Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-20 00:00:00

29.08.2024 представник позивача адвокат Ткаченко Т.В. (уповноважена представляти інтереси позивача на підставі ордеру серії АВ № 1083793 (а.с. 10) звернулася до Літинського районного суду Вінницької області із зазначеним позовом. Свої вимоги обґрунтовує тим, що у червні 2024 року з пенсії позивача було здійснено відрахування. На запит позивача банк надав виписку, згідно з якою 13.06.2024 було накладено арешт на 36529,39 грн. 24.06.2024 погашення цієї суми було списано його пенсію в розмірі 2725,00 грн. Позивач отримав копію постанови про арешт коштів, винесену приватним виконавцем 13.06.2024. Як зазначено у постанові, арешт був накладений у межах виконавчого провадження № 69567513, відкритого 04.08.2022 за виконавчим написом приватного нотаріуса Остапенка Є.М. Цей виконавчий напис стосувався стягнення з [PERSON] невиплачених коштів на користь ТОВ «ФК«Авансар». У виконавчому напису вказано загальну заборгованість у розмірі 36920,62 грн. Є також копія заяви (оферти), яка містить неточності щодо дати та умов, що не відповідають кредитному договору. Вона не є належною підставою для стягнення. Таким чином, представник позивача вважає, що не було нотаріально посвідченого договору, що є підставою для скасування виконавчого напису, оскільки заборгованість не є безспірною. Дії відповідача щодо передання документа без належних повідомлень позивачу порушують його права як споживача фінансових послуг. Грошові кошти від відповідача чи іншої установи він не отримував. Претензії та вимог про сплату боргу від відповідача та інших осіб йому не надходили. Вказує, що нотаріус порушив процедуру вчинення виконавчого напису, оскільки замість оригіналу нотаріально посвідченого договору та документів на підтвердження безспірності заборгованості, нотаріус прийняв на підтвердження боргу інший документ Відтак просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 31.05.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., про стягнення з позивача 36920,62 грн, а також просить стягнути з відповідача на користь позивача стягнуті за виконавчим написом, грошові кошти у сумі 14725,17 грн. 30.08.2024 судом було задоволено заяву представника позивача адвоката Ткаченко Т.В. про забезпечення позову та зупинено стягнення на підставі виконавчого напису (а.с. 26). Позивач [PERSON] до судового засідання не з`явився. Його представник адвокат Ткаченко Т.В. надіслала на електронну адресу суду заяву, відповідно до якої просить розгляд справи проводити у відсутність позивача та її представника. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с. 56). Представник відповідача ТОВ «ФК «Авансар» до судового засідання повторно не з`явився, хоча про місце, дату та час судового засідання повідомлявся заздалегідь та належним чином (а.с. 47-48, 54-55). Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є. М. до судового засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив. Про місце, дату та час судового розгляду повідомлявся заздалегідь та належним чином (а.с.49-50). Третя особа - приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Турський О.В. до судового засідання також не з`явився, хоча про місце дату та час судового засідання повідомлявся заздалегідь та належним чином. Будь яких клопотань на адресу суду не надав, про причини неявки суд не попередив (а.с. 45). На підставі ст. 280 ЦПК України, враховуючи думку представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання. Дослідивши заяву представника позивача та матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 31.05.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. вчинений виконавчий напис за реєстровим номером № 75651 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «АВАНСАР» якому ТОВ «ФК «Фагор» відступило право вимоги на підставі договору факторингу № № 27/05/2020-4 від 27.05.2020 , якому в свою чергу ТОВ «ФК «Плеяда» відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу №1 від 20.05.2016, якому в свою чергу ПАТ «Банк Михайлівський» на підставі Договору факторингу № 1905 від 19.05.2016, відступлено право вимоги за Кредитним договором № 200172199 від 10.05.2016, укладеного між ПАТ «Банк Михайлівський» та [PERSON] (а.с. 11 зв.). З позивача на користь відповідача стягнута заборгованість за період з 10.05.2016 року по 28.05.2021 включно, заборгованість за тілом кредиту в сумі 10054,67 грн.; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсоткам становить 26015,95грн. (а.с. 14). 04.08.2022 приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Турським О.В. на підставі заяви ТОВ «АВАНСАР» відкрите виконавче провадження № 69567513 щодо примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. № 75651 від 31.05.2021 (а.с. 12). Відповідно до копії Заяви (оферти) №200172199 від 19.12.2014, між [PERSON] та ПАТ «Банк Михайлівський» на умовах викладених у заяві, Умовах надання та обслуговування кредитних карток Банку, зазначених в ОП заяви та Тарифах по картках банку, був укладений договір про надання та використання кредитної картки, у простій письмовій формі, скріплений власноручними підписами сторін. (а.с. 11). Згідно ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Процедура вчинення нотаріусами виконавчих написів визначена у Главі 14 Закону «Про нотаріат`та Главі 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року (далі Порядок). Відповідно ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат`для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат`визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (підпункт 3.1 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Відповідно до ст. 89 Закону України «Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172(надалі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Тобто, на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного суду України від 05.06.2017 року у справі №6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачам документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, приймаючи до уваги те, що не встановлено судом факт отримання позивачем повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості. Відповідач не надав до суду належних та достовірних доказів на спростування доводів позивача. Таким чином, на думку суду, у цьому випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Крім того, відповідно до п. 1 Переліку документів, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» Перелік документів доповнено після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову № 662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалами Вищого адміністративного суду України від 06 березня та 04 квітня 2017 року виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року зупинено до закінчення касаційного розгляду. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 залишено без змін. Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання». Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Положеннями ст.83ЦПК України визначено, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. З матеріалів справи вбачається, що договір поданий відповідачем нотаріусу для одержання виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально. Вказана обставина не спростована відповідачем належними та допустимими доказами по справі. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що є достатні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, саме у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Оскільки, порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису є самостійною підставою для задоволення цього позову, суд не вважає за необхідне перевіряти інші доводи позивача щодо неправомірності вимог стягувача. Вказане узгоджується з правовими висновками ВП ВС викладеними у постанові від 21.09.2021 року у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21). Отже, позовні вимоги представника [PERSON] - адвоката Ткаченко Т.В. є обґрунтованими та підлягають до задоволення в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Згідно з вимогами ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. При зверненні до суду з означеним позовом [PERSON] не сплачено судовий збір за подання позовної заяви, оскільки позивач звільнений від його сплати. Так, відповідно до ст.22 ЗУ «Про захист прав споживачів», споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в сумі 968,96 грн. відповідно до вимог ст.141 ЦПК України. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605,60 грн. у відшкодування судових витрат про забезпечення позову.

Outcome: approved