Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-10 00:00:00

31 жовтня 2023 року [PERSON] звернулась в Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська із позовною заявою Територіальної громади м. Кам`янське в особі Кам`янської міської ради, про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю. Позов [PERSON] мотивувала тим, що [INFO] у віці 37 років помер спадкодавець [PERSON] , померлий є двоюрідним братом позивачки, оскільки його [PERSON] та мати позивачки [PERSON] є рідними сестрами, оскільки мають одного батька [PERSON] . За життя спадкодавець [PERSON] склав заповіт, відповідно до якого належну йому частку у праві спільної часткової власності на квартиру під номером чотири, що знаходиться в будинку під номером [ADDRESS] - заповідав [PERSON] . Бажаючи реалізувати своє право на спадщину [PERSON] звернулася до Першої кам`янської державної нотаріальної контори з відповідною заявою, але Постановою державного нотаріуса Трощій Н.Г. від 12 червня 2017 року, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого [PERSON] фактично з двох підстав: звернення з заявою про прийняття спадщини після 6-ти місячного строку за відсутності документів, які б підтверджували фактичне прийняття спадщини. Також відсутні дані на підтвердження того, що спадкодавець [PERSON] має право на спадкування після [PERSON] , який був членом його родини, при цьому ним подана за життя заява про прийняття спадщини, але відсутні документи на підтвердження родинних зв`язків і докази на підтвердження спільного проживання зі спадкодавцем протягом 5 років. Що стосується такої підстави відмови у вчиненні нотаріальної дії, як звернення з заявою після спливу 6-ти місячного строку на прийняття спадщини за відсутності документів, які б підтверджували фактичне її прийняття, то нотаріусом було роз`яснено, що в такому випадку необхідно, відповідно до конкретних обставин, або в судовому порядку встановлювати додатковий строк для прийняття спадщини, або, також в судовому порядку, встановлювати факт постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Стосовно такої підстави відмови у вчиненні нотаріальної дії, як відсутність даних на підтвердження того, що спадкодавець [PERSON] має право на спадкування після [PERSON] , то нотаріус роз`яснила, що в такому випадку необхідно надати документи, або на підтвердження родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , або на підтвердження того, що дані особи проживали однією сім`єю не менш п`яти років до часу відкриття спадщини. Представник позивачки [PERSON] адвокат Фесюк Ю.О. в наданій суду письмовій заяві позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Представник відповідача Територіальної громади м. Кам`янське в особі Кам`янської міської ради Черкашина Д.М. надав заяву про розгляд справи за його відсутності, заперечень проти позову не мав. Взявши до уваги доводи представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовну заяву обґрунтованою, та такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Згідно ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно ст. 316 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, що має юридичне значення, в тому числі факту родинних відносин, за місцем проживання заявника. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом України. Судом встановлено, що [INFO] у віці 37 років помер спадкодавець [PERSON] , про що в книзі реєстрації смертей Баглійського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області зроблено відповідний актовий запис № 989 (арк.с. 9). Померлий є двоюрідним братом позивачки, оскільки його мати - [PERSON] та мати позивачки (позивачка до реєстрацію шлюбу мала прізвище [PERSON] ) - [PERSON] є рідними сестрами з огляду па те, що мають одного батька - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] , з якого вбачається, що його матір`ю є [PERSON] , свідоцтвом про народження [PERSON] , з якого вбачається, що її матір`ю є [PERSON] , свідоцтвом про укладення шлюбу, з якого вбачається, що [PERSON] після укладення шлюбу має прізвище [PERSON] , свідоцтвом про народження [PERSON] , з якого вбачається, що її батьком є [PERSON] , свідоцтвом про народження [PERSON] , з якого вбачається, що її батьком є [PERSON] (арк. с. 10-13). За життя спадкодавець [PERSON] склав заповіт, відповідно до якого належну йому частку у праві спільної часткової власності на квартиру під номером чотири, що знаходиться в будинку під номером [ADDRESS] - заповідав [PERSON] (арк. с. 14). [PERSON] звернулася до Першої кам`янської державної нотаріальної контори, але Постановою від 12 червня 2017 року, винесеною [PERSON] , державним нотаріусом даної контори, було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого [PERSON] (арк. с. 16) з двох підстав: звернення з заявою про прийняття спадщини після 6-ти місячного строку за відсутності документів, які б підтверджували фактичне прийняття спадщини, а також відсутності даних на підтвердження того, що спадкодавець [PERSON] має право на спадкування після [PERSON] . Факт постійного проживання [PERSON] разом з [PERSON] на час відкриття спадщини доводиться Актом про проживання без реєстрації від 14 вересня 2021 року, затвердженим начальником юридичною відділу КП ДМР «Добробут», з змісту якого вбачається, що за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] , [INFO] проживала без реєстрації з квітня 2011 року разом зі своїм двоюрідним братом [PERSON] , [INFO] , до моменту його смерті, що сталася [INFO] (арк. с. 17). Проживання [PERSON] разом і [PERSON] обумовлюється тим, що вони є двоюрідними сестрою та братом. В 2009 році захворіла мати [PERSON] [PERSON] , яка мешкала в [ADDRESS] , то позивачка [PERSON] викликала його з м. Мелітополя, де він на той час проживав, для того, щоб він доглядав за своєю матір`ю, оскільки вона за станом свого здоров`я такого догляду потребувала. Він відгукнувся на її прохання сестри та став проживати разом з матір`ю, щоб здійснювати догляд за нею. На той час з ними також проживав чоловік [PERSON] - [PERSON] , який не був батьком [PERSON] , оскільки на час реєстрації шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , яка відбулася 26 червня 2004 року, у [PERSON] вже був син [PERSON] , який народився [INFO] . [INFO] [PERSON] померла, але її син [PERSON] залишився проживати в м. Дніпродзержинську за вказаною адресою разом з своїм вітчимом [PERSON] , оскільки на той час вітчим також потребував сторонньої допомоги у зв`язку зі своїм станом здоров`я, який погіршився у зв`язку зі смертю дружини. Вони вдвох успадкували після смерті [PERSON] належну їй 1/2 частку квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , - кожен по 1/4 частці, але свідоцтво про право на спадщину було видане тільки [PERSON] (арк. с. 19). [INFO] помер [PERSON] (арк. с. 21), після його смерті в квартирі залишився проживати тільки [PERSON] . [PERSON] мав поганий стан здоров`я, хворів на печінково-ниркову недостатність (арк. с. 22). Починаючи з початку 2011 року стан здоров`я [PERSON] став потребувати сторонньої допомоги, оскільки його самопочуття не дозволяло йому самостійно забезпечувати свої нагальні потреби та двоюрідна сестра [PERSON] допомагала придбати продукти харчування, медикаменти, прибрати в квартирі, приготувати собі їжу тощо. З квітня 2011 року вона стала постійно проживати разом з братом. Проживала [PERSON] разом з братом починаючи з квітня 2011 року по день його смерті - тобто по [INFO] , при цьому не проживання в даний період вже відбувалося на постійній основі. [PERSON] 20 травня 2011 року склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Красношлик В.В., яким заповів сестрі позивачці [PERSON] - належну йому частку квартири за адресою: [ADDRESS] . З огляду на те, що [PERSON] заповідав тільки 1/4 частку квартири, а інше його майно може бути успадковане за правом спадкування за законом, при цьому, з урахуванням того, що за життя [PERSON] подав заяву про прийняття спадщини після члена своєї родини [PERSON] , то в разі доведення його права на спадкування після його вітчима, - у позивачки виникає право на іншу частку квартири, яка не вказана в заповіті. Після того, як в 2000 році [PERSON] переїхав проживати до м. Мелітополя, їхнє спільне проживання з вітчимом припинилося, а відновилося в 2009 році, коли захворіла мати [PERSON] - [PERSON] , яка мешкала разом, вже на той час з чоловіком [PERSON] в [ADDRESS] , і позивачка [PERSON] викликала [PERSON] з м. Мелітополя для того, щоб він доглядав за своєю матір`ю, про що зазначено вище. Після повернення в 2009 році [PERSON] з м. Мелітополя до м. Дніпродзержинська він проживав разом з вітчимом у квартирі по день його смерті - по [INFO] , а після цієї дати вже став проживати в згаданій квартирі один до дня його смерті - до [INFO] . Саме вказані обставини і обумовлюють подання [PERSON] в червні 2010 року заяви про прийняття спадщини після [PERSON] , як після члена своєї родини, оскільки вітчим сприймався ним, як член його сім`ї, який з дитинства ним опікувався, безпосередньо приймаючи участь в його вихованні та утриманні. Свідок [PERSON] , допитаний у суді, згідно його письмових пояснень, зазначив, що проживає за адресою: [ADDRESS] з 1981 року. Він добре знайомий із [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] , тому що вони проживали у сусідньому під`їзді. [PERSON] , та [PERSON] були двоюрідними братом та сестрою. Приблизно у 2009 році тяжко захворіла мати [PERSON] [PERSON] , яка мешкала в [ADDRESS] . У зв`язку із хворобою [PERSON] викликала з м. [PERSON] , для того щоб він доглядав свою матір. На той час з ним також проживав чоловік [PERSON] [PERSON] , який був вітчимом [PERSON] . В 2010 році [PERSON] померла, але її син залишився доглядати за вітчимом, оскільки останній за станом здоров`я потребував сторонньої допомоги. В 2010 році помер також і [PERSON] , після його смерті [PERSON] залишився проживати в квартирі. Починаючи з 2011 року стан здоров`я [PERSON] став незадовільним та він почав потребувати сторонньої допомоги, яку йому стала надавати його двоюрідна сестра [PERSON] , вона купувала йому продукти харчування, ліки, прибирала в квартирі, готувала їжу, з квітня 2011 року і по день смерті [INFO] постійно проживала з братом. Також зазначив, що йому відомо, що [PERSON] проживала із [PERSON] , та останній відносився до її сина, як до рідного сина. [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю в період з 1983 року по 2000 рік, а також в період з 2009 року по березень 2010 року. Свідок [PERSON] зазначила, що вона приблизно з 2006 року знайома з [PERSON] . Зазначила, що [PERSON] та [PERSON] є двоюрідними братом та сестрою. В 2009 році захворіла мати [PERSON] та [PERSON] викликала його з м. Мелітополь для її догляду. На той час з ним також проживав чоловік [PERSON] [PERSON] , який був вітчимом [PERSON] . В 2010 році [PERSON] померла, але її син залишився доглядати за вітчимом, оскільки останній за станом здоров`я потребував сторонньої допомоги. В 2010 році помер також і [PERSON] , після його смерті [PERSON] залишився проживати в квартирі. Починаючи з 2011 року стан здоров`я [PERSON] став незадовільним та він почав потребувати сторонньої допомоги, яку йому стала надавати його двоюрідна сестра [PERSON] , вона купувала йому продукти харчування, ліки, прибирала в квартирі, готувала їжу, з квітня 2011 року і по день смерті [INFO] постійно проживала з братом. Також зазначив, що йому відомо, що [PERSON] проживала із [PERSON] , та останній відносився до її сина, як до рідного сина. [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю в період з 1983 року по 2000 рік, а також в період з 2009 року по березень 2010 року. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги. Відповідно до положень ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Згідно частиною третьою ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не відмовився від неї. Відповідно до частини першої ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Частиною першою ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У відповідності до статей 1268, 1269, 1270\~ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, тобто протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до статті 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно із пунктом 23 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~30\~травня 2008\~року №\~7\~«Про судову\~практику в\~справах про\~спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Із вказаної норми слідує, що визнання права власності на майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення таких прав у визначеному законом порядку. Заявник виконав усі умови, передбачені законом, для прийняття спадщини і отримання свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Але він позбавлений права отримати свідоцтво про право на спадщину. Згідно витребуваної\~судом у\~Першої Кам`янської\~державної нотаріальної\~контори копії\~спадкової справи,\~котра надійшла\~до суду\~06.08.2024\~року,\~після смерті\~ [PERSON] , із заявою про прийняття спадщини 14 квітня 2017 року звернулась [PERSON] , інших спадкоємців, які б звернулись до нотаріальної контори у шестимісячний термін, немає. Встановлення факту проживання із спадкодавцем однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини, необхідно заявнику для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом. Згідно до частини другої статті 3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Згідно частиною першою статті 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. За змістом частини другої 315 ЦПК України, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. У пункті 2 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №\~7\~від 30\~травня 2008\~року «Про\~судову практику\~у справах\~про спадкування» зазначено, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, зокрема суди повинні розглядати заяви про встановлення факту проживання із спадкодавцем однією сім`єю та постійного проживання разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника. Відповідно до статті 76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (частина перша\~статті 95 ЦПК України). Відповідно до частини першої статті 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У свою чергу ЦПК України встановлює вимоги до доказів - даних, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (стаття 76 ЦПК України). Статтею 89\~ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу(групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Таким чином, суд проаналізувавши встановлені обставини у справі, оцінивши надані докази у їх сукупності, дійшов до висновку, що стороною заявника підтверджено в судовому засіданні тривале спільне проживання [PERSON] та [PERSON] , у період з 1983 року по 2000 рік та з 2009 року по березень 2010 року, ведення ними спільного господарства, наявність у даних осіб спільного бюджету, проведення спільних витрат, наявності між сторонами взаємних прав та обов`язків, які проживали однією сім`єю не менше п`яти років поспіль на час смерті останнього, також стороною заявника підтверджено спільне проживання на час відкриття спадщини [PERSON] разом із спадкодавцем [PERSON] , а тому позовна заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved