Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-23 00:00:00

Стислий виклад позицій учасників справи. [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] (далі по тексту позивачі) звернулися до суду з вищевказаним позовом до Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області (далі - відповідач), обґрунтовуючи підставність вимог тим, що [INFO] помер чоловік [PERSON] , дід [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина на майно, що належало останньому, до складу якого увійшло право на земельну частку (пай), що підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ВН №0331012 від 05.07.1997. Спадкоємцями [PERSON] після його смерті були дружина [PERSON] та син [PERSON] , які проживали з ним на момент смерті, а отже вважаються такими, що прийняли спадщину. Дочка [PERSON] [PERSON] спадщину після смерті батька не приймала. [PERSON] та [PERSON] спадщину не переоформили. [INFO] помер [PERSON] спадкоємцями після смерті якого є його діти [PERSON] та [PERSON] , які прийняли спадщину, що засвідчується свідоцтвами про право на спадщину за законом від 21.03.2018, а отже вони також мають право на спадщину [PERSON] , яку він не переоформив до своєї смерті. Звернувшись до Липовецької державної нотаріальної контори для оформлення спадщини після смерті [PERSON] та [PERSON] позивачі отримали постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій, оскільки земельна частка (пай) не є об`єктом нерухомого майна, окрім того, після смерті [PERSON] із земельної частки (паю) сформовано дві земельні ділянки на які відсутні правоустановлюючі документи, що послугувало підставою звернення до суду із даним позовом. У визначений судом строк відповідач не надав до суду відзив, утім направлено заяву № 02-42/1359 від 16.09.2024 за підписом міського голови [PERSON] , відповідно до якої останній просив цивільну справу розглянути без участі представника Липовецької міської ради, вказав про визнання позовних вимог. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. 06.09.2024 ухвалою Липовецького районного суду Вінницької області відкрито провадження у даній справі, призначено її розгляд за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання, та за клопотанням позивача витребувано з Липовецької державної районної нотаріальної контори матеріали спадкових справ № 6/2023 до майна померлого [INFO] [PERSON] та № 159/2015 до майна померлого [INFO] [PERSON] . У підготовче судове засідання позивачі не з`явилися, однак від їх представника надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили задовольнити. Від відповідача та третіх осіб без самостійних вимог надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги просять задовольнити. З огляду на викладене та враховуючи визнанням позову відповідачем, суд вважає, що за результатами підготовчого провадження можливо ухвалити рішення, тому розгляд справи проводить в даному судовому засіданні, на підставі наявних у справі доказів, за відсутності сторін, не здійснюючи при цьому фіксування судового засідання технічними засобами. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно й безпосередньо оцінивши зібрані в справі докази, встановив, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 6, 68). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за законом, яку відповідно до матеріалів спадкової справи № 6/2023 прийняла [PERSON] подавши 01.02.2023 відповідну заяву Липовецькій державній нотаріальній конторі (а.с. 64). При цьому у поданій до нотаріальної контори заяві зазначено, що окрім заявника у померлого є інші спадкоємці за законом, а саме син [PERSON] , який був зареєстрований в [ADDRESS] , який помер [INFO] (спадщину фактично прийняв, але не оформив своїх спадкових справ) та донька [PERSON] . 15.07.2020 рішенням Липовецького районного суду Вінницької області (а.с. 23-24) встановлено юридичний факт, що [PERSON] , який помер [INFO] , є рідним сином [PERSON] , який помер [INFO] . 06.10.2021 рішенням Липовецького районного суду Вінницької області (а.с. 25-27, 71-72) встановлено юридичний факт, що [PERSON] , який помер [INFO] був чоловіком [PERSON] , [INFO] . Відповідно до довідки Липовецької міської ради від 07.12.2022 № 09-17-01/739 (зворотній бік а.с. 73) [PERSON] [INFO] на момент смерті [INFO] , був зареєстрований та постійно проживав в [ADDRESS] . На день смерті [PERSON] за вказаною адресою були зареєстровані та проживали: [PERSON] , 1944 р.н. дружина; [PERSON] , 1965 р.н. син, який помер [INFO] ; [PERSON] , 1971 р.н. - невістка. Оскільки дочка [PERSON] - [PERSON] спадщину після смерті батька не приймала, інші спадкоємці за матеріалами спадкової справи відсутні, а тому [PERSON] , 1944 р.н., як дружина та [PERSON] , 1965 р.н., як син є спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] , які фактично прийняли спадщину, оскільки постійно проживали із померлим на момент його смерті, однак спадкових прав не оформили. Окрім того, судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 9, 55). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за законом, яку відповідно до матеріалів спадкової справи № 159/2015 прийняли [PERSON] та [PERSON] подавши 11.09.2015 відповідні заяви Липовецькій державній нотаріальній конторі (а.с. 50, 51). З матеріалів спадкової справи № 159/2015 встановлено, що [PERSON] мати [PERSON] та [PERSON] дружина [PERSON] подали нотаріально засвідчені заяви про відмову від прийняття спадщини (а.с. 52, 53), а тому [PERSON] та [PERSON] , є спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] , які фактично прийняли спадщину, що засвідчується Свідоцтвами про право на спадщину від 21.03.2018 № 289, № 291 (а.с. 59, 60). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [INFO] народилась [PERSON] , батьком якої є [PERSON] (а.с. 33). Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] прізвище нареченої [PERSON] , [INFO] , після державної реєстрації шлюбу - [PERSON] (а.с. 34). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [INFO] народився [PERSON] , батьком якого є [PERSON] (а.с. 36). Із матеріалів спадкової справи № 6/2023 встановлено, що на гр. [PERSON] виготовлено сертифікат на право на земельну частку (пай) у розмірі 2,85 умовних кадастрових гектарів, серія ВН № 0331012 від 05.07.1997 (а.с. 7-8). З даної земельної частки (паю), відповідно до технічної документації, сформовано дві земельні ділянки з кадастровими номерами 0522287000:05:000:0013 та 0522287000:05:000:0014 (а.с. 18, зворотній бік а.с. 75). Відповідно до інформації з Державного земельного кадастру земельна ділянка з кадастровим номером 0522287000:05:000:0013 має площу 0,3357 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 16), а земельна ділянка з кадастровим номером 0522287000:05:000:0014 має площу 2,4582 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 17). У зв`язку із тим, що земельна частка (пай) не є земельною ділянкою та не відноситься до об`єктів нерухомого майна, а також відсутністю правоустановлюючих документів про право власності на земельні ділянки з кадастровими номерами 0522287000:05:000:0013 та 0522287000:05:000:0014 постановами державного нотаріуса Липовецької державної нотаріальної контори Кицюк О.П. від 10.07.2024 № 02-31/455 та №02-31/456 відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на ім`я [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на відповідні частки на земельну частку (пай), члена КСП «Мрія» с. Білозерівка, Липовецького району Вінницької області, яке належало померлому [INFO] [PERSON] (а.с. 61, 78). У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 зазначено, що у разі неможливості оформлення спадкових прав у нотаріуса особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи те, що позивачі бажають оформити спадщину після смерті [PERSON] та [PERSON] , але не мають можливості реалізувати свої права, у зв`язку із неможливістю державної реєстрації права власності на земельну частку (пай) та відсутністю правоустановолюючих документів на сформовані з нього земельні ділянки, наведене послугувало підставою для звернення до суду. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно частини\~третьої статті\~ 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Відповідно до\~статті 1220 ЦК України\~спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно\~із статтею\~1218\~\~ ЦК України\~ до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини та не припинилися внаслідок його смерті. В силу вимог\~статті 1223 ЦК України\~право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. У відповідності до статті 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними (частина перша статті 1267 ЦК України), при цьому відповідно до частини другої статті 1275 ЦК України якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за законом з тієї черги, яка має право на спадкування, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за законом тієї ж черги і розподіляється між ними порівну. Відповідно до частини першої статті 1268 ЦК України \~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку він не заявив про відмову від неї. Також, в силу припису частин першої статті 1269 ЦК України\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України). Відповідно до статті 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Суд, оцінивши подані позивачами докази, вважає їх належними, допустимими та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, підтверджують існування обставин на які посилаються позивачі, і які не оспорює відповідач, а в сукупності на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи. Суд встановив, що позивач [PERSON] , 1944 р.н., та [PERSON] , 1965 р.н., є спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] , інші спадкоємці відсутні, їхні частки рівні, тобто по 1/2. Утім [PERSON] реалізувати свої права в нотаріальному порядку на 1/2 частку у майні [PERSON] позбавлена можливості за вказаних вище обставин. Окрім того позивачі [PERSON] , 2004 р.н, та [PERSON] , 1991 р.н., є спадкоємцями після смерті [PERSON] , інші спадкоємці відсутні, їхні частки рівні, тобто по 1/2, а тому мають право на прийняття належної йому 1/2 частки у спадщині після смерті [PERSON] . Утім [PERSON] та [PERSON] реалізувати свої права на спадкування по 1/4 частки в майні [PERSON] в нотаріальному порядку позбавлені можливості за вказаних вище обставин. Суд зауважує, що відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України). З урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК України потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше. З огляду на викладене, суд вважає, що наявність порушених прав позивачів є очевидним, отож вони підлягають захисту судом у спосіб, що ними обраний. Крім цього, представник відповідача подав заяву про визнання позову, а треті особи подали заяви у яких не заперечують щодо задоволення позовних вимог. У разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом (п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 за №14 "Про судове рішення у цивільній справі"). Відповідно до частини третьої статті 200 ЦПК України за результатами\~підготовчого провадження\~суд ухвалює\~рішення у\~випадку визнання\~позову відповідачем. У цілому, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю.

Outcome: approved