Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-10 00:00:00

Позивач ТОВ\~«Фінансова компанія\~«Профіт Капітал», через свого представника\~ адвоката Павленка Сергія Валерійовича, звернувся у Придніпровський районний суд м.\~Черкаси з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 26.06.2019 між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладено Договір кредиту та страхування №\~Z75.00615.005417874, за умовами якого банк надає позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби у розмірі 10000\~грн., включаючи витрати на страховий платіж (у разі наявності), а позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за кредитне обслуговування) і платою за послуги з щомісячного обслуговування кредитної заборгованості, який є його невід`ємною частиною. Згідно з п.п.\~1.3 Договору кредиту, за користування кредитом позичальник сплачує проценти у розмірі 9,99% річних від залишкової суми кредиту. Також, відповідно до п.п. 1.5 Договору кредиту, за обслуговування кредиту банком позичальник сплачує плату за кредитне обслуговування щомісячно у розмірі, визначеному Графіком платежів. Як зазначено, банк, на виконання умов Договору кредиту надав позичальнику грошові кошти у розмірі 10000\~грн., строком до 26.06.2020, а позичальник відповідно зобов`язався повернути його разом з іншими платежами (відповідно до п.\~5 додатку №1 до Договору кредиту) згідно з умовами цього Договору. Пунктом 4 додатку №\~1 до Договору кредиту визначено, що реальна річна процентна ставка складає 120,57\~%. У позовній заяві вказано, що банк свої зобов`язання за Договором кредиту виконав у повному обсязі, надавши позичальнику кредитні кошти у розмірі 10000\~грн. 00\~коп. у строки, визначені умовами Договору. Разом з тим, позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на 19.12.2023 (дата відступлення), заборгованість [PERSON] за Договором №\~Z75.00615.005417874 від 26.06.2019 становить 18136\~грн. 71\~коп., яка складається з: заборгованості за основним боргом\~ 7702\~грн. 97\~коп., заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками\~ 2453\~грн. 74\~коп., заборгованості по оплаті за обслуговування кредиту\~ 7980\~грн. 00\~коп. До того ж, 19.12.2023 між АТ\~«Ідея Банк» та ТОВ\~«Оптіма Факторинг» укладено договір факторингу №\~19/12-2023, за умовами якого AT\~«Ідея Банк» відступає ТОВ\~«Оптіма Факторинг», а ТОВ\~«Оптіма Факторинг» приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження AT\~«Ідея Банк» за плату та на умовах, визначених Договором факторингу. Права вимоги які клієнт відступає фактору за цим Договором, відступаються (передаються) у розмірі заборгованості боржників перед AT\~«Ідея Банк», та визначені у реєстрі боржників, що підписується сторонами у паперовому вигляді у день укладення цього договору. Так, ТОВ\~«Оптіма Факторинг» зобов`язання за Договором факторингу виконав у повному обсязі, та відповідно перерахував суму на користь AT\~«Ідея Банк». Крім того, 22.12.2023 між ТОВ\~«Оптіма Факторинг» та ТОВ «ФК\~«Профіт Капітал» був укладений Договір факторингу №\~22/12-2023, відповідно до умов якого ТОВ\~«Оптіма Факторинг» передав (відступив), а ТОВ «ФК «Профіт Капітал» прийняв права вимоги за Кредитним договором №\~Z06.21778.005679850 від 09.09.2019. За умовами цього договору ТОВ\~«Оптіма Факторинг» відступає ТОВ «ФК «Профіт Капітал», а ТОВ\~«ФК «Профіт Капітал» приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження ТОВ\~«Оптіма Факторинг» за плату та на умовах, визначених цим договором. Пунктом 3.2 цього договору передбачена загальна сума фінансування після відступлення прав вимоги, яка становить 11776112\~грн. 00\~коп. На виконання вимоги означеного договору, ТОВ «ФК «Профіт Капітал» перерахувало на рахунок ТОВ\~«Оптіма Факторинг» 11776112\~грн. 00\~коп. За таких обставин, вважає, що до ТОВ «ФК «Профіт Капітал», починаючи з 22.12.2023 відповідно до договору факторингу №\~12/90 перейшло право за Договором №\~Z75.00615.005417874 від 26.06.2019, що укладено між AT\~«Ідея Банк» та [PERSON] . Враховуючи зазначене вище, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 18136\~грн. 71\~коп., а також понесені судові витрати: судовий збір у розмірі 3028\~грн. 00\~коп., витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000\~грн. 00\~коп. Ухвалою суду від 19.08.2024 позовну заяву прийнято, відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду у відкритому судовому засіданні. Вказана цивільна справа визнана судом малозначною (незначної складності) і розглядається у порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін. Сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті справи. Крім того, сторони заперечень щодо такого порядку розгляду справи не надали. У судове засідання представник позивача ТОВ «ФК «Профіт Капітал» не з`явився, хоча повідомлявся судом про час, дату та місце проведення розгляду справи у встановленому законом порядку. Разом з тим, у п.\~4, 5 прохальної частини позовної заяви заявлено клопотання про розгляд справи без участі представника товариства. Заявлені позовні вимоги підтримав та просив задовольнити у повному обсязі, на підставі наявних у справі доказів. Крім того, у разі неявки відповідача, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилася, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про час, дату та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання. Адресована кореспонденція повернулась до суду без вручення, з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що у контексті положень п.\~3 ч.\~8 ст.\~128, ст.\~131 ЦПК України, суд вважає, як повідомлення відповідача належним чином. Слід також зазначити, що згідно з положеннями ст.\~8 ЦПК України, інформація про рух справи є відкритою, оприлюдненою на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою можливо дізнатися необхідну інформацію щодо справи. Відзив на позовну заяву не подано. Справу розглянуто за правилами заочного розгляду, передбаченими ст.ст.\~280-282 ЦПК України, за відсутності відповідача, яка повідомлялася судом у встановленому законом порядку про дату, час і місце розгляду справи та не з`явилася у судове засідання без повідомлення причин, не подала відзиву проти позову, а представник позивача не заперечував проти такого порядку розгляду справи. Враховуючи думку представника позивача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. У судовому засіданні встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 26.06.2019 між АТ\~«Ідея Банк» та [PERSON] укладено Договір кредиту та страхування №\~Z75.00615.005417874, за умовами якого остання отримала кошти у розмірі 10000\~грн. 00\~коп. Згідно з п.п.\~1.3, 1.4, 1.6 Договору кредиту, за користування кредитом позичальник сплачує проценти у розмірі 9,99% річних від залишкової суми кредиту. Строк кредитування\~ 12\~місців. Дата повернення кредиту\~ 26.06.2020. Також, відповідно до п.п. 1.5 Договору кредиту, під час користування кредитом банк надає позичальнику послуги з щомісячного обслуговування кредитної заборгованості, за надання яких встановлюється плата, відповідно до п.\~5 Додатку №\~1. Пунктом 4 Паспорту споживчого кредиту, який є додатком №\~1 до Договору кредиту визначено, що реальна річна процентна ставка складає 120,58\~%. Крім того, Паспортом споживчого кредиту, який є додатком №\~1 до Договору кредиту регламентовано порядок повернення кредиту, кількість та розмір платежів, періодичність внесення. Відповідач підтвердила отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування у АТ\~«Ідея Банк» та орієнтовну загальну вартість кредиту. Судом встановлено, що АТ\~«Ідея Банк» свої зобов`язання за договором виконав, а саме надав відповідачу кредит у сумі 10000\~грн. 00\~коп. на умовах строковості, зворотності, платності. Факт перерахування АТ\~«Ідея Банк» коштів відповідачу [PERSON] підтверджується ордерами-розпорядженнями №\~1 від 26.06.2019 та №\~2 від 26.06.2019. Однак, з моменту отримання кредиту відповідач допускала порушення умов повернення грошових коштів, оскільки своєчасно не здійснювала платежів, передбачених договором та достатніх для погашення своїх договірних зобов`язань з повернення кредиту, сплати процентів за його користування та інших платежів за користування кредитними коштами остання не виконала, в зв`язку з чим має заборгованість за кредитним договором №\~Z75.00615.005417874 від 26.06.2019 в загальному розмірі 18136\~грн. 71\~коп., яка складається з: заборгованості за основним боргом\~ 7702\~грн. 97\~коп., заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками\~ 2453\~грн. 74\~коп., заборгованості по оплаті за обслуговування кредиту\~ 7980\~грн. 00\~коп. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі №\~2-1383/2010 (провадження №\~14-308цс18) зроблено висновок, що ст. 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позивачем доведено факт укладення 26.06.2019 між АТ\~«Ідея Банк» та [PERSON] Договору кредиту та страхування №\~Z75.00615.005417874, а також отримання відповідачем кредитних коштів у загальному розмірі 10000\~грн. 00\~коп. на підставі вказаного вище договору. У суду відсутні підстави вважати, що відповідачем оспорюються обставини укладення кредитного договору №\~Z75.00615.005417874 від 26.06.2019 між нею та АТ\~«Ідея Банк», а також факт отримання та використання кредитних коштів. Судом також встановлено, що 19.12.2023 АТ\~«Ідея Банк» та ТОВ\~«Оптіма Факторинг» уклали договір факторингу №\~19/12-2023. Відповідно до п.\~2.1, 2.2 Договору факторингу AT\~«Ідея Банк» відступає ТОВ\~«Оптіма Факторинг», а ТОВ\~«Оптіма Факторинг» приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження AT\~«Ідея Банк» за плату та на умовах, визначених цим договором. Права вимоги, які клієнт відступає фактору за цим Договором, відступаються (передаються) у розмірі заборгованості боржників перед AT\~«Ідея Банк», та визначені у реєстрі боржників, що підписується сторонами у паперовому вигляді у день укладення цього договору. Так, ТОВ\~«Оптіма Факторинг» зобов`язання за Договором факторингу виконав у повному обсязі, та відповідно перерахував кошти на користь AT\~«Ідея Банк», що підтверджується платіжними інструкціями №\~45 від 20.12.2023 та №\~611 від 17.10.2023. Таким чином, ТОВ\~«Оптіма Факторинг» набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками AT\~«Ідея Банк». Як вбачається із Реєстру боржників до Договору факторингу №\~19/12-2023 від 19.12.2023, відбулося відступлення AT\~«Ідея Банк» (клієнтом) ТОВ\~«Оптіма Факторинг» (фактору) права вимоги за кредитним договором №\~Z75.00615.005417874 від 26.06.2019, укладеним із [PERSON] , на загальну суму 18136\~грн. 71\~коп., що складається з: заборгованості за основним боргом\~ 7702\~грн. 97\~коп., заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками\~ 2453\~грн. 74\~коп., заборгованості по оплаті за обслуговування кредиту\~ 7980\~грн. 00\~коп. (порядковий номер у реєстрі прав вимоги\~ 2396). Крім того, 22.12.2023 ТОВ\~«Оптіма Факторинг» та ТОВ «ФК\~«Профіт Капітал» уклали Договір факторингу №\~22/12-2023. Відповідно до п.\~2.1, 2.2 Договору факторингу ТОВ\~«Оптіма Факторинг» відступає ТОВ\~«ФК\~«Профіт Капітал», а ТОВ «ФК\~«Профіт Капітал» приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження ТОВ\~«Оптіма Факторинг» за плату та на умовах, визначених цим договором. Права вимоги, які клієнт відступає фактору за цим Договором, відступаються (передаються) у розмірі заборгованості боржників перед клієнтом, та визначені у реєстрі боржників, що підписується сторонами у паперовому вигляді у день укладення цього договору. Так, ТОВ\~«ФК\~«Профіт Капітал» зобов`язання за Договором факторингу виконав у повному обсязі, та відповідно перерахував кошти на користь ТОВ\~«Оптіма Факторинг», що підтверджується платіжними інструкціями №\~376 від 26.12.2023. Таким чином, ТОВ\~«ФК\~«Профіт Капітал» набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ\~«Оптіма Факторинг». Як вбачається із Реєстру боржників до Договору факторингу №\~22/12-2023 від 22.12.2023, відбулося відступлення ТОВ\~«Оптіма Факторинг» (клієнтом) ТОВ\~«ФК\~«Профіт Капітал» (фактору) права вимоги за кредитним договором №\~Z75.00615.005417874 від 26.06.2019, укладеним із [PERSON] , на загальну суму 18136\~грн. 71\~коп., що складається з: заборгованості за основним боргом\~ 7702\~грн. 97\~коп., заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками\~ 2453\~грн. 74\~коп., заборгованості по оплаті за обслуговування кредиту\~ 7980\~грн. 00\~коп. (порядковий номер у реєстрі прав вимоги\~ 2396). Так, судом встановлено, що з моменту отримання кредиту відповідач [PERSON] допускала порушення умов повернення грошових коштів, оскільки своєчасно не здійснювала платежів, передбачених договором та достатніх для погашення своїх договірних зобов`язань з повернення кредиту, сплати процентів за його користування та інших платежів, визначених договором. Статтею\~516 ЦК України визначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Таким, чином, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж (ст.\~1082 ЦК України). Разом з тим, при умові, якщо відповідач з будь-яких підстав не отримав вищезазначені повідомлення про відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості на рахунки первісного кредитора, які вказані в кредитному договорі і таке виконання було б належним, відповідно до вимог ст.\~516 ЦК України, що узгоджується з позицією Верховного Суду, яка висвітлена у постанові від 23.09.2015 у справі №\~6-979цс15. Після придбання права вимоги до відповідача, позивач не здійснював додаткових нарахувань (відсотків, штрафних санкцій, тощо) за кредитним договором. Частиною першою статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст.\~525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Крім того, статтею 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Всупереч умовам кредитного договору відповідач не виконала свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, остання не здійснила жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунок ТОВ\~«ФК\~«Профіт Капітал», ні на рахунки AT\~«Ідея Банк» та ТОВ\~«Оптіма Факторинг». На теперішній час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав ТОВ\~«ФК\~«Профіт Капітал». Таким чином, між сторонами існує спір з приводу належності виконання зобов`язань за кредитним договором, який регулюється нормами Цивільного кодексу України та положеннями укладеного між сторонами кредитного договору. Як визначено ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст.\~5 ЦПК України). Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч.\~3, 4 ст.\~77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.\~2 ст.\~78 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст.\~80 ЦПК України). Згідно з п. 1 ч. 2\~ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені ст.\~203 ЦК України. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до\~частин 1,\~2\~статті 207\~ЦК України\~(у\~редакції,\~чинній на\~час виникнення\~спірних правовідносин)\~правочин вважається\~таким,\~що вчинений\~у письмовій\~формі,\~якщо його\~зміст зафіксований\~в одному\~або кількох\~документах (у\~тому числі\~електронних),\~у листах,\~телеграмах,\~якими обмінялися\~сторони,\~або надсилалися\~ними до\~інформаційно-телекомунікаційної\~системи,\~що використовується\~сторонами.\~У разі\~якщо зміст\~правочину зафіксований\~у кількох\~документах,\~зміст такого\~правочину також\~може бути\~зафіксовано шляхом\~посилання в\~одному з\~цих документів\~на інші\~документи,\~якщо інше\~не передбачено\~законом. Правочин\~вважається таким,\~що вчинений\~у письмовій\~формі,\~якщо воля\~сторін виражена\~за допомогою\~телетайпного,\~електронного або\~іншого технічного\~засобу зв`язку. Правочин\~вважається таким,\~що вчинений\~у письмовій\~формі,\~якщо він\~підписаний його\~стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги (частини перша та друга статті 633 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Як передбачено ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Загальні положення про договір визначені розділом\~ІІ гл.\~52 Цивільного Кодексу України. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України). Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Статтею 652 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Процентна ставка\~за кредитом\~може бути\~фіксованою або\~змінюваною.\~Тип процентної\~ставки визначається\~кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (ст.\~1056-1 ЦК України). До того ж, відповідно до ч.ч. 1, 4\~ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. На час розгляду справи договір №\~Z75.00615.005417874 від 26.06.2019 та договори факторингу №\~19/12-2023 від 19.12.2023, №\~22/12-2023 від 22.12.2023 недійсними, розірваними чи припиненими не визнані. Як зазначено у ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до положень ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~- відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За приписами ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язані вказаний строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно з ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), що визначено ст.\~610 ЦК України. Відповідно до положень ст.\~611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до розрахунку, який наданий позивачем, загальний розмір заборгованості відповідача за договором №\~Z75.00615.005417874 від 26.06.2019 становить\~ 18136\~грн. 71\~коп., що складається з: заборгованості за основним боргом\~ 7702\~грн. 97\~коп., заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками\~ 2453\~грн. 74\~коп., заборгованості по оплаті за обслуговування кредиту\~ 7980\~грн. 00\~коп. Суд також зауважує, що Законом України\~«Про споживче кредитування» не забороняється встановлювати у договорі комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності) для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Отже, до вказаного вище кредитного договору правомірно включена умова щодо сплати коштів за обслуговування кредиту. Вказаний розрахунок є повним, чітким, об`єктивним, він узгоджується з умовами кредитного договору. Тому, суд вважає вказаний документ належним та допустимим доказом і бере за основу при винесенні цього рішення. При цьому, відповідачем не спростовано ні розмір заборгованості, ні порядок нарахування певних платежів. Так, матеріали справи свідчать про те, що грошові кошти у розмірі 10000\~грн. 00\~коп. надавалися і отримані відповідачем [PERSON] на строк 12\~місяців, тобто до 26.06.2020, зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів (оплата за обслуговування кредиту). При укладенні договору позичальник була ознайомлена з орієнтованою вартістю кредиту та загальними витратами по ньому. Укладаючи договір, [PERSON] усвідомлювала та підтвердила, що умови договору для неї зрозумілі, відповідають її інтересам, є розумними та справедливими. Установивши, що кредитний договір №\~Z75.00615.005417874 від 26.06.2019 підписаний сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договору, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі, відповідач на момент укладення договору не заявляла додаткових вимог щодо умов спірного договору та була ознайомлена з сукупною вартістю кредиту. Крім того, суд звертає увагу, що діючи добросовісно, та виконуючи у строк зобов`язання, відповідач не мала би наслідком постійне збільшення процентів за користування кредитом та плати за обслуговування кредиту. До того ж, і на час розгляду цієї справи [PERSON] не надала жодного належного та допустимого доказу на підтвердження повернення нею заборгованості за договором №\~Z75.00615.005417874 від 26.06.2019. На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які покликався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими у судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог у повному обсязі. Щодо розподілу судових витрат, то відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Позивачем при зверненні до суду з цим позовом сплачений судовий збір у розмірі 3028\~грн. 00\~коп., що підтверджується платіжним документом №\~11908 від 07.06.2024. Тож, враховуючи те, що позовні вимоги ТОВ\~«Фінансова компанія\~«Профіт Капітал» задоволено у повному обсязі, до стягнення із відповідача на користь позивача підлягає сума 3028\~грн. 00\~коп. (судовий збір). Щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу, то суд керується нормами ч.ч. 2, 3\~ст. 137 ЦПК України, якими передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1)\~розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2)\~розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч.ч.\~4, 5 ст.\~137 ЦПК України). Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У постанові Верховного Суду від 30.09.2020 у справі №\~379/1418/18 (провадження №\~61-9124св20) вказано, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Так, на підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу надано: договір про надання правової допомоги №\~28092021-1 від 28.09.2021, укладений між ТОВ\~«Фінансова компанія\~«Профіт Капітал» та АО\~«ПРАВОВИЙ ДІАЛОГ», додаткова угода №\~11 від 23.05.2024 до договору про надання правової допомоги №\~28092021-1 від 28.09.2021, акт №\~1 від 12.06.2024 прийому-передачі наданої правової допомоги, статут АО\~«ПРАВОВИЙ ДІАЛОГ», довіреність від 10.11.2023, видана ТОВ\~«Фінансова компанія «Профіт Капітал» адвокату Павленку\~С.В., свідоцтво про право заняття адвокатською діяльністю серії\~ЧН №\~000531 на ім`я [PERSON] , платіжна інструкція №\~760 від 13.06.2024 про оплату правової допомоги за договором про надання правової допомоги №\~28092021-1 від 28.09.2021. Так, відповідно до п.п.\~1.1. Договору про надання правової допомоги №\~28092021-1 від 28.09.2021 Об`єднання бере на себе зобов`язання по наданню Клієнту за його зверненням на довгостроковій основі правової допомоги у відповідності з умовами цього договору, а Клієнт зобов`язується прийняти надану йому правову допомогу та здійснити її оплату у відповідності до умов цього Договору. Сторони визначили, що Клієнт сплачує на користь Об`єднання винагороду у розмірі 7000\~грн. 00\~коп., за проведення консультацій з клієнтом, здійснення вивчення документів та підготовки проекту позовної заяви для направлення до суду 1\~(однієї) позовної заяви, відповідно до реєстру боржників. На виконання умов, визначених розділом 3 Договору, складено акт №\~1 від 12.06.2024 приймання-передачі наданої правової допомоги, відповідно до якого, вказується розмір та обсяг наданої правової допомоги із зазначенням вартості. Відповідно до вказаного вище акту, вартість наданих послуг із правової допомоги складає 182000\~грн. 00\~коп., у котрий відповідно включено правову допомогу до позичальника [PERSON] за Договором кредиту №\~Z75.00615.005417874 від 26.06.2019, у розмірі 7000\~грн. 00\~коп., яка була сплачена ТОВ\~«Фінансова компанія\~«Профіт Капітал» Об`єднанню у повному обсязі, що підтверджується платіжною інструкцією №\~760 від 13.06.2024. Слід зауважити, що Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у додатковій постанові у справі №201/14495/16-ц від 30.09.2020, провадження №61-22962св19, зазначив, що підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, її розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved