Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання договору довічного утримання та визнання права власності на нерухоме майно мотивуючи свої вимоги тим, що 11 липня 2023 року між нею та [PERSON] було укладено договір довічного утримання, посвідчений державним нотаріусом Ковельської державної нотаріальної контори Волинської області Луцик Н.А. Згідно даного договору [PERSON] зобов`язується довічно утримувати, надаючи [PERSON] матеріальне забезпечення з утримання (догляду), яке щомісячно має надаватись в сумі 3000 (три тисячі) гривень. Догляд [PERSON] визначався у вигляді: надання побутових послуг, допомога в прийомі ліків, забезпечення належними лікувальними засобами на підставі наданих лікарями рецептів, допомога у організації взаємодії з необхідними фахівцями та службами, допомога у веденні домашнього господарства, забезпечення [PERSON] придатним для носіння одягом та оплата комунальних платежів за користуванням будинком в якому проживає позивач. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~З іншої сторони [PERSON] за зазначеним договором передала у власність відповідача належну їй на праві особистої власності земельну ділянку площею 0,94 га, кадастровий номер 0725785401:01:006:0003, що розташована в [ADDRESS] , з накладенням заборони відчуження. В 2024 році [PERSON] виїхав за кордон. З цього часу він перестав виконувати свої обов`язки встановлені у договорі довічного утримання. Так, відповідач в січні та лютому 2024 року не сплатив [PERSON] 3000 (три тисячі) гривень на її утримання. Також відповідач не здійснює догляд за [PERSON] , оскільки перебуває за кордоном. Позивач вимушена просити сторонніх людей, щоб вони допомагали їй в прийомі ліків, допомагали їй у веденні домашнього господарства, оплачували комунальні платежі за користування будинком, в якому проживає позивач. [PERSON] телефонувала [PERSON] з приводу невиконання договору, проте відповідач повідомив їй, що найближчим часом він не планує повертатись в Україну, а тому виконати взяті на себе зобов`язання щодо утримання та догляду позивача, він не зможе. Відповідно до п. 3.1.2 Договору, позивач (відчужувач) має право вимагати розірвання Договору та повернення земельної ділянки, у разі не виконання або неналежного виконання відповідачем (набувачем) своїх обов`язків за цим договором. У зв`язку з тим, що відповідач не виконує взяті на себе зобов`язання згідно Договору довічного утримання, то позивач бажає достроково розірвати даний Договір. Відповідно до норм зазначених в ст. 651 ЦК України розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другої сторони та в інших випадках, встановлених договором або законом. Договір підлягає розірванню незалежно від вини набувача у невиконанні чи неналежному виконанні зобов`язання. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Так, як відповідач з початку 2024 року знаходиться за межами України, тому не може здійснювати належний догляд за позивачем, яка є людиною похилого віку та потребує сторонньої допомоги. З викладеного вбачається, що у [PERSON] є усі підстави розірвати договір довічного утримання від 11 липня 2023 року, укладений між нею та [PERSON] через неналежне виконання відповідачем умов договору довічного утримання, та із застосуванням наслідків розірвання договору довічного утримання у виді визнання за [PERSON] права власності на земельну ділянку площею 0,94 га, кадастровий номер 0725785401:01:006:0003, що розташована в [ADDRESS] , внаслідок такого розірвання договору. Ухвалою Шацького районного суду Волинської області від 25.09.2024 відкрито провадження по справі та справа призначена до розгляду в спрощеному провадженні з повідомленням сторін. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, в позовній заяві зазначила, про розгляд справи у її відсутності, просила позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав письмову заяву в якій просив справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує щодо їх задоволення. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд дійшов наступних висновків. Статтею 15 ЦК України\~визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Отже,\~стаття 15 ЦК України\~визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Відповідно до\~ст. 744 ЦК України\~за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно. Відповідно до\~ст. 745 ЦК України, договір довічного утримання (догляду) укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню. Відповідно до\~ст. 746 ЦК України\~відчужувачем у договорі довічного утримання (догляду) може бути фізична особа незалежно від її віку та стану здоров`я. Набувачем у договорі довічного утримання (догляду) може бути повнолітня дієздатна фізична особа або юридична особа. Відповідно до\~ст.748 ЦК України, набувач стає власником майна, переданого йому за договором довічного утримання (догляду), відповідно до\~статті 334 цього Кодексу. Відповідно до\~ст. 749 ЦК України, у договорі довічного утримання (догляду) можуть бути визначені всі види матеріального забезпечення, а також усі види догляду (опікування), якими набувач має забезпечувати відчужувача. Відповідно до\~ст. 755 ЦК України\~, договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків, незалежно від його вини. Відповідно до\~ст. 756 ЦК України, у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов`язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення. В розумінні ч. 1 ст. 756\~ЦК України, правовим наслідком розірвання договору довічного утримання, у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов`язків за договором є повернення до відчужувача права власності на майно, яке було ним передане, оскільки виникнення права власності на земельну ділянку у набувача за договором довічного утримання ні з якою іншою обставиною, як укладення договору, не пов`язано. Судом встановлено, що 11 липня 2023 року між [PERSON] та [PERSON] укладений договір довічного догляду (утримання), посвідчений приватним нотаріусом Ковельської державної нотаріальної контори Волинської області Луцик Н.А., зареєстрований у реєстрі № 1-879 (а.с. 8,9). Відповідно до п. 1.1 договору довічного утримання, Відчужувач [PERSON] передає, а набувач [PERSON] отримує у власність земельну ділянку площею 0.94 га, кадастровий номер 0725785401:01:006:0003, що розташована в [ADDRESS] , та взамін чого зобов`язується забезпечувати відчужувача доглядом та утриманням довічно на умовах цього договору. Згідно п. 2.1 Договору, матеріальне забезпечення з утримання (догляду), яке щомісячно має надаватись набувачем відчужувачу, оцінюється сторонами у суму 3000 (три тисячі) гривень Відповідно до п. 2.2 Договору, догляд (утримання) відчужувача визначається у вигляді: надання побутових послуг; допомога в прийомі ліків; забезпечення належними лікувальними засобами на підставі виданих лікарями рецептів; допомога в організації взаємодії з необхідними фахівцями та службами (виклик лікаря, комунальних служб); допомога у веденні домашнього господарства годування двічі на день курей; забезпечення Відчужувача придатним для носіння одягом та взуттям; оплата комунальних платежів за користуванням будинком в якому проживає відчужувач електропостачання, водопостачання та водовідведення. Частина друга\~статті 651 ЦК України\~визначає, що договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотними є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до п. 3.1.2 Договору, Відчужувач має право вимагати розірвання договору та повернення земельної ділянки у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків за цим договором (а.с.8). Таким чином, для розірвання вказаного договору з вказаних підстав достатньо встановлення факту неналежного виконання набувачем умов договору. У Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 347/1273/16 зроблено наступний висновок: «Відповідно до пункту 1 частини першої статті 755 ЦК України договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків, незалежно від його вини. Положення частини першої статті 755 ЦК України, не містить визначення неналежного виконання набувачем обов`язків за договором довічного утримання, а тому вирішуючи зазначене питання, суд має ураховувати конкретні обставини справи, а також умови договору довічного утримання та положення статті 651 ЦК України, якою визначені загальні підстави для зміни або розірвання договору». При цьому, суд враховує, що відповідач в письмовій заяві позовні вимоги визнав у повному обсязі, чим підтвердив наявність підстав для розірвання договору та невиконання обов`язків, передбачених п. 2.1, п. 2.2 Договору довічного утримання. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб та наявність законних підстав Відтак, зважаючи на встановлені обставини, враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить вимогам закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача слід задовольнити, оскільки в судовому засіданні встановлено факт неналежного виконання відповідачем своїх обов`язків за договором довічного утримання. При цьому суд вважає за необхідне застосувати наслідки розірвання договору довічного утримання, визнавши за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 0,94 га, 0725785401:01:006:0003, що розташована в [ADDRESS] . Згідно з ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] в користь [PERSON] слід стягнути судовий збір в розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved