Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-23 00:00:00

У вересні 2024 року заявниця звернулася до суду з вказаною заявою, посилаючись на те, що [INFO] померла [PERSON] . [INFO] батько заявниці [PERSON] , [INFO] уклав шлюб з [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] , [INFO] . Таким чином [PERSON] приходилась заявниці мачухою. Рідних дітей у неї не було. [INFO] помер батько [PERSON] , проте остання продовжувала спілкуватися з [PERSON] та відносилася до неї як до рідної матері. З 2016 року до 24.02.2024 року [PERSON] проживала разом з заявницею за адресою [ADDRESS] , де вони піклувались один про одного, вели спільне господарство, були пов`язані спільним побутом. [PERSON] за власні кошти оплатила всі ритуальні послуги та послуги поховання. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з земельної ділянки кадастровий номер 5123585500:01:001:0138 площею 1, 49 га, що розташована на території Шабельницької сільської ради Миколаївського району Одеської області. Оскільки заявниця проживала з [PERSON] однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, то вона є спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті спадкодавця, згідно вимог ст.1264 ЦК України. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті мачухи, [PERSON] звернулася до нотаріуса, але отримала відмову, так як відсутній документ, що підтверджує факт проживання однією сім`єю протягом не менше п`яти років [PERSON] та [PERSON] . В\~зв`язку з чим, заявник просить суд встановити факт постійного проживання [PERSON] на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] , за адресою [ADDRESS] не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, а саме з січня 2016 року по 24.02.2024 року. Ухвалою суду від 26.09.2024 року було відкрито провадження у справі. В судовому засіданні заявниця наполягала на задоволенні заяви та зазначила, що після смерті батька піклувалася про його дружину [PERSON] . Коли остання вже не могла сама поратися, то забрала її до себе, оскільки інших родичів у неї не було. Вони жили разом з січня 2016 року по день смерті мачухи 24.02.2024 року за адресою [ADDRESS] . Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, заявою від 21.10.2024 року просив справу розглядати за його відсутності, проти задоволення заяви не заперечував. Заслухавши пояснення заявниці, свідка, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. Відповідно до пункту 5 частини другої статті\~293, частини другої статті\~315 ЦПК України,\~суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення та від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2019 року у справі № 632/580/17 (провадження № 61-51сво18) зроблено висновок, що «юридичними фактами є певні факти реальної дійсності, з якими нормою права пов`язується настання правових наслідків, зокрема виникнення, зміна або припинення цивільних прав та обов`язків». У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що «[…] у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право». Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що батьком [PERSON] , [INFO] є [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 05.04.1965 року, (а. с. 9). Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , [PERSON] 28.09.1983 року зареєстрував шлюб з [PERSON] . Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] » (а. с.10). Згідно із свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Шабельницькою сільською радою Миколаївського району Одеської області, [PERSON] , [INFO] , 04.12.1984 року зареєстрував шлюб з [PERSON] , [INFO] . Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] » (а. с.13). За копією свідоцтва на право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] від 12.06.2014 року, зареєстрованого державним реєстратором реєстраційної служби по Миколаївському районі Березівського міжрайонного управління юстиції в Одеській області, [PERSON] належить на праві приватної власності земельна ділянка кадастровий номер 5123585500:01:001:0138 площею 1, 49 га, що розташована на території Шабельницької сільської ради Миколаївського району Одеської області для ведення особистого селянського господарства, що також підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 22880244 від 12.06.2024 року (а. с. 15, 16). Зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 28.02.2024 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] , уродженка с.Зубрешти Страшенського району Республіки Молдова, померла [INFO] в с.Бірюкове Березівського району Одеської області, про що складено відповідний актовий запис № 8 (а. с. 14). 17.09.2024 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Березівського районного нотаріального округу Одеської області Сологуба О.А. із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті мачухи, проте отримала відмову, так як відсутній документ, що підтверджує факт проживання однією сім`єю протягом не менше п`яти років [PERSON] та [PERSON] (а.с.6) Із відповіді приватного нотаріуса Березівського районного нотаріального округу Одеської області Сологуба О.А. № 555/01-16 від 30.09.2024 року та листа Суворовської державної нотаріальної контори у м.Одеса № 2657/01-16 від 08.10.2024 року вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , не заводилася (а. с. 32, 34). Як вбачається з довідки Стрюківської сільської ради Березівського району Одеської області № 142 від 28.06.2024 року, [PERSON] на день смерті, а саме [INFO] , мала реєстрацію місця проживання за адресою [ADDRESS] . На день смерті за даною адресою були зареєстровані та постійно проживали разом з [PERSON] [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а. с. 11). Відповідно до копії довідки Стрюківської сільської ради Березівського району Одеської області № 143 від 28.06.2024 року, [PERSON] , [INFO] дійсно мала реєстрацію місця проживання та проживала однією сім`єю з 2016 року по 2024 рік, тобто по день смерті, разом з [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] за адресою адресою [ADDRESS] (а. с. 12). Свідок [PERSON] у судовому засіданні підтвердила, що [PERSON] з 2016 року по день смерті проживала разом з [PERSON] . Інших родичів у померлої не було. Відповідно до\~ст. 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. На підставі ч. 3, 5\~ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до\~ст. 1269 ЦК України\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно із ч. 1\~ст. 1270 ЦК України\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1\~ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п.п.2, 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах спадкування» №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно з ч.2\~ст.3 СК України сім`ю\~складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до\~ст.1264 ЦК України\~у четвергу чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. У п. 21\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування"\~судам роз`яснено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої\~статті 3 СК\~про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Пунктом 6\~Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99\~встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт тощо. Відповідно до п. 211 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністра Юстиції України №20/5 від 03 березня 2004 року, доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем не менше п`яти років до часу відкриття спадщини є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що факт постійного проживання заявника разом із мачухою [PERSON] , яка померла [INFO] , за адресою [ADDRESS] не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, а саме з січня 2016 року по 24.02.2024 року, підтверджується належними доказами, дослідженими судом, у зв`язку з чим в порядку п.1 ч.1ст.315 ЦПК України, вважає за необхідне заяву задовольнити, оскільки це дасть можливість заявнику оформити спадщину після померлої.

Outcome: approved