Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-21 00:00:00

Заявник звернувся до суду з даною заявою, якою просить встановити належності правовстановлюючого документу померлій [PERSON] , а саме: Дублікату свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] , виданого 02 березня 2009 року Великобугаївською сількою радою, на домоволодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 40.0 кв. м.. житловою площею: 27.0 кв. м. Заявник в судове засідання з`явився, подавши до суду заяву, в якій просив здійснювати розгляд справи у його відсутність, викладені в заяві вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Представник зацікавленої особи в судове засідання не з`явився, надіслав лист в якому просив суд розглядати справу у відсутність представника. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 27 січня 2020 року Київським міським відділом реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис N? 1574, складено 27 січня 2020 року за місцем реєстрації свідоцтва. Після смерті [PERSON] відкрилась спадкова справа, що підтверджується Витягом про ресстрацію в Спадковому реєстрі № 60172633, виданим 13 травня 2020 року державним нотаріусом Васильківської районної державної нотаріальної контори Шевченко Юлією Валеріївною. Єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] є її син. заявник. [PERSON] , що підтверджується Довідкою про коло спадкоємців вих. №\~943/02-14, виданою 16 жовтня 2020 року Васильківською районною держаною нотаріальною конторою Центрального міжрегіонального управіння Міністерства юстиції. Заявникові, [PERSON] , відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, оскільки належність спадкового майна спадкодавцю, на яке спадкоємець просить видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, а саме: житлового будинку з господарсько-побутовими надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться в [ADDRESS] , встановити неможливо, що підтверджується Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 637/02-31, виданою 25 червня 2021 року державним нотаріусом Васильківської районної державної нотаріальної контори Шевченко Юлією Валеріївною. [PERSON] народилась [INFO] , що підтверджується відновленим свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 02 листопада 1960 року Васильківським бюро ЗАГС Київської області, актовий запис № 203, складено за місцем видачі свідоцтва. 05 грудня 1960 року [PERSON] одружилась з [PERSON] , після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінилось на [PERSON] , що підтверджується Довідкою № 367, виданою 18 листопада 2018 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області. 15 травня 1969 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Після розірвання шлюбу [PERSON] залишила собі прізвище [PERSON] , що підтверджується повторним Свідоцтвом про розірвання шлюбу. виданим 18 листопада 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 117, складено 15 травня 1969 року відділом реєстрації актів цивільного стану Васильківського районного управління юстиції Київської області. Проте, згідно перевірки державного нотаріуса Васильківської районної державної нотаріальної контори Шевченко Юлії Валеріївни відповідно до актового запису про розірвання шлюбу [PERSON] та [PERSON] від 15.05.1969 року, актовий запис N?1 17, прізвище після розірвання шлюбу: [PERSON] (перевірено за копією актового запису про припинення одруження № 117 та повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про розірвання шлюбу N?00027514950 від 22.08.2020 від Васильківського міськрайонного відлілу державної реєстрації актів цивільного стану ЦМУМО (м. Київ), що зберігається в матеріалах спадкової справи у нотаріуса. 30 травня 1991 року [PERSON] отримує Свідоцтво про право особистої приватної власності на житловий будинок. У зв?язку з втратою вищезазначеного свідоцтва за життя [PERSON] рішенням Виконавчого комітету Великобугаївської сільської ради Васильківського району Київської області №207 від 28.11.2008 року відновлює свої майнові права на будинок, проте. в рішенні сільської ради зазначено прізвище власника « [PERSON] », а не « [PERSON] ». 02 березня 2009 року [PERSON] отримала Дублікат свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] , виданий Великобугаївською сільською радою, на домоволодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 40,0 кв. м., житловою площею: 27,0 кв. м. Також було здійснено реєстрацію права власності, що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності 22035660, виданим Комунальним підприємством Київської обласної ради "Васильківське міжрайонне бюро технічної інвентаризації». Згідно з частиною першою ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 статті 77 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Як роз`яснено в п.12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Справи про спадкування суди розглядають за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права та обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах (постанова Верховного Суду від 22 квітня 2020 року у справі № 200/14136/17 (провадження № 61-15965св19). Встановлення факту належності вказаного документу має для заявника юридичне значення, а саме для оформлення спадщини, а відтак суд вважає заяву заявника обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Враховуючи викладене, на підставі Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 « Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» та

Outcome: approved