Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-21 00:00:00

[PERSON] \~звернувся до\~суду з\~позовом до\~ [PERSON] ,\~в якому\~просить визнати\~за ним\~право власності\~на гараж\~-\~бокс [NUMBER] ,\~гаражний масив\~№ [NUMBER] ,\~блок [ADDRESS] ,\~та земельну\~ділянку з\~кадастровим номером\~6820910100:01:002:0934\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~гаражний масив\~№ [NUMBER] ,\~блок 13,\~бокс [NUMBER] ;\~припинити право\~власності [PERSON] \~на вказаний\~гараж та\~земельну ділянку;\~право власності\~на автомобіль\~Nissan\~X-Trail,\~д.н.з.\~ [NUMBER] ,\~залишити за\~ [PERSON] ,\~а також\~просить стягнути\~з відповідача\~на його\~користь 1/2\~частки компенсації\~вартості майна\~ 15188,065\~грн. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що з 26 листопада 2011 року він перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який було розірвано рішенням Волочиського районного суду від 05 жовтня 2020 року. Зі слів позивача, за час перебування в шлюбі сторонами було придбано вищевказане спірне майно, право власності на яке було зареєстроване за [PERSON] 06 листопада 2018 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу гаража разом із земельною ділянкою, бокс [ADDRESS] , гаражний масив № [NUMBER] , блок 13. Продаж гаража було вчинено за 43002 грн., ринкова вартість гаража, згідно звіту про оцінку майна, проведеного ФОП [PERSON] 01 листопада 2018 року, становить 43002\~грн. У відповідності до висновку про вартість, виконаного суб`єктом оціночної діяльності ФОП [PERSON] , ринкова вартість гаража станом на 08 червня становить 176564 грн. Вартість земельної ділянки площею 52 кв.м. з кадастровим номером 6820910100:01:002:0934 у відповідності до довідки № 201-20230614-0006093235, сформованої 14 червня 2023 року, становить 48098 грн. 87 коп. Зі слів позивача, окрім гаража було придбано автомобіль Nissan X-Trail за 10000 доларів США, автомобіль було зареєстровано та отримано свідоцтво про право власності на транспортний засіб на відповідача [PERSON] . В позовній заяві зазначено, що ринкова вартість автомобіля Nissan X-Trail станом на 12\~червня 2023 року становить 255039 грн. (згідно з довідкою суб`єкта оціночної діяльності ФОП [PERSON] ). Позивач вказує, що [PERSON] на день складення позову володіє, користується та розпоряджається транспортним засобом Nissan X-Trail одноособово так, що на даний час відсутні відомості, чи відчужила автомобіль відповідач позивачу не відомо. Зазначає, що все перелічене майно, набуте під час шлюбу, у відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 60 Сімейного кодексу, належить позивачу та відповідачу на праві спільної сумісної власності. З урахуванням викладеного, просить визнати за ним право власності на гараж та земельну ділянку; автомобіль залишити у приватній власності відповідача, стягнувши з неї на користь позивача 15188,065 грн. грошової компенсації з розрахунку частки вартості майна. Позивач навів такий розрахунок: 176564 (вартість гаража) грн. + 48098,87 (вартість земельної ділянки) грн. + 255039\~грн. (вартість автомобіля) = 479701,87 грн. 479701,87 грн./2 = 239850,935 255039 (вартість автомобіля) 239850,935 = 15188,065. Учасники справи в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку. Від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності. Відповідач неодноразово надіслала до суду заяви з проханням про розгляд справи у її відсутності, своїм правом на надання особистих пояснень в суді не скористалась, подала до суду письмовий відзив на позов. У відзиві на позовну заяву [PERSON] проти позову заперечила та просила відмовити у його задоволенні. Щодо вимоги стосовно автомобіля просила відмовити в задоволенні позову з підстави пропущення позивачем строку позовної давності. Вказує, що проживає з позивачем в одному населеному пункті і заявляє, що ні [PERSON] , ні оцінювач не зверталися до неї з пропозицією оцінки автомобіля Nissan X-Trail. Будь-яких спорів щодо реалізації автомобіля між сторонами не виникало. Зазначає, що крім того, адвокат Журба М.В. у адвокатському запиті до регіонального сервісного центру МВС просить повідомити, дослівно «хто на даний час є власником транспортного засобу автомобіль марки Nissan X-Trail, д.н.з. [NUMBER] , і чи стороною у договорі купівлі-продажу була [PERSON] ». Тобто, як зазначає відповідач, адвокату відомо, що названий автомобіль сторонами було продано в період спільного подружнього проживання. Звертає увагу суду, що із зазначеним адвокатом номерним знаком [NUMBER] у власності сторін взагалі не було автомобіля, автомобіль Nissan X-Trail, д.н.з. [NUMBER] , ними було продано 11 липня 2020 року за договором купівлі-продажу № 13338. У відзиві вказано, що автомобіль сторонами було реалізовано спільно, а гараж було продано позивачем в період їх спільного проживання, без згоди [PERSON] , і використовується він для зберігання автомобіля нового власника [PERSON] , яку просила допитати в судовому засіданні у якості свідка. В подальшому [PERSON] подала суду заяву, в якій відмовилась від клопотання про допит у якості свідка [PERSON] . Відповідач зазначила, що вказаний позов, через три роки після розірвання шлюбу, зініційований [PERSON] , після розмови з нею, з метою примусити її погодитися з його позовом про зменшення розміру аліментів, які він сплачує на утримання своєї неповнолітньої доньки Злати. Дослідивши докази у справі, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню частково. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках. В силу ч. 1 ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно з ч. 1 ст. 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Відповідно до ч. 1 ст. 68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Конструкція норми статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу (постанова ВС від 25.07.2018 № 308/11958/14-ц). Верховний Суд в постанові від 08.03.2023 № 307/2148/16-ц виходив із того, що у правовідносинах про поділ майна подружжя предметом доведення є факт перебування сторін у шлюбі та набуття ними спірного майна у період шлюбу, спільність набуття якого презюмується сімейним законодавством, а спростування такої презумпції та доведення такого спростування про набуття спірного майна за особисті кошти покладено на відповідача на підставі закону, який має доводити належними та достовірними доказами з дотриманням вимог диспозитивності цивільного процесу саме в тому процесі, в якому вирішуються такі вимоги за участі іншої сторони цього процесу, право якої щодо такого майна ґрунтується саме на такій презумпції та яка має можливість заперечувати такі спростування у визначений процесуальним законом спосіб. Факт реєстрації нерухомого майна, придбаного у період шлюбу, на ім`я одного з подружжя не означає, що воно належить лише особі, на ім`я якої зареєстроване (постанова ВС від 01.04.2020 № 462/518/18). Отже, за загальним правилом будь-яке майно, за виключенням майна, яке є особистою приватною власністю одного з подружжя або набуте за його особисті кошти, належить подружжю на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ч. 1 ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Частиною 1 ст. 69 СК України визначено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Як виняток, при вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. (ч.ч. 2, 3 ст. 70 СК України). Судом встановлені такі обставини. [PERSON] та [PERSON] з 26 листопада 2011 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Волочиського районного суду Хмельницької області від 05 жовтня 2020 року, що набрало законної сили 05 листопада 2020 року (а.с. 163). За час перебування в шлюбі сторони набули майно: - гараж бокс [NUMBER] , що знаходиться в [ADDRESS] , із земельною ділянкою для обслуговування гаража площею 0,0052 га, кадастровий номер 6820910100:01:002:0934 (згідно з договором купівлі-продажу гаража від 06 листопада 2018 року) а.с. 7, 8. Право власності на гараж та земельну ділянку зареєстровано за [PERSON] (а.с. 83, 84); - автомобіль Nissan X-Trail, д.н.з. [NUMBER] , за договором купівлі-продажу № 2580 від 08 грудня 2017 року, право власності на який зареєстровано за [PERSON] (а.с.\~89). Автомобіль Nissan X-Trail, д.н.з. [NUMBER] , за договором купівлі-продажу № 13338 від 11 липня 2020 року був придбаний [PERSON] , зареєстрований номерний знак [NUMBER] (а.с. 89-91). Гараж та земельна ділянка належать [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності, що підтверджується правовстановлюючими документами, а тому є майном, що підлягає поділу між сторонами. Щодо спірного автомобіля слід зазначити таке. Як вбачається з матеріалів справи, автомобіль Nissan X-Trail, д.н.з. [NUMBER] , належний сторонам на праві спільної сумісної власності, був відчужений під час перебування сторін в шлюбі. Доказів того, що автомобіль Nissan X-Trail був відчужений без згоди позивача, [PERSON] не надано. Посилання позивача на те, що він був необізнаний про продаж автомобіля, суд сприймає критично, зважаючи в тому числі і на те, що в позовній заяві зазначений номерний знак автомобіля, зареєстрований за новим власником [PERSON] (ВХ 0775 ЕІ). Відтак, автомобіль, відчужений сторонами під час шлюбу, суд не включає до переліку майна, що підлягає поділу між сторонами. Враховуючи викладене, в задоволенні позовної вимоги про поділ автомобіля слід відмовити по суті. Зважаючи на це, питання застосування спливу строку позовної давності (про що просила відповідач стосовно автомобіля) судом не вирішується. Твердження відповідача про те, що гараж був проданий, є неспроможним, оскільки належними та допустимими доказами вказане не підтверджується, право власності на гараж та земельну ділянку зареєстроване за [PERSON] . Отже, саме гараж та земельну ділянку суд визначає як майно, що належить сторонам на праві спільної сумісної власності та підлягає поділу між ними. Згідно з висновком суб`єкта оціночної діяльності ФОП [PERSON] від 08 червня 2023 року, вартість гаража за адресою: [ADDRESS] , становить 176564 грн. (а.с. 17). Відповідно до довідки суб`єкта оціночної діяльності ФОП [PERSON] від 14 червня 2023 року, вартість земельної ділянки з кадастровим номером 6820910100:01:002:0934 за адресою: [ADDRESS] , становить 48098 грн. 87 (а.с. 19). Таким чином, загальна вартість майна, що підлягає поділу, становить 224662 грн. 87\~коп. За загальним правилом, встановленим законодавцем, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними. Оскільки судом не встановлено наявності правових підстав для відступлення від принципу рівності часток співвласників у праві спільної сумісної власності подружжя, тому позов слід задовольнити частково та визнати за кожним із співвласників право на частину гаража та частину земельної ділянки. З наведених вище підстав, в задоволенні решти позовних вимог слід відмовити за їх безпідставністю, судовий збір слід стягнути з відповідача пропорційно до розміру задоволених вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial