Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-22 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з позовом до відповідача про визнання права власності у порядку спадкування на ? частини земельних ділянок з кадастровим номером 2125383600:01:006:0233 площею 0,25 га., цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою [ADDRESS] та з кадастровим номером 21253873600:01:006:0245 площею 0,25 га., цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою [ADDRESS] . Посилаються на те, що [INFO] помер їх батько [PERSON] . Спадщину за померлим батьком оформила мати [PERSON] . 25.05.1999 року [PERSON] оформила заповіт, відповідно до якого все її майно заповіла донькам [PERSON] та [PERSON] .. 24.08.2021 р. померла їх мат [PERSON] .. 08.07.2023 р. приватний нотаріус Хустського районного нотаріального округу Чіжмарь С.І. видав свідоцтво на право на спадщину за заповітом позивачам по ? частці житлового будинку, розташованого в [ADDRESS] . На час оформлення спадщини за померлим батьком земельна ділянка за адресою [ADDRESS] , що була виділена йому згідно рішення № 115 виконкому Ізянської сільської ради народних депутатів від 25.12.1997 року загальною площею 0,42 га. не була приватизована. Мати [PERSON] автоматично вступила у спадщину, оскільки на момент смерті батька була зареєстрована за однією адресою з батьком. За життя [PERSON] також не оформила право власності на земельну ділянку. Після смерті матері позивачі звернулись до землевпорядної організації для виготовлення технічної документації на земельну ділянку площею 0,42 га. з яких: 0,25 га. для обслуговування житлового будинку та 0,17 га. для ведення підсобного господарства за адресою [ADDRESS] з присвоєнням кадастрового номеру та подали документи до приватного нотаріуса для проведення державної реєстрації права власності на майно спадкодавця. Однак, приватним нотаріусом Хустського районного нотаріального округу Закарпатської області Чіжмарь С.І. надано роз`яснення про неможливість проведення державної реєстрації права власності за спадкодавцем [PERSON] , оскільки рішення № 115 виконкому Ізянської сільської ради народних депутатів від 25.12.1997 року видано на ім`я [PERSON] , а не\~ [PERSON] . Таким чином, у зв`язку з тим, що оформити правовстановлюючі документи на земельні ділянки є неможливим у зв`язку зі смертю [PERSON] , тому змушені звернутись за захистом своїх прав до суду. В судове засідання позивачі [PERSON] , [PERSON] не з`явились. Адвокат Мацола А.В., діюча на підставі ордеру про надання правничої допомоги, подала заяву про розгляд справи без її участі та участі позивачів за наявними матеріалами. Позовні вимоги підтримує повністю. Представник відповідача Хустської міської ради в судове засідання не з`явився. Представником за довіреністю [PERSON] подано клопотання про проведення розгляду справи без участі уповноваженого представника за наявними матеріалами у справі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою учасників справи, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті, без проведення фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд дійшов висновку, що позов не підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 09 березня 1999 року. Померлий [PERSON] був батьком позивачів [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] від 16 серпня 2024 року та серії [NUMBER] від 15 грудня 2021 року. Після смерті [PERSON] спадщину прийняла його дружина [PERSON] , яка померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 26 серпня 2021 року. 25.05.1999 року [PERSON] оформила заповіт, відповідно до якого все її майно заповіла донькам [PERSON] та [PERSON] .. Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого приватним нотаріусом Хустського районного нотаріального округу Чіжмарь С.І., позивачі [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину в ? частці, яка складається з житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , належного померлій [PERSON] на праві особистої приватної власності.\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до архівного витягу з рішення виконкому Ізянської сільської Ради народних депутатів від 25 грудня 1997 року №115, [PERSON] було передано безкоштовно у приватну власність земельну ділянку для обслуговування будинку, для особистого підсобного господарства, садів загальною площею 0,42 га. Згідно витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 06.03.2024 р. та 14.06.2024 р. відсутня інформація щодо реєстрації правовстановлюючих документів, що посвідчують право власності або користування землею. Листом приватного нотаріуса Хустського районного нотаріального округу Чіжмарь С.І. від 01.08.2024 року позивачам роз`яснено, що державну реєстрацію права власності за спадкодавцем [PERSON] є неможливим, оскільки не подано документів, які підтверджують набуття спадкодавцем права власності на майно. Відповідно до положень ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом положень ч.1,2 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього кодексу). Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі і на земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством порядку. За вимогами ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Якщо спадкодавець за життя не набув права власності на нерухоме майно, то спадкоємець також не набуває права власності в порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно. Спір у справі виник внаслідок того, що нотаріус відмовив спадкоємцю оформити спадщину і видати правовстановлюючі документи на земельні ділянки, приватизацію яких не встиг провести спадкодавець. Згідно з пунктом «г» частини першої статті 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Пунктом «а» частини третьої статті 152 ЗК України передбачено, що захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання права. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 350/67/15-ц (провадження № 14-652цс18), а також у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 17 квітня 2019 року у справі № 723/1061/17 (провадження № 61-26091св18) викладено правовий висновок про можливість визнання в порядку спадкування права на завершення приватизації земельної ділянки, що полягає в наступному. Так, положеннями ЗК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до статті 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія пункту 1 розділу X «Перехідні положення» Земельного Кодексу України. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця. Якщо видача державного акта на право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування, до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Особливістю звернення до суду з позовом про визнання в порядку спадкування права на завершення приватизації земельних ділянок є те, що позивач вправі порушувати питання про визнання майнового права, набутого спадкодавцем за життя, тобто особистого майнового права спадкодавця. Оскільки позивачі є спадкоємцями за законом після смерті батька, то вважається, що вони набули право на спадкування усіх прав та обов`язків, що належали [PERSON] , на підставі статей 1216 та 1218 ЦК України. До складу спадщини входить, у тому числі, право на завершення процедури приватизації земельної ділянки, яку спадкодавець розпочав за життя у встановленому законом порядку та не завершив у зв`язку зі смертю проте позивачі не надали до суду жодних доказів того, що за життя [PERSON] розпочав процедуру приватизації земельної ділянки, вчиняв будь які дії направлені на отримання зазначених у позовній заяві земельних ділянок у власність, проте не встиг завершити процедуру у зв`язку зі смертю. А отже за таких обставин, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити у зв`язку із недоведеністю.

Outcome: dismissed