Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-22 00:00:00

У лютому 2024 року позивач [PERSON] , в особі представника [PERSON] , звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина, який продовжує навчання. Вимоги позовної заяви мотивовано тим, що позивач є внутрішньо переміщеною особою. У 2016 році позивач змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». На підставі рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської від 24.01.2014 про розірвання шлюбу, шлюб, зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] 07.12.2005 відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом № 698, від якого є одна малолітня дитина - розірвано. У [PERSON] та [PERSON] є одна спільна дитина: [PERSON] , [INFO] . На підставі виконавчого листа, виданого Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку та доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на одну дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з 26.07.2010 до досягнення дитиною повноліття. 10.03.2024 [PERSON] виповнюється 18 років. [PERSON] є студентом 1 курсу 2 семестру 2023/2024 навчального року медичного університету імені [PERSON] , денна форма навчання, - продовжує навчання. Дата закінчення навчання: 30.06.2029. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання, у розмірі частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,щомісячно, починаючи з 10.03.2024 на період навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 років, тобто до [INFO]. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 19.02.2024 року відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина, який продовжує навчання. Позивач в судове засідання не з`явилася, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена в установленому законом порядку. Представник позивача надала до суду заяву, в якій просила провести розгляд справи за відсутності сторони позивача, зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку. Представник відповідача надав до суду заяву, в якій просить провести розгляд справи за відсутності сторони відповідача, зазначив, що позовні вимоги визнає в частині стягнення з нього 1/6 аліментів. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. За положеннями ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За положеннями ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права (п.1 ч.2 ст.16 цього Кодексу). За положеннями ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 263 Цивільного процесуального кодексу України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, 04.04.2006, про що зроблено відповідний актовий запис № 281. У вказаному свідоцтві про народження батьками зазначено: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24.01.2014 розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . На підставі виконавчого листа, виданого Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області з [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Нікополь Дніпропетровської області, на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку та доходів, але не менше 20% прожиткового мінімуму на одну дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з 26.07.2010 до досягнення дитиною повноліття. 20.05.2016 між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Нікопольським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 20.05.2016, про що зроблено відповідний актовий запис № 150. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка « [PERSON] », дружини « [PERSON] ». На сьогоднішній день [PERSON] , [INFO] досяг повноліття та навчається на 1 курсі 2 семестру 2023/2024 навчального року медичного факультету № 1 Національного медичного університету імені О.О. Богомольця, денна форма навчання. Зарахований на 1 курс навчання наказом № 2568/л-1 від 09.08.2023. Дата початку навчання 01.09.2023, дата закінчення навчання 30.06.2029. Зазначене підтверджується довідкою № 176 від 17.01.2024, виданою Національним медичним університетом ім. О.О. Богомольця. Відповідно до довідки від 27.09.2022 № 3001-5002175050 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, [PERSON] зареєстрований та проживає із позивачем. [PERSON] працює, що підтверджується довідкою форми ОК-5, проте отриманий дохід не покриває усі витрати, що необхідні підлітку, а саме: кошти на харчування, придбання навчальних матеріалів, одягу та проїзних документів. Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 Сімейного кодексу України. Статтями 18, 27 Конвенції про права дитини встановлено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки, які виховують дитину, несуть основу відповідальності за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно приписів ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Із аналізу положень зазначеної норми права вбачається, що обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують вчитися виникає лише при наявності в сукупності таких юридичних фактів: досягнення дитиною 18 років, але не більше 23 років; продовження навчання; потреба у матеріальній допомозі у зв`язку із навчанням; наявність можливості у батьків надавати допомогу. При цьому суд враховує, що, особи, які досягли 18 років є повнолітніми, отримують повну дієздатність і можуть самостійно піклуватися про себе, якщо це потрібно. Тому законодавець і передбачив, з одного боку, обов`язок батьків утримувати повнолітніх сина або доньку, які продовжують навчання, оскільки, це дозволить їм отримати освіту, але передбачив, що такий обов`язок виникає лише тоді, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу, так як було б нерозумним ставити в скрутне матеріальне становище одну повнолітню людину в цілях утримання іншої повнолітньої працездатної людини. Відповідно до постанови Верховного Суду України від 24.02.2016 року у справі № 6-1296цс15, при визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Як вбачається із ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Також, суд враховує положення постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі. Відповідачем не надано до суду жодних належних та допустимих доказів на спростування фактів зазначених позивачем. Сімейний кодекс України виходить із принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітнім сину чи доньці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх дитина, і цей обов`язок також розповсюджується на позивача Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню, а саме з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню аліменти на утримання спільного сина сторін, у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, починаючи з 10 березня 2024 і до закінчення навчання, але не більше, чим до досягнення [PERSON] двадцяти трьох років, тобто до [INFO] . Згідно п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Відповідно до частин 1, 6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки, інші особи, які б понесли судові витрати відсутні, стягнення судового збору підлягає з відповідача в користь держави.

Outcome: approved