавцями комунальних послуг для укладення відповідних договорів порушує суб`єктивне матеріальне право позивача, про захист яких подано позов. Крім того, відповідно до законодавства у сфері комунальних послуг визначено нову методику розподілу комунальних послуг, яка набрала чинності 25.01.2019 на виконання ст. 4 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та яка визначає, що розподіл між споживачами обсягу спожитих комунальних послуг здійснюється на підставі визначених на розрахункову дату споживання (фактичних, розрахункових або скоригованих (приведених)) обсягів комунальної послуги за відповідний розрахунковий період. Застосування даної методики не залежить від прийняття зборами співвласників відповідного рішення, в тому числі й щодо обрання моделі договірних відносин. Також варто зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у межах одного багатоквартирного будинку дозволяється обрання різних моделей організації договірних відносин за різними видами комунальних послуг, що не позбавляє права позивача ініціювати проведення зборів співвласників та обрати різні моделі організації договірних відносин. Також судом\~встановлено,\~що інших\~організацій,\~які б\~надавали послуги\~з технічного\~обслуговування та\~поточного ремонту\~систем теплопостачання,\~ крім\~КП «Теплокомуненерго»\~м.\~Монастирище,\~на території\~Монастирищенської ОТГ\~немає,\~відповідачі за\~зустрічним позовом,\~які з`явились\~в судове\~засідання,\~хоч і\~заперечували проти\~проведення зборів\~учасників,\~але сплачують\~послуги як\~з теплопостачання\~так і\~з технічного\~обслуговування,\~уклали відповідні\~договори та\~в судовому\~засіданні підтвердили\~той факт,\~що проти\~надання послуг\~КП «Теплокомуненерго»\~вони не\~заперечують. На виконання рішення зборів співвласників, власниками квартир в будинку [ADDRESS] , а саме [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] були укладені індивідуальні договори з КП «Теплокомуненерго» (а.с.131-145 том 1). Верховний суд\~у своїх\~постановах неодноразово\~наголошував,\~що застосування певного способу судового захисту вимагає доведеності належними доказами сукупності таких умов: наявності у позивача певного суб`єктивного права (інтересу); порушення (невизнання або оспорювання) такого права (інтересу) з боку відповідача; належності обраного способу судового захисту (адекватність наявному порушенню та придатність до застосування як передбаченого законодавством). Відсутність (недоведеність) будь-якої з зазначених умов унеможливлює задоволення позову. Обраний спосіб захисту має безпосередньо втілювати мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту, тобто мати наслідком повне припинення порушення його прав та охоронюваних законом інтересів. Установивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, про захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту їх порушення або оспорення і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу в захисті, встановивши безпідставність та (або) необґрунтованість заявлених вимог (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16.10.2019 у справі № 525/505/16-ц). Наявність юридичного спору означає, що сторони цього спору перебувають у правовідносинах, пов`язаних з реалізацією ними своїх прав, які мають суперечливий, протилежний характер, та прагнуть вирішити наявний між ними конфлікт. За змістом позовних вимог між позивачем та іншими співвласниками, які прийняли рішення перейти на модель договірних відносин, виник правовий конфлікт щодо реалізації позивачем права на управління спільним майном співвласників багатоквартирного будинку, який позивач прагне розв`язати. Так, враховуючи предмет за зустрічним позовом та обґрунтування відновлення порушеного права позивача за зустрічним позовом, що полягає у відновленні правовідносин з централізованого опалення, які на час вирішення справи по суті не існують, скасування оспорюваного рішення у формі протоколу, яким обрано модель договірних відносин між споживачами та КП «Теплокомуненерго», не захистить прав та охоронюваних законом інтересів позивача, адже позовні вимоги жодним чином не можуть забезпечити поновлення права, оскільки не передбачають механізму реалізації позивачем такого права. Крім цього, за встановлених судом обставин, рішення зборів співвласників щодо вибору моделі договірних відносин та доручення виконання ремонтних робіт КП «Теплокомуненерго» м. Монастирище, спрямоване на утримання та використання спільного майна, 15 власниками даного будинку (половиною з загальної кількості) укладено відповідні договори з КП «Теплокомуненерго», послуги надаються КП «Теплокомуненерго» своєчасно та якісно, незалежно від укладення індивідуального договору споживач зобов`язаний здійснювати оплату житлово-комунальних послуг, а тому визнання недійсним протоколу зборів співвласників від 23.09.2020 з урахуванням заявлених вимог та їх обґрунтування, буде здійснене без урахування принципу пропорційності - справедливої рівноваги (балансу) між інтересами усіх співвласників, які тривалий час належним чином реалізують свої права та виконують свої обов`язки зі сплати комунальних платежів та інтересами позивача. А тому, з урахуванням вказаного вище, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову про визнання недійсними рішення зборів співвласників багатоквартирного будинку по [ADDRESS] , оформлених протоколом від 23.09.2020. \~Згідно зі ст. 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Аналіз наведених норм свідчить про те, що підставою для звернення особи до суду є наявність у неї порушеного права та/або законного інтересу. Таке звернення здійснюється особою, котрій це право належить, і саме з метою його захисту. Відсутність обставин, які б підтверджували наявність порушення права та/або законного інтересу особи, за захистом якого вона звернулася, є підставою для відмови у задоволенні такого позову. Крім цього, вимоги щодо списання з особового рахунку [NUMBER] [PERSON] заборгованості за надання послуг з постачання теплової енергії та списання даного боргу не є похідними від вимоги про скасування протоколу зборів співвласників від 23.09.2020, оскільки даним рішенням обрано модель договірних відносин з КП «Теплокомуненерго», а не організацію, яка буде здійснювати послуги з теплопостачання чи тарифи на постачання теплової енергії, при цьому вимог щодо списання боргу за технічне обслуговування чи поточний ремонт позивач за зустрічним позовом не заявляє, а тому зустрічний позов в цій частині до задоволення не підлягає. Так, як і не підлягають до задоволення вимоги за зустрічним позовом щодо стягнення моральної шкоди, які є похідними від вимог про визнання рішення зборів співвласників незаконним та недійсним. Щодо первісних позовних вимог, суд зазначає наступне. Частиною 1\~ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~(із змінами) № 2189-VIII від 09.11.2017 (далі Закон № 2189 від 09.11.2017) передбачено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Згідно з п. 1 ч. 2 ст.\~7, п. 2 ч. 2 ст.\~Закону № 2189 від 09.11.2017, обов`язок щодо укладання договору про надання житлово-комунальних послуг одночасно покладено як на споживача (відповідача), так і на виконавця (позивача). Споживачем житлово-комунальних послуг в розумінні Закону № 2189 від 09.11.2017 є фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 352938637 від 03.11.2023 [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] є власниками по квартири [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право власності ЯЯЯ 662632, 12.05.2006, орган приватизації при Монастирищенській міській раді (а.с. 6). Згідно з рішенням Монастирищенської міської радим № 32 4 від 16.09.2015 «Про перейменування вулиць та провулків у м. Монастирищі та с. Новому Місті», перейменовано вулиці та провулки м. Монастирище та с. Нового Міста без зміни поштових номерів житлових будинків, установ та споруд. Так, згідно із додатком № 1 до даного рішення, зокрема, [ADDRESS] відповідно (а.с. 105 - 107). Тобто, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] . Закон України\~«Про особливості\~здійснення права\~власності у\~багатоквартирному будинку»\~№ 417-VIII\~від\~14.05.2015 визначає особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку, регулює правові, організаційні та економічні відносини, пов`язані з реалізацією прав та виконанням обов`язків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління (далі Закон № 417-VIII від 14.05.2015). Відповідно до п. 1, 5, 6 ч. 1 ст. 1 Закону № 417-VIII від 14.05.2015 багатоквартирний будинок - житловий будинок, в якому розташовано три чи більше квартири. У багатоквартирному будинку можуть також бути розташовані нежитлові приміщення, які є самостійними об`єктами нерухомого майна; співвласник багатоквартирного будинку (далі - співвласник) - власник квартири або нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку; спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія. Згідно з ч. 2 ст. 4 Закону № 417-VIII від 14.05.2015 власники квартир та нежитлових приміщень є співвласниками спільного майна багатоквартирного будинку. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону № 417-VIII від 14.05.2015 спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників. Згідно з п. 2, 10 ч. 1 ст. 7 Закону № 417-VIII від 14.05.2015 співвласники, зокрема, зобов`язані забезпечувати технічне обслуговування та у разі необхідності проведення поточного і капітального ремонту спільного майна багатоквартирного будинку; своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги. Відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону № 417-VIII від 14.05.2015 кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника. Відповідно до ч. 2 ст. 382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Закон України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» № 2119-VIII від 22.06.2017 визначає засади забезпечення комерційного, у тому числі розподільного, обліку послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання та забезпечення відповідною обліковою інформацією споживачів таких послуг (далі - Закон № 2119-VIII від 22.06.2017). Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону № 2119-VIII від 22.06.2017 вузол комерційного обліку - вузол обліку, що забезпечує загальний облік споживання відповідної комунальної послуги в будівлі, її частині (під`їзді), обладнаній окремим інженерним вводом. Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону № 2119-VIII від 22.06.2017 комерційний облік здійснюється вузлом (вузлами) комерційного обліку відповідної комунальної послуги, що забезпечує (забезпечують) загальний облік її споживання, згідно з показаннями його (їх) засобів вимірювальної техніки. Відповідно до п. 2, 3, 6 ч. 2 ст. 10 Закону № 2119-VIII від 22.06.2017 визначений за допомогою вузла (вузлів) комерційного обліку (а у випадках, передбачених\~частиною другою\~статті 9 цього Закону, - за розрахунковим або середнім споживанням) обсяг спожитої у будівлі теплової енергії включає обсяги теплової енергії на опалення житлових та нежитлових приміщень, які є самостійними об`єктами нерухомого майна, опалення місць загального користування, гаряче водопостачання (у разі обліку теплової енергії у гарячій воді), забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції) та розподіляється між споживачами в такому порядку: обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, визначається та розподіляється між споживачами пропорційно до площі (об`єму) квартири (іншого приміщення) за\~методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства; загальний обсяг теплової енергії (крім обсягу теплової енергії, витраченого на приготування гарячої води, забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції), опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, а також приміщень, де встановлені вузли розподільного обліку теплової енергії/прилади - розподілювачі теплової енергії) розподіляється між споживачами, приміщення/опалювальні прилади яких не оснащені вузлами розподільного обліку теплової енергії/приладами - розподілювачами теплової енергії, пропорційно до опалюваної площі (об`єму) таких споживачів; обсяг теплової енергії, витраченої на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання, визначається за\~методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, та розподіляється між споживачами пропорційно до площі (об`єму) квартири (іншого нежитлового приміщення, яке є самостійним об`єктом нерухомого майна) або за рішенням співвласників будівлі - за іншим принципом, визначеним цією методикою. Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 4 Закону № 2189 від 09.11.2017 до повноважень центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства, зокрема, належать встановлення\~методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг\~(крім послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії, а також послуги з поводження з побутовими відходами) у багатоквартирних будинках та інших будівлях, де налічуються два або більше споживачів. Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово - комунального господарства України № 315 від 22.11.2018, затверджено методику розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг (далі - Методика № 315 від 22.11.2018). Методика №\~315\~від\~22.11.2018 встановлює порядок розподілу між споживачами спожитих у будівлі/будинку послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання (далі - комунальні послуги), обсяг споживання яких визначений за допомогою вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково у разі його (їх) відсутності, тимчасового виходу з ладу або втрати, та послуги з централізованого водовідведення, обсяг споживання якої визначається відповідно до обсягу споживання інших комунальних послуг. Згідно з абз. 2 - 5, 9, 10 п. 2 Методики № 315 від 22.11.2018 допоміжні приміщення - приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будівлі/будинку та побутового обслуговування його мешканців (колясочні, комори, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші підсобні і технічні приміщення); загальнобудинкові потреби - витрати на забезпечення спільних потреб будівлі/будинку комунальними послугами; загальнобудинкові потреби на опалення - витрати на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень, функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будівлі/будинку, без врахування обсягу теплової енергії, витраченої на функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання, та обсягу теплової енергії, який надходить від ділянок транзитних трубопроводів до приміщень з індивідуальним опаленням та/або окремих приміщень з транзитними мережами опалення; місця загального\~користування\~(далі\~-\~МЗК)\~-\~загальнодоступні\~місця\~у\~будівлі/будинку\~(вестибюль,\~загальний коридор,\~сходова\~клітка,\~загальні кухні,\~спільні\~душові\~та\~санвузли,\~загальні пральні,\~передпокій квартири\~тощо),\~окрім допоміжних\~приміщень; опалюване приміщення приміщення у будівлі/будинку, яке забезпечується тепловою енергією за допомогою внутрішньобудинкової системи теплопостачання, та у якому забезпечується нормативна температура повітря; приміщення з індивідуальним опаленням - приміщення, що забезпечується тепловою енергією від індивідуального джерела, встановленого у ньому, та що на законних підставах від`єднано від внутрішньобудинкової системи опалення, у якому забезпечується нормативна температура повітря. Відповідно до абз. 2 п. 3 Методики № 315 від 22.11.2018 розподіл обсягів спожитих у будівлі/будинку комунальних послуг здійснюється між споживачами для житлових та нежитлових приміщень (в тому числі приміщень з індивідуальним опаленням, вбудованих, вбудовано-прибудованих або прибудованих приміщень, а також приміщень, які обладнані окремим входом), які є самостійними об`єктами нерухомого майна, не є самостійними об`єктами нерухомого майна, але перебувають у користуванні різних споживачів відповідних комунальних послуг, та власниками майнових прав на об`єкти нерухомого майна у завершеній будівництвом будівлі, право власності на які не зареєстровано. Згідно з п. 1 розділу VI Методики № 315 від 22.11.2018 для споживачів, приміщення яких оснащені приладами розподільного обліку теплової енергії, розподілене питоме споживання теплової енергії в розрахунку на 1 квадратний метр площі (1 кубічний метр об`єму) квартири (іншого приміщення) не може становити менше мінімальної частки питомого споживання теплової енергії. Мінімальна частка середнього питомого споживання теплової енергії на опалення визначається для опалюваних приміщень, оснащених приладами розподільного обліку теплової енергії. Цією часткою перевіряють додержання теплового режиму в цих приміщеннях протягом опалювального періоду, в яких не допускається зниження температури повітря більше ніж на 4\~oC від нормативної температури внутрішнього повітря. Якщо опалюване приміщення спожило менший обсяг теплової енергії, визначений за показаннями приладів розподільного обліку теплової енергії, ніж визначений за мінімальною часткою середнього питомого споживання, такому приміщенню донараховується обсяг спожитої теплової енергії. Для опалюваного приміщення, оснащеного приладом (приладами) розподільного обліку теплової енергії, крім обсягу теплової енергії, визначеного на підставі його/їх показань, здійснюється донарахування обсягу теплової енергії\~Qдонпр.j\~або\~Qдонпр.g\~з метою унеможливлення опалення приміщення за рахунок суміжних опалюваних приміщень або опалюваних МЗК та допоміжних приміщень, запобігання утворенню грибків та плісняви в приміщеннях, МЗК та допоміжних приміщеннях, а також недопущення зниження нормативного строку експлуатації приміщення/будівлі/будинку. Це донарахування не застосовується у разі наявності обґрунтованої претензії щодо кількості та/або якості наданої послуги у приміщені або не застосовується автоматично за наявності у будівлі/будинку більше 30 % опалюваних приміщень, щодо яких оформлено такі претензії. Середнє питоме споживання теплової енергії розраховується як сумарний обсяг теплової енергії, витраченої на опалення всіх опалюваних приміщень будівлі, віднесений до сумарної загальної/опалюваної площі/об`єму цих приміщень (у тому числі приміщень, не оснащених приладами обліку, за винятком приміщень з індивідуальним опаленням та/або окремих приміщень з транзитними мережами опалення), з урахуванням положень\~пункту 11\~розділу I цієї Методики. Таке питоме споживання теплової енергії має відповідати нормативній температурі внутрішнього повітря. Розділом III Методики № 315 від 22.11.2018 передбачено порядок визначення та розподілу між споживачами обсягу спожитої у будівлі/будинку теплової енергії на опалення житлових та нежитлових приміщень. Відповідно до\~п.\~14 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 830 від 21.08.2019 «Про затвердження Правил\~надання\~послуги з\~постачання\~теплової\~енергії і\~типових\~договорів\~про надання послуги з\~постачання теплової\~енергії»\~(далі\~-\~Правила\~№\~830\~від\~21.08.2019) відокремлення (відключення) від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води не звільняє власників квартир та нежитлових приміщень від обов`язку відшкодування витрат за обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень та на функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будівлі/будинку. Такий обсяг теплової енергії розраховується та розподіляється між всіма споживачами відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої\~наказом Мінрегіону від 22.11.2018 № 315. Згідно з абз. 4 п. 24 Правил № 830 від 21.08.2019 обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, а також на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання, розподіляється також на споживачів, приміщення яких обладнані індивідуальними системами опалення та/або гарячого водопостачання або відокремлені (відключені) від системи (мережі) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води. Відповідно до п. 38 Правил № 830 від 21.08.2019 споживач не звільняється від оплати послуги у частині відшкодування витрат за частину обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції), у разі відключення (відокремлення) його квартири або нежитлового приміщення від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання). Таким чином, оскільки квартира відповідачів знаходиться у багатоквартирному будинку, а внутрішньобудинкові мережі централізованого опалення належать до інженерного (технічного) обладнання житлового будинку та є його невід`ємною частиною, вони зобов`язані нести витрати з утримання та обслуговування будинку спільно з іншими власниками квартир цього будинку. Такий правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 26.09.2018 у справі № 703/58/16-ц, від 22.12.2020 у справі № 311/3489/18. Згідно з ст. 162 ЖК України у будинках (квартирах), що належить громадянинові плата за користування житловим приміщенням встановлюється угодою сторін, наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Оскільки, відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири, а тому відповідно до ст. 162 ЖК України зобов`язані брати участь у витратах по утриманню квартири відповідно до Закону № 2189 від 09.11.2017 та є споживачем житлово-комунальних послуг. Відповідно до змісту позовної заяви позивач просить стягнути з відповідачів заборгованість з 01.01.2021 до 31.10.2023. Згідно з ст.13 Закону № 2189 від 09.11.2017\~договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку. Виконавець комунальної послуги, який займає монопольне становище на ринку, за наявності у нього технічних можливостей надання комунальної послуги не вправі відмовити в укладенні відповідного договору споживачеві чи іншій особі, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, якщо інше не передбачено законом. Договір про надання комунальних послуг укладається строком на один рік. Якщо за один місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не повідомить письмово другу сторону про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк. Так, позивачем 03.11.2020 на ім`я [PERSON] було направлено для укладення 2 екземпляри договору з індивідуальним споживачем про надання послуги з постачання теплової енергії з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем теплопостачання на квартиру [ADDRESS] від 01.11.2023 (а.с. 7 - 10). Таким чином, індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання послуги у порядку і випадках, визначених законом (зокрема з урахуванням рішення співвласників багатоквартирного будинку щодо обраної моделі договірних відносин у багатоквартирному будинку) (п. 45 Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, затверджені\~Постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830). Разом з тим, договору з індивідуальним споживачем про надання послуги з постачання теплової енергії з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем теплопостачання у період часу з 01.01.2021 до 31.10.2023 матеріали справи не містять. Проте,\~відповідно\~до\~ч.\~1\~ст.\~9\~ Закону\~№\~2189\~від\~09.11.2017\~споживач\~здійснює\~оплату\~за\~спожиті\~житлово-комунальні\~послуги\~щомісяця,\~якщо\~інший\~порядок\~та строки\~не визначені\~відповідним\~договором. Споживач не звільняється від оплати житлово -комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відповідно до п. 37 Правил № 830 від 21.08.2019 споживач не звільняється від оплати послуги, отриманої ним до укладення відповідного договору. Таким чином, споживачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] не звільнені від оплати житлово - комунальних послуг, отриманих ними без укладення договору про надання послуг. Згідно з\~ч.\~1\~ст.901 ЦК України\~передбачено, що \~за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч. 2 ст. 901 ЦК України положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання. Згідно з довідкою № 567, виданої 10.08.2023 виконавчим комітетом Монастирищенської міської ради, послуги з постачання теплової енергії, абонентського та технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання для усіх споживачів міста Монастирище та села Нове Місто упродовж періоду з жовтня 2020 по квітень 2023 років, включно, надавалися комунальним підприємством «Теплокомуненерго» міста Монастирище безперебійно та якісно (а.с. 12, том 1). КП «Теплокомуненерго» надано покази загально - будинкового засобу обліку теплової енергії багатоквартирного житлового будинку по [ADDRESS] , який містить період із жовтня 2020 до квітня 2023, початкові та кінцеві показники, їх різницю, перевідний коефіцієнт та різницю, Гкал (а.с. 20, том 1). У період із 01.01.2021 до 31.10.2023 КП «Теплокомуненерго» міста Монастирище за встановленими тарифами щомісячно визначав обсяги і вартість фактично спожитого відповідачами у квартирі [ADDRESS] опалення (умовно - змінної складової) та абонентського обслуговування і надсилав рахунки відповідачу на оплату цих послуг, які відповідачами не оплачені (а. с. 22 27, том 1). Заперечуючи проти вимог за первісним позовом відповідачі [PERSON] та [PERSON] посилаються на незаконність актів, якими знято показники з лічильника обліку теплової енергії, які знімалися за відсутності співвласників будинку. Так, відповідно до ст. 7 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» виконавець комунальної послуги має право доступу до будівель, приміщень і споруд, у яких встановлено вузли комерційного обліку, для перевірки схоронності таких вузлів обліку та зняття показань їх засобів вимірювальної техніки. Виконавець комунальної послуги або визначена власником (співвласниками) інша особа, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги, визначених за допомогою вузла комерційного обліку, між споживачами, має право доступу до приміщень, в яких встановлено вузли розподільного обліку та/або прилади - розподілювачі теплової енергії, за показаннями яких здійснюється такий розподіл. Власник (співвласники) будівлі або його (їх) представник мають право доступу до місць установлення вузлів комерційного обліку для перевірки схоронності та зняття показань. Доказів визначення співвласниками особи, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги, визначених за допомогою вузла комерційного обліку чи зняття показників лічильника співвласниками, які мають інші значення, ніж зафіксовані у актах зняття показників лічильника КП «Теплокомуненерго» м. Монастирище матеріали справи не містять, а тому доводи відповідачів в цій частині є недоречними. Відповідно до копій виписок з банку про оплату споживачами послуг з постачання теплової енергії, зокрема, жителі багатоквартирного будинку, [ADDRESS] сплачують послуги з теплопостачання (а.с. 28 - 32, том 1). Згідно з рішенням Монастирищенської міської ради № 135 від 24.09.2020 «Про початок опалювального сезону 2020-2021 років» визначено розпочати опалювальний сезон 2020-2021 років житлових і адміністративних будинків, дитячих навчальних закладів та інших установ при умові зниження середньодобової температури зовнішнього повітря до +8 С і нижче протягом трьох діб (а.с. 33, том 1). Відповідно до рішення Монастирищенської міської ради № 190 від 23.09.2020 «Про початок опалювального сезону 2021-2022 років» визначено розпочати опалювальний сезон 2021-2022 років житлових і адміністративних будинків, дитячих навчальних закладів та інших установ при умові зниження середньодобової температури зовнішнього повітря до +8 С і нижче протягом трьох діб (а.с. 34, том 1). Згідно з рішенням Монастирищенської міської ради № 154 від 28.09.2022 «Про початок опалювального сезону 2022-2023 років» визначено розпочати опалювальний сезон 2022-2023 років житлових і адміністративних будинків, дитячих навчальних закладів та інших установ при умові зниження середньодобової температури зовнішнього повітря до +8 С і нижче протягом трьох діб (а.с. 35, том 1). Відповідно до актів готовності теплового господарства до роботи в опалювальні періоди 2020-2021, 2021 2022, 2022 2023 підприємству надано дозвіл на початок опалювальних періодів (а.с. 14 16, том 1). Крім того, відповідно до актів фіксації подачі та припинення теплоносія за 2020-2021, 2021 2022, 2022 - 2023 роки підприємством перед початком та закінченням опалювального періоду зафіксовано факт подачі та припинення подачі теплової енергії в житловий будинок по [ADDRESS] з фіксацією показників лічильника, який на вказані періоди мав відповідну сертифікацію та пройшов державну повірку (а.с. 17 19, том 1). Відповідно до ст. 19, 25 Закону України «Про теплопостачання»\~№ 2633-IV від 02.06.2005 (із змінами) (далі Закон № 2633-IV від 02.06.2005) споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію і у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії теплопостачальної організації остання має право на стягнення заборгованості в судовому порядку. Згідно з ст.7 Закону № 2189 від 09.11.2017, ст. 67, 68 Житлового кодексу України передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно з законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а також встановлено обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ч. 5 ст.\~13\~Закону\~№\~2189\~від\~09.11.2017 відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача) від укладання договору з виконавцем комунальної послуги не звільняє його від обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем. Виходячи з аналізу вищезазначених норм Закону споживачі зобов`язанні оплатити житлово-комунальні послуги якщо вони фактично користувались ними як на виконання умов договору так і отриманих споживачем до укладення відповідного договору. Так, судом встановлено, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] за період часу із 01.10.2021 до 31.10.2023 включно без укладення індивідуального договору фактично користувалися житлово-комунальними послугами з постачання теплової енергії та обслуговуванням внутрішньобудинкових систем теплопостачання, обслуговування вузлів комерційного обліку теплової енергії, абонентського обслуговування, що підтверджується довідкою №\~567, виданої 10.08.2023 виконавчим комітетом Монастирищенської\~міської\~ради про надання за адресою споживача комунальним підприємством\~«Теплокомуненерго» міста\~Монастирище безперебійно та\~якісно послуг з постачання теплової енергії, а тому, споживачі зобов`язаний\~оплачувати житлово-комунальні\~послуги. У\~статті 1 Закону України № 2189-VIII\~визначено наступні терміни: - житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг; - індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги; - внутрішньобудинкові системи багатоквартирного будинку - механічне, електричне, газове, сантехнічне та інше обладнання в будинку, яке обслуговує більше одного житлового та/або нежитлового приміщення, у тому числі комунікації до обладнання споживача, системи автономного теплопостачання, бойлерні та елеваторні вузли, обладнання протипожежної безпеки, вентиляційні канали та канали для димовидалення, обладнання ліфтів, центральних розподільних щитів електропостачання від зовнішньої поверхні стіни будівлі до точки приєднання житлового (нежитлового) приміщення (для систем газопостачання - від запірного пристрою на вводі в будинок до запірних пристроїв включно перед місцями підключення газових приладів, газоспоживального обладнання, теплових агрегатів тощо); - плата за абонентське обслуговування - платіж, який споживач сплачує виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір) або за індивідуальним договором з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем) (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії), що включає витрати виконавця, пов`язані з укладенням договору про надання комунальної послуги, здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами, нарахуванням та стягненням плати за спожиті комунальні послуги, обслуговуванням та заміною вузлів комерційного обліку води і теплової енергії (у разі їх наявності у будівлі споживача), крім випадків, визначених цим\~Законом, а також за виконання інших функцій, пов`язаних з обслуговуванням виконавцем абонентів за індивідуальними договорами (крім обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води). Згідно із п. 31 Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, що затверджені\~Постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830\~вартістю послуги є встановлений відповідно до законодавства тариф на теплову енергію для споживача, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії, а для багатоквартирних будинків, обладнаних системою автономного теплопостачання, як сума тарифів на виробництво та постачання теплової енергії. Відповідно до п.п. 32, 33 Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, що затверджені\~Постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830\~плата за послугу розраховується виходячи з розміру встановленого тарифу та обсягу спожитої послуги, визначеного та розподіленого відповідно до законодавства. Плата виконавцю за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем складається з: плати за послугу, визначеної відповідно до цих Правил та Методики розподілу, що розраховується виходячи з розміру затвердженого уповноваженим органом тарифу та обсягу її споживання; плати за абонентське обслуговування, визначеної виконавцем, розмір якої не може перевищувати граничного розміру, встановленого Кабінетом Міністрів України; плати за технічне обслуговування та поточний ремонт внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку, що забезпечують надання відповідної послуги, що визначається окремим договором між виконавцем та співвласниками багатоквартирного будинку. Плата за послугу, абонентське обслуговування та плата за обслуговування, поточний ремонт внутрішньобудинкової системи теплопостачання багатоквартирного будинку вноситься споживачем виконавцю щомісяця однієї сумою в порядку та розмірах, визначених договором. При цьому виконавець забезпечує деталізацію інформації щодо структури плати у рахунках споживачів. У разі коли співвласники багатоквартирного будинку самостійно не обрали одну з моделей організації договірних відносин, визначених частиною першою\~статті 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», та/або не дійшли згоди з виконавцем про розмір плати за обслуговування внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку, плата виконавцю за індивідуальним договором складається з плати за послугу, плати за абонентське обслуговування. У разі якщо співвласники багатоквартирного будинку самостійно не обрали одну з моделей організації договірних відносин, визначених частиною першою цієї статті, та/або не дійшли згоди з виконавцем про розмір плати за обслуговування внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку, що забезпечують постачання відповідної комунальної послуги, між виконавцем відповідної комунальної послуги та кожним співвласником укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги відповідно до вимог частини третьої цієї статті з урахуванням таких особливостей: 1) виконавець забезпечує відповідність кількісних та якісних характеристик послуги встановленим нормативам на межі централізованих інженерно-технічних систем постачання послуги виконавця та внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку; 2) до плати виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором не включається плата за обслуговування внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку, що забезпечують постачання відповідної комунальної послуги; 3) технічне обслуговування, поточний та капітальний ремонти внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку, що забезпечують постачання відповідної комунальної послуги, здійснюються співвласниками чи залученими ними уповноваженими на виконання таких робіт особами за рахунок співвласників (п. 7\~ст. 14 Закону України № 2189-VIII). Доказів того, що співвласники багатоквартирного будинку не дійшли згоди з виконавцем розмір плати за обслуговування внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку матеріали даної справи не містять. Отже, обов`язок зі сплати заявлених позивачем до стягнення 39\~830,81 грн за спожиті послуги з постачання теплової енергії, послуги з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, обслуговування вузлів комерційного обліку теплової енергії, абонентського обслуговування за період з 01.01.2021 до 31.10.2023 у відповідачів наявний навіть за відсутності укладеного із позивачем індивідуального договору. Рішенням виконавчого комітету Монастирищенської міської ради «Про коригування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання та на послуги з постачання теплової енергії, які надає споживачам КП «Теплокомуненерго» м. Монастирище» №3 від 21.12.2020 для потреб населення без ПДВ скориговано тариф на теплову енергію 1) одноставковий тариф на теплову енергію - 1710,67 грн за 1 Гкал за такими складовими: тариф на виробництво теплової енергії - 1257,23 грн/Гкал; тариф на транспортування теплової енергії - 439,21 грн/Гкал; тариф на постачання теплової енергії - 14,23 грн/Гкал; 2) двоставковий тариф: умовно-змінна частина тарифу 1095,74 грн/Гкал, умовно-постійна частина 84966,94 грн/Гкал (залишено без змін) (а.с. 36-37, том 1). Таке рішення опубліковано в газеті "Зоря" 25.12.2020. (а.с. 126, том 1). Рішенням виконавчого комітету Монастирищенської міської ради «Про встановлення тарифів на теплову енергію її виробництво, транспортування, постачання та на послуги з постачання теплової енергії, які надає споживачам КП «Теплокомуненерго» м. Монастирище № 191 від 23.09.2021 для потреб населення без ПДВ встановлено 1) одноставковий тариф на теплову енергію - 2079,83 грн за 1 Гкал за такими складовими: тариф на виробництво теплової енергії 1542,53 грн/Гкал; тариф на транспортування теплової енергії 521,18 грн/Гкал; тариф на постачання теплової енергії 16,12 грн/Гкал; 2) двоставковий тариф: умовно-змінна частина тарифу 1269,36 грн/Гкал, умовно-постійна частина 101321,11 грн/Гкал (а.с. 38-39, том 1). Таке рішення опубліковано в газеті "Зоря" 01.10.2021. (а.с. 127, том 1). Тарифи на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання та на послуги з постачання теплової енергії вводяться в дію з 01.10.2021 і діють до 30.09.2022. Рішенням виконавчого комітету Монастирищенської міської ради «Про коригування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, які надає споживачам КП «Теплокомуненерго» м. Монастирище №233 від 10.11.2021 для потреб населення без ПДВ для потреб населення тарифи не коригувались (а.с. 40-41, том 1). Рішенням виконавчого комітету Монастирищенської міської ради «Про коригування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання та на послуги з постачання теплової енергії, які надає споживачам КП «Теплокомуненерго» м. Монастирище №276 від 22.12.2021 для потреб населення без ПДВ скориговано тариф на теплову енергію встановлено 1) одноставковий тариф на теплову енергію - 2163,82 грн за 1 Гкал за такими складовими: тариф на виробництво теплової енергії 1579,27 грн/Гкал; тариф на транспортування теплової енергії 568,43 грн/Гкал; тариф на постачання теплової енергії 16,12 грн/Гкал; 2) двоставковий тариф: умовно-змінна частина тарифу 1353,35 грн/Гкал, умовно-постійна частина 101321,11 грн/Гкал (а.с. 42-43, том 1). Таке рішення опубліковано в газеті "Зоря" 31.12.2021. (а.с. 130, том 1). Рішенням виконавчого комітету Монастирищенської міської ради «Про встановлення розміру внесків за обслуговування вузлів комерційного обліку теплової енергії оператору зовнішніх інженерних мереж КП «Теплокомуненерго» м. Монастирище» встановлено розмір внеску на вищевказану послугу для всіх категорій споживачів м. Монастирища і с. Нового Міста в розрізі кожної будівлі окремо (додатки 1-43) та зобов`язано оператора зовнішніх інженерних мереж КП «Теплокомуненерго» м. Монастирище внески за обслуговування вузлів комерційного обліку теплової енергії відображати у квитанціях 1 (один) раз на квартал. Відповідно до додатку № 1 розмір внесків за обслуговування вузлів комерційного обліку теплової енергії по провул. Грушевського, 3 на одне приміщення в квартал складає 12,21 грн (а.с. 44, 45, том 1). Наказами КП «Теплокомуненерго» м. Монастирище № 39 від 01.09.2020, № 38 від 02.06.2021 встановлено плату за абонентське обслуговування (а.с. 46 47, том 1). Тарифи та розміри внесків, а також абонентська плата відповідають тим тарифам, які були встановлені для населення відповідними рішеннями міської ради та наказами КП «Теплокомуненерго», що в повній мірі відображено у рахунках по сплаті заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги за певний період. Протоколом зборів співвласників багатоквартирного будинку, що по [ADDRESS] від 23.09.2020, зокрема, визначено індивідуальну модель договорів на надання послуги з постачання теплової енергії та визначено виконавця робіт з технічного обслуговування та поточного ремонту, розмір плати за обслуговування внутрішньобудинкових систем будинку (а.с. 48 - 50). Так, відповідачі [PERSON] та [PERSON] , як на підставу відмови у задоволенні позову, посилаються на те, що протокол зборів співвласників багатоквартирного будинку від 23.09.2020 є підробленим, фіктивним, позиція суду щодо рішення зборів співвласників викладена вище. Щодо зазначення у протоколі зборів співвласників [ADDRESS] , суд зазначає таке. Як вбачається із запиту КП «Теплокомуненерго» м. Монастирище щодо врегулювання питання назв та нумерації будинків у м. Монастирище, КП «Теплокомуненерго» просить голову міста доручити відповідальним особам Монастирищенської міської ради врегулювати питання, зокрема, із назвами [ADDRESS] , в одному випадку зазначено як вулиця, а в іншому випадку як [PERSON] (а.с. 125). Тобто дане питання є питанням місцевого значення. Співвласники квартир багатоквартирного будинку [ADDRESS] , та частина з них уклали індивідуальні договори про надання послуги з постачання теплової енергії з обслуговування внутрішньо будинкових систем, так в деяких договорах, зазначена адреса [ADDRESS] , а в деяких як [ADDRESS] (а.с. 131 - 145). Крім цього, згідно змісту заперечення на відповідь на відзив, відповідач [PERSON] , фактично визнає, що особи, які перелічені в протоколі від 23.09.2020, є співвласниками квартир, по [ADDRESS] , і що даний документ стосується їх прав та обов`язків. А тому суд вважає, що хоч у протоколі зборів співвласників багатоквартирного будинку від 23.09.2020 зазначено [ADDRESS] , проте даним документом визначено індивідуальну модель договорів на надання послуги з постачання теплової енергії та визначено розмір плати за обслуговування внутрішньобудинкових систем будинку саме по провул. Грушевського, що підтверджується як індивідуальними договорами з споживачами послуг, так і виписками з банку, про оплату житлово комунальних послуг жителями даного багатоквартирного будинку. Так, відповідачі [PERSON] та [PERSON] , як на підставу відмови у задоволенні позову, посилаються на те, що між ними та позивачем діє договір про надання послуги з постачання теплової енергії та тарифи за даними послугами мають діяти відповідно до його умов. Проте, суд вважає, що дані підстави не можуть бути взяті судом до уваги, оскільки відповідачами не надано належних та допустимих доказів наявності чинних договірних відносин між КП «Теплокомуненерго» та відповідачами за якими має здійснюватися оплата за фактично спожиті житлово-комунальні послуги. Посилання відповідачів на зміст досудового попередження від 17.06.2020 № 161 надіслане КП «Теплокомуненерго» на адресу [PERSON] , за змістом якого підприємство повідомляє, що відповідно до договорів, укладених між споживачем та підприємством споживач сплачує на користь виконавця пеню за кожен день прострочення платежу (а.с. 108, том1), не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки згідно з поясненнями представника позивача за первісним позовом КП «Теплокомуненерго» зміст досудового попередження є типовим та не свідчить про укладення договорів між [PERSON] чи іншими співвласниками та КП «Теплокомуненерго». Крім того, згідно з досудовим попередженням від 16.10.2023 № 211 (а.с. 11 том1) посилання на укладений договір відсутнє. Таким чином, досудове попередження від 17.06.2020 № 161 не може свідчити про укладений між позивачем та відповідачами за первісним позовом договір про надання послуг з централізованого опалення, а тому доводи відповідачів в цій частині є недоречними. Так, відповідачі [PERSON] та [PERSON] , посилаються на те, що рішення виконкому Монастирищенської міської ради не оприлюднені шляхом публікації, проте дані твердження спростовуються матеріалами справи, а саме витягами із газети «Зоря» від 25.12.2020, 01.10.2021, 12.11.2021, 31.12.2021, в яких оприлюднено рішення виконавчого комітету Монастирищенської міської ради «Про коригування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання та на послуги з постачання теплової енергії, які надає споживач КП «Теплокомуненерго» м. Монастирище». Відповідачі у відзиві на позовну заяву та у письмових поясненнях посилаються на порушення вимог формування рахунків за надані комунальні послуги, а саме, що в рахунках зазначено заборгованість за централізоване опалення, колонка тариф обрахована в м.кв, а не в Гкал, як зазначено в рішеннях міської ради, відсутність загальної опалювальної площі Рахунки на оплату спожитої послуги формуються виконавцем або визначеною власником (співвласниками) іншою особою, що здійснює розподіл обсягів послуг, на основі показань вузлів комерційного обліку з урахуванням показань вузлів розподільного обліку відповідно до Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» та надаються споживачу (його представнику) у строк не пізніше ніж за 10 календарних днів до граничного строку внесення плати за послуги, визначеного договором. Вказаним вимогам закону рахунки за надані комунальні послуги відповідають. Посилання відповідача [PERSON] на розбіжність в рахунках на оплату житлово-комунальних послуг (а.с. 22-27 том1) та у виписці заборгованості по квартирі [ADDRESS] (а.с. 21 том 1) спростовуються наданими представником позивача КП «Теплокомуненерго» поясненнями щодо часткової сплати боргу за житлово-комунальні послуги відповідачкою [PERSON] , внаслідок чого сплачена заборгованість зарахувалась за попередні місяці та розмір заборгованості зменшився. З приводу посилання відповідача за первісним позовом [PERSON] на те, що виписка заборгованості є первинним бухгалтерським документом та на відсутність повноважень головного бухгалтера на підписання виписки заборгованості як первинного бухгалтерського документу, суд зазначає наступне. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. В той же час розрахунок заборгованості не є документом первинного бухгалтерського обліку, а є одностороннім арифметичним розрахунком стягуваних сум, який відповідно повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони. Такий висновок щодо оцінки односторонніх документів кореспондує висновку Великої Палати Верховного Суду в постанові від 03.07.2019 у справі №342/180/17 та Верховного Суду України в постанові від 11.03.2015 р. № 6-16цс15. А відсутність повноважень головного бухгалтера підприємства на підписання бухгалтерських документів є недоречними. Всі інші підстави для відмови у задоволенні позову, які зазначені відповідачами [PERSON] та [PERSON] у заявах по суті справи, не можуть бути самостійними підставами для відмови у задоволенні позову. Згідно з ч. 2, 3 ст. 162 Житлового кодексу України плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Так, судом встановлено, що позивач в повному обсязі виконав свої зобов`язання по наданню послуг. Доказів протилежного, зокрема, ненадання послуг, надання неякісних послуг тощо, судом не встановлено. Однак, відповідачі належним чином зобов`язання по оплаті послуг з теплопостачання не виконують, внаслідок чого утворилася заборгованість за спожиті\~послуги з\~постачання теплової\~енергії,\~послуги з\~технічного обслуговування\~внутрішньо-будинкових систем теплопостачання, обслуговування вузлів\~комерційного обліку\~теплової енергії, абонентського обслуговування за період з 01.01.2021 до 31.10.2023 в розмірі 39\~830,81 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості по квартирі [ADDRESS] , який наданий позивачем та приймається судом до уваги, як належний та допустимий доказ, при цьому, відповідачами зазначені розрахунки заборгованості не спростовані, контррозрахунок заборгованості суду не надано (а.с. 21, том 1).\~ Позивач 16.10.2023 надіслав відповідачеві [PERSON] досудове попередження з вимогою оплати заборгованість за надані послуги станом на 01.10.2023, що свідчить про те, що споживач [PERSON] , про наявність боргу повідомлена (а.с. 11, том 1). Відповідно до\~ст. 525 ЦК України\~одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України). Як було встановлено судом вище, відповідачам по частині належить квартира [ADDRESS] . Відповідно до ст. 360 ЦК співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Як було встановлено судом вище договору з індивідуальним споживачем КП «Теплокомуненерго» м. Монастирище не уклало. Таким чином, враховуючи, що договір з індивідуальним споживачем про надання послуг з постачання теплової енергії з відповідачами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] не укладено, враховуючи належість відповідачам квартири на праві спільної часткової власності, за якою виникла заборгованість за надані комунальні послуги, суд вважає, що відповідачі мають відповідати за зобов`язаннями перед позивачем відповідно до своєї частки, що складає частину кожного, а тому позов підлягає до задоволення в повному обсязі. \~На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає розподілу між сторонами пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, оскільки первісний позов задоволено повністю, а тому судовий збір за первісним позовом підлягає стягненню із відповідачів. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~141\~ЦПК\~України судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно розміру задоволених\~позовних вимог,\~а тому\~оскільки в\~задоволенні зустрічного позову [PERSON] відмовлено\~повністю,\~позивач за зустрічним позовом був звільнений від сплати судового збору, а тому суд вважає\~за необхідне\~судовий збір\~компенсувати на рахунок держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved