Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги наступним. На підставі договору купівлі-продажу від 27.03.1996 року, посвідченого державним нотаріусом Василівської державної нотаріальної контори Запорізької області Харченко Ю.Г., зареєстрованого в реєстрі за № 2-155, позивачу на праві приватної власності належить квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Право власності на вказану квартиру зареєстровано за позивачем у Василівському районному бюро технічної інвентаризації Василівської районної ради Запорізької області (реєстраційна книга 6 запис № 79) 10.06.1996 року. Позивач, з метою реєстрації права власності в державному реєстрі прав на нерухоме майно звернулась до державного реєстратора Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради, проте у здійсненні реєстрації її права було відмовлено з тих підстав, що Василівське РБТІ, яке здійснювало реєстрацію права власності знаходиться на тимчасово окупованій території, що позбавляє реєстратора можливості отримати підтвердження інформації щодо реєстрації права власності на спірну квартиру. У зв`язку з чим, позивач просить визнати за нею право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] . Позивач та її представник у судовому засіданні позов підтримали в повному обсязі та просили його задовольнити. Представники відповідачів Степногірської селищної військової адміністрації Василівського району Запорізької області та Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради, у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, в якій не заперечували проти задоволення позовних вимог. Суд, вислухавши позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до договору купівлі-продажу квартири за адресою: [ADDRESS] від 27.03.1996 року, [PERSON] на праві приватної власності належить квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Згідно з реєстраційним написом, право власності на вказану квартиру зареєстровано за [PERSON] у Василівському районному Бюро технічної інвентаризації Василівської районної ради Запорізької області 10 червня 1996 року, за реєстровим номером 79. Згідно з технічним паспортом на квартиру від 10 червня 1996 року, квартира за адресою: [ADDRESS] ., загальною площею 52,00 кв.м., житловою 28,6 кв.м. (кімната № 7- 12,2 м?, кімната № 8 16,4 м?), належить [PERSON] на праві власності. Право власності на вказану квартиру зареєстровано у Василівському районному Бюро технічної інвентаризації Василівської районної ради Запорізької області за реєстровим номером 79. Згідно з Інформаційною довідкою № 382944153\~від 14.06.2024\~р. з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, відомості щодо зареєстрованого права власності на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] , відсутні. Згідно з рішенням державного реєстратора Департаменту адміністративних послуг Запорізької міської ради Олійника Д.В. від 27.05.2024 № 73341013, щодо реєстрації права власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , відмовлено [PERSON] у реєстрації права власності на вказану квартиру, з тих підстав, що БТІ, яке здійснювало реєстрацію права власності знаходиться на тимчасово окупованій території, що позбавляє реєстратора можливості здійснити запит щодо підтвердження інформації про реєстрацію права власності на зазначену квартиру. Відповідно до\~ст. 41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Частиною першою\~статті 321 ЦК України\~визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. З приписів\~ст. 392 ЦК України\~слідує, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Тобто передумовою для застосування\~ст. 392 ЦК України\~є відсутність іншого, крім судового, шляху для відновлення порушеного права. Позивачами у позові про визнання права власності є особи, які вже є власниками. Вказана стаття не породжує, а підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності. Статтею 328 ЦК України\~передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Виходячи з вищевикладеного, з урахуванням визнання позову відповідачами, аналізуючи надані у справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, оскільки позивачем було доведено її право власності на спірну квартиру, проте, оскільки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно дані відомості відсутні, а отримати інформацію щодо зареєстрованого права власності позивача на спірну квартиру у БТІ з тимчасово окупованої території (м. Василівка Запорізької області) на даний час неможливо, позивач не може розпоряджатися своїм майном, що порушує її права власності, у зв`язку з чим, заявлені нею позовні вимоги підлягають задоволенню. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved