Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-21 00:00:00

В серпні 2024 року заявник [PERSON] звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з заявою, заінтересовані особи: Служба у справах дітей Білоцерківської міської ради, [PERSON] про усиновлення, мотивуючи тим, що він з 2021 року проживає однією сім`ю з [PERSON] та 28 грудня 2023 року вони зареєстрували шлюб. Від цього шлюбу спільних дітей не мають. Власних дітей заявник немає. Його дружина, [PERSON] , має доньку [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька дитини записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. Заявник зазначає, що між ним та дитиною склались родинні та дружні відносини за яких він вважає себе батьком [PERSON] , а [PERSON] , визнає його своїм батьком. Він з дружиною створили всі необхідні умови для проживання та гармонійного розвитку дитини у родинному колі. Він як батько опікується донькою дружини як рідною дитиною, утримує її, піклується про її здоров`я та розвиток, здійснює виховання, забезпечує їй нормальний духовний та фізичний розвиток, організовує навчання та дозвілля. Він любить [PERSON] як власну дитину та бажає усиновити її, розуміє всі аспекти усиновлення, психологічно та фізично готовий до цього, ознайомлений зі станом здоров`я дитини. За станом здоров`я заявник здоровий, працює та має стабільний регулярний дохід, незнятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває. Дружина, [PERSON] , надала свою письмову згоду на усиновлення заявником її малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . Дитина бажає, щоб він усиновив її, і вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може висловити свою думку. 11 липня 2024 року Виконавчим комітетом Білоцерківської міської ради Київської області за № 2315/01-07 прийнято «Висновок про доцільність усиновлення мололітньої [PERSON] , [INFO] , і відповідність його інтересам дитини», згідно якого орган опіки та піклування - Виконавчий комітет Білоцерківської міської ради дійшов до висновку, що [PERSON] може бути усиновлювачем, а усиновлення ним малолітньої доньки дружини [PERSON] , [INFO] , є доцільним і таким, що відповідає інтересам дитини. Враховуючи викладене просив суд, оголосити громадянина України [PERSON] , [INFO] , усиновлювачем малолітньої [PERSON] , [INFO] , та записати його батьком дитини; внести в актовий запис № 433, складений 15 березня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, про народження [PERSON] , [INFO] , наступні зміни: - в графі «Відомості про дитину»: змінити по батькові з « [PERSON] » на « [INFO] »; прізвище дитини, ім`я дитини, дату та місце народження, відомості про матір залишити без змін; - в графі «Відомості про батька» записати батьком дитини - « [PERSON] , [INFO] , громадянин України»; видати нове свідоцтво про народження дитини з урахуванням внесених змін. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.08.2024 року, головуючим суддею визначено Кошеля Б.І. та матеріали передані для розгляду. Ухвалою судді від 19 серпня 2024 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у вищезазначеній справі. Постановлено проводити розгляд справи в порядку окремого провадження судом у складі судді та двох присяжних. Постановлено призначити справу до розгляду в закритому судовому засіданні на 09 годину 00 хвилин 22 жовтня 2024 року. В судовому засіданні заявник свою заяву про усиновлення підтримав, надав пояснення аналогічні викладеним в заяві, просив суд заяву задовольнити в повному обсязі. Заінтересована особа [PERSON] підтримала заяву про усиновлення та просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи Служби у справах дітей Білоцерківської міської ради в судовому засіданні проти заяви про усиновлення не заперечував та просив суд задовольнити її. В судовому засіданні малолітня [PERSON] пояснила, що вона бажає щоб її усиновив [PERSON] . Суд, вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та надавши їм належну правову оцінку, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 28.12.2023 року зареєстрували шлюб, відповідний актовий запис №1630, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого 28 грудня 2023 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Заінтересована особа, [PERSON] має малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київської області 15 березня 2011 року. Відомості про батька дитини [PERSON] , [INFO] , записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, про що свідчить витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України за № 00036655870 від 30 серпня 2022 року, виданий Білоцерківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Заявник, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягом з реєстру Білоцерківської територіальної громади за №2024/005800881 від 20.05.2024 року. Заінтересована особа, [PERSON] та дитина [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , про що свідчать витяги з реєстру Білоцерківської територіальної громади за №2024/008186387 від 10.07.2024 року та за №2024/007975527 від 05.07.2024 року. Відповідно до договору оренди частини будинку у приватної особи від 01.01.2024 року, заявник орендує у [PERSON] будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Згідно акту обстеження умов проживання від 09 липня 2024 року, складеного службою у справах дітей Білоцерківської міської ради, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] проживають у приватному будинку за адресою: [ADDRESS] . Будинок складається з трьох спальних кімнат, кухні, санвузла. Помешкання підтримується в належному санітарно-гігієнічному стані. Заявник [PERSON] працює у ФОП [PERSON] , займає посаду ювелір-монтувальник з 10.04.2013 року, що підтверджується довідкою від 02.08.2024 року, та має дохід з січня 2024 року по червень 2024 року у сумі 46500,00 грн., про що свідчить довідка про доходи від 04 липня 2024 року за № 04/07-24. Згідно з висновком про стан здоров`я особи, виданим 05 червня 2024 року медичним центром Тетяни Крижанівської, заявник [PERSON] здоровий. [PERSON] станом на 03 липня 2024 року на території України до кримінальної відповідальності не притягується, незнятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває, що підтверджується витягом з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» за № ВР-004073128, виданим Департаментом інформатизації Міністерства внутрішніх справ України. Також судом встановлено, що [PERSON] надала письмову згоду на усиновлення доньки [PERSON] , [INFO] , заявником, про що свідчить заява від 05 липня 2024 року, засвідчена приватним нотаріусом Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Федорякою О.С. та зареєстрована в реєстрі за № 3741. Малолітня [PERSON] , [INFO] , досягла такого віку та рівня розвитку, щоб могти висловити свою думку, тому нею надано письмову заяву про те, що вона бажає, щоб її усиновив вітчим [PERSON] , що підтверджується заявою від 08 липня 2024 року, написаною в присутності головного спеціаліста сектору розвитку сімейних форм виховання та усиновлення відділу опіки та піклування служби у справах дітей Білоцерківської міської ради [PERSON] . Згідно з висновком про стан здоров`я, фізичний і розумовий розвиток дитини, від 05 липня 2024 року складеним комунальним некомерційним підприємством Білоцерківської міської ради «Міський центр первинної медико-санітарної допомоги № 1», малолітня [PERSON] , [INFO] , здорова. Виконавчим комітетом Білоцерківської міської ради Київської області надано Висновок про доцільність усиновлення мололітньої [PERSON] , [INFO] , і відповідність його інтересам дитини від 11.07.2024 року за № 2315/01-07, згідно якого орган опіки та піклування - Виконавчий комітет Білоцерківської міської ради дійшов до висновку, що [PERSON] може бути усиновлювачем, а усиновлення ним малолітньої доньки дружини [PERSON] , [INFO] , є доцільним і таким, що відповідає інтересам дитини. Отже, звертаючись до суду з вказаною заявою, заявник виявив бажання усиновити [PERSON] , [INFO] . При розгляді заяви, суд виходить з наступного. Згідно п. 4 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про усиновлення. Згідно статті 310 ЦПК України, заява про усиновлення дитини або повнолітньої особи, яка не має матері, батька або була позбавлена їхнього піклування, подається до суду за місцем їх проживання. Згідно частини третьої статті 5 СК України, держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини. Згідно зі статтею 6 Сімейного кодексу України, правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. За змістом ст. 171 СК України, враховується думка дитини при вирішенні питань, що стосуються її життя. Дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити. Згода дитини на її усиновлення дається у формі, яка відповідає її вікові та стану здоров`я. Відповідно до статті 207 Сімейного кодексу України, усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснюється на підставі рішення суду, крім випаду, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільності та гармонійних умов її життя. Відповідно до частини першої статті 208 Сімейного кодексу України, усиновленою може бути дитина. Малолітньою вважається дитина у віці до чотирнадцяти років. Неповнолітньою вважається дитина від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Відповідно до ч. 1 ст. 210 СК України якщо на обліку для можливого усиновлення перебувають рідні брати та сестри, вони не можуть бути роз`єднані при їх усиновленні. За наявності обставин, що мають істотне значення, суд за згодою органу опіки та піклування може постановити рішення про усиновлення когось із них або усиновлення їх різними особами. Частинами 2 та 3 статті 211 СК України передбачено, що усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п`ятнадцять років. У разі усиновлення повнолітньої особи різниця у віці не може бути меншою, ніж вісімнадцять років. Усиновлювачами можуть бути подружжя, а також особи, зазначені у частинах п`ятій та шостій цієї статті. Частиною 1 статті 219 СК України передбачено, що усиновлення дитини провадиться без згоди батьків, якщо вони: 1) невідомі; 2) визнані безвісно відсутніми; 3) визнані недієздатними; 4) позбавлені батьківських прав щодо дитини, яка усиновлюється; 5) протягом двох місяців після народження дитини не забрали її на виховання до себе в сім`ю та запис про них у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до статті 135 цього Кодексу. Судом враховану ту обставину, що відомості про батька малолітньої [PERSON] , [INFO] , записані зі слів матері, відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Частиною 1 ст. 218 Сімейного кодексу України встановлено, що для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити. Згода дитини на її усиновлення дається у формі, яка відповідає її вікові та стану здоров`я. Відповідно до ч. 1 ст. 220 СК України, на усиновлення дитини одним із подружжя потрібна письмова згода другого з подружжя, засвідчена нотаріально. Відповідно до ч.1 ст. 223 Сімейного кодексу України, особа, яка бажає усиновити дитину, подає до суду заяву про усиновлення. Подання такої заяви через представника не допускається. Суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище осіб, які бажають усиновити дитину, їх сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; мотиви, на підставі яких заявники бажають усиновити дитину; взаємовідповідність осіб, які бажають усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ці особи опікуються вже дитиною; особу дитини та стан їх здоров`я; ставлення дитини до осіб, які бажають її усиновити ( ч. 1 ст. 224 СК України ). При дотриманні всіх умов, встановлених цим Кодексом, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини (ст. 224 Сімейного кодексу України). Частиною 1 статті 229 Сімейного кодексу України встановлено, що особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини або повнолітньої особи. Також, згідно частини 2 статті 231 Сімейного кодексу України, якщо усиновлювач записується батьком дитини, відповідно змінюється по батькові дитини. Так, судом було встановлено, що малолітня [PERSON] , [INFO] , виявила бажання бути усиновленою заявником. Крім того, судом враховано, що мати дитини не заперечувала проти такого усиновлення заявником. Окрім цього, як встановлено судом, заявник та мати дитини [PERSON] проживають разом, перебувають в зареєстрованому шлюбі з 2023 року, спільних дітей не мають, тобто, склалася родина з трьох членів. Суд не може відмовити особі в усиновленні на тій підставі, що вона вже має або може народити дитину. Виходячи зі змісту статті 3 Конвенції ООН про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Забезпечення дитині такого захисту і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом є обов`язком держави. Судом встановлено, що обставини, передбачені ст. 212 Сімейного кодексу України, наявність яких виключала б для заявника можливість бути усиновлювачем неповнолітньої дитини - відсутні. Згідно зі ст. 8 Європейської конвенції про усиновлення дітей (ETS N58), прийнятої 24 квітня 1967 року в Страсбурзі, і яка, відповідно до ст. 9 Конституції України, є складовою частиною національного законодавства України, компетентний орган приймає рішення про усиновлення лише тоді, коли впевниться, що воно здійснюється в інтересах дитини. Кожного разу компетентний орган звертає особливу увагу на те, щоб це усиновлення забезпечило дитині стабільні та гармонійні домашні умови. Принцип 6 Конвенції "Про права дитини" від 20 листопада 1959 року, Генеральної Асамблеї ООН проголошує що дитина для повного та гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли є можливість, рости під піклуванням та відповідальністю своїх батьків і у всякому випадку в атмосфері любові й моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли мають місце виключні обставини, бути розлученою зі своєю матір`ю. На суспільство і на органи публічної влади повинен лежати обов`язок здійснювати особливе турбування про дітей, немаючих сім`ї та про дітей немаючих достатніх засобів до існування. Статтею 20 Конвенції "Про права дитини" від 20 листопада 1959 року, Генеральної Асамблеї ООН відзначає, що одним з власних як найкращих інтересів дитини є її усиновлення. Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухвалюючи рішення згідно зі статтею 224 СК України, суд повинен обґрунтовувати задоволення чи відхилення заяви про усиновлення в разі її задоволення в резолютивній частині рішення необхідно навести відомості про заявника (заявників), повністю зазначивши його прізвище, ім`я, по батькові, день місяць і рік народження а також його громадянство. За наявності клопотання заявників суд вирішує питання про зміну прізвища імені та по батькові, дати і місця народження відповідно до статей 229-231 СК України. При цьому слід мати на увазі, що зміни вносяться не до свідоцтва про народження, а до актового запису про народження дитини. Статтею 225 СК України передбачено, що усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що усиновлення малолітньої [PERSON] , [INFO] , громадянином України [PERSON] , [INFO] є доцільним та таким, що відповідатиме її найвищим інтересам, підстав, передбачених у сімейному законодавстві, які б перешкоджали цьому усиновленню, судом не встановлено, а тому заява в цій частині підлягає задоволенню. Враховуючи, що згідно ч. 1 ст. 229 СК України особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини або повнолітньої особи, а заявник скористався таким правом та просив внести зміни в актовий запис про народження [PERSON] , записавши його батьком, суд вважає, що це відповідає інтересам дитини, а тому є підстави для задоволення заяви і в цій частині. Суд, враховуючи обставини по справі, та положення ч. 2 ст. 231 СК України згідно якої, якщо усиновлювач записується батьком дитини, відповідно змінюється по батькові дитини, дійшов висновку, що заява в частині зміни по батькові підлягає задоволенню, оскільки зміна по батькові дитини відповідає інтересам усиновлюваної дитини, тому суд вважає також можливим задовольнити заяву заявника і в цій частині також. Згідно ст. 314 ЦПК України за результатами розгляду заяви про усиновлення суд ухвалює рішення. У разі задоволення заяви суд зазначає у резолютивній частині рішення про усиновлення дитини або повнолітньої особи заявником (заявниками). За клопотанням заявника (заявників) суд вирішує питання про зміну імені, прізвища та по батькові, дати і місця народження усиновленої дитини, про зміну імені, прізвища, по батькові усиновленої повнолітньої особи, про запис усиновлювачів батьками. Усиновлення вважається здійсненим із дня набрання законної сили рішенням суду. Для внесення змін до актового запису про народження усиновленої дитини або повнолітньої особи копія рішення суду надсилається до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення. За ч. 1 ст. 233 СК України на підставі рішення суду про усиновлення в актовий запис про народження дитини або повнолітньої особи, складений органами державної реєстрації актів цивільного стану України, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни і видає нове Свідоцтво про народження з урахуванням цих змін. Свідоцтво про народження, що було видане раніше, анулюється. Крім того, для забезпечення таємниці усиновлення суд, відповідно до ч. 1 ст. 228 СК України, роз`яснює, що особи, яким у зв`язку з виконанням службових обов`язків доступна інформація щодо усиновлення (перебування осіб, які бажають усиновити дитину, на обліку, пошук ними дитини для усиновлення, подання заяви про усиновлення, розгляд справи про усиновлення, здійснення нагляду за дотриманням прав усиновленої дитини тощо), а також інші особи, яким став відомий факт усиновлення, зобов`язані не розголошувати її, зокрема і тоді, коли усиновлення для самої дитини не є таємним. Відомості про усиновлення видаються судом лише за згодою усиновлювача, крім випадків, коли такі відомості потрібні правоохоронним органам, суду у зв`язку з цивільною справою чи кримінальним провадженням. Таємниця усиновлення забезпечується також відповідно до статей 229-231 цього Кодексу. Особи, які розголосили таємницю усиновлення, несуть відповідальність, встановлену законом. Понесені заявником судові витрати, пов`язані з розглядом справи про усиновлення віднести, відповідно до вимог ч. 4 ст. 314 ЦПК України за рахунок заявника. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved