Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-22 00:00:00

1.Стислий виклад позиції позивача, заперечень відповідача. 05 червня 2024 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. Позов мотивований тим, що 12 травня 2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладений договір позики № 78694913, відповідно до якого, [PERSON] наданий кредит у сумі 5 500,00 грн на строк 30 днів. 14 червня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 14/06/21, відповідно до якого до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» перейшли права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідачка порушила умови кредитного договору, внаслідок чого утворилась заборгованість у сумі 22 000,00 грн. Позивач,\~посилаючись на\~статті 15-16,\~20,\~205,\~207,\~509,\~512-514,\~516,\~525-526,\~530,\~549,\~599,\~610-612,\~625-626,\~628,\~639,\~641,\~644,\~1047,\~1049\~ЦК України,\~статті 4,\~9,\~19,\~27,\~43,\~49,\~58,\~60,\~133,\~141,\~175,\~177,\~184,\~274-279\~ЦПК України,\~статті 3,\~11-12\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію»,\~просить: стягнути із [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за договором позики № 78694913 в розмірі 22 000,00 грн, з яких 5 500,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 16 500,00 грн сума заборгованості за відсотками та понесені судові витрати. 09 липня 2024 року від відповідачки до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому вона просить відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що кредитного договору чи жодних інших договорів із ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» не підписувала, коштів від ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» не отримувала, паспорті дані, РНОКПП зазначені у кредитному договорі їй не належать. Наданий позивачем кредитний договір, договір факторингу, реєстр боржників, розрахунок заборгованості, акти прийому передачі реєстру боржників, відповідачка вважає неналежними доказами, оскільки дані докази доводять перехід прав від первісного кредитора до позивача, однак жодним чином не підтверджують наявність прав вимоги в кредитора. Реєстр права вимоги не є документом, який підтверджує факт передачі кредитних коштів і не може бути доказом в справі на підтвердження доводів позивача про існування будь-яких кредитних зобов`язань перед позивачем. У матеріалах справи наявний розрахунок заборгованості, однак наданий позивачем розрахунок заборгованості за вказаними кредитними договорами складений самим позивачем, і не містить жодного підтвердження реальності господарської діяльності. Розрахунки заборгованості, на які посилається позивач, не є первинними документами, які підтверджують отримання кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані позивачем в позовній заяві, а отже не є належними доказами існування боргу. 15 липня 2024 року до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якому позивач просить задовольнити позовні вимоги. 2.Позиції учасників справи під час розгляду справи по суті. Представник позивача у судове засідання не з`явився, просив розглянути справу без його участі. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причину своєї неявки суд не повідомила. 3.Фактичні обставини\~справи,\~встановлені судом. Суд встановив, що 12 травня 2023 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладений Договір позики № 78694913, відповідно до якого, [PERSON] наданий кредит у загальній сумі 5 500,00 грн (2\~000,00 грн + 3 5000,00 грн) на строк 30 днів, зі сплатою процентів 2,5 (базова день), який підписано електронним підписом з одноразовим ідентифікатором (п. 20. Договору позики), зазначено рахунок позичальника [NUMBER] (п. 28 Договору позики) (арк. с. 4-8). Відповідно до пункту 1. Договору позики, позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений мовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Відповідно до повідомлень АТ КБ «ПриватБанк» № 20.1.0.0.0/7-240806/38295 від 08 серпня 2024 року та № 20.1.0.0.0/7-240829/18256 від 29 серпня 2024 року, на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] (IBAN [NUMBER] ), з 12 травня 2023 року до 20 травня 2023 року на карту [PERSON] зараховані грошові кошти в сумі 2\~000,00 грн та 3\~500,00 грн; інформацію щодо особи платника та призначення платежу немає змоги надати, оскільки перекази проведені через термінал іншого банку (VTB BANK) (арк. с. 131-132. 152)/ 14 червня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладений Договір факторингу № 14/06/21, 28 липня 2021 року укладена додаткова угода № 2, 22 листопада 2023 року укладена додаткова угода № 13, відповідно до яких ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права грошової вимоги (Права вимоги) до боржників за кредитними договорами вказаними у Реєстрі боржників, в тому числі і до боржниці [PERSON] за договором позики № 78694913 від 12 травня 2023 року в сумі 22 000,00 грн (арк. 9-14). Згідно із Розрахунком заборгованості за договором позики № 78694913 від 12 травня 2023 року, станом на 30 квітня 2024 року [PERSON] має непогашену заборгованість у розмірі 22 000,00 грн, яка складається з 5 500,00 грн заборгованості за основною сумою боргу, 16 500,00 грн заборгованості за відсотками (арк. с. 15). 4.Мотиви, з яких суд виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керується. Відповідно до частини першої статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За нормою статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (статті 628 ЦК України). Відповідно до статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини першої, третьої, четвертої, сьомої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 цього Кодексу). Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов`язання повинне виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до частин першої, третьої статті 512 ЦК України, передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною другою статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Суд встановив, що 12 травня 2023 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладений Договір позики № 78694913 в електронній формі шляхом надсилання позикодавцем електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що відповідає вимогам ЦК України та Закону України "Про електронну комерцію". Відповідачка не виконала умови кредитного договору, не повернула кредит та не сплатила відсотки за користування кредитом. У договорі сторонами погоджено всі його істотні умови щодо суми і строку кредиту сплати відсотків за користування позикою, розмір і тип процентної ставки. Відповідачка, заперечуючи проти позову, не подала докази, які б підтвердили виконання нею умов договору позики. Надана відповідачкою Виписка по картковому рахунку АТ «Державний ощадний банк України» не спростовує факту отримання відповідачкою коштів, оскільки позика була надана шляхом перерахування коштів на картку відповідачки, емітовану у АТ КБ «ПриватБанк» (арк. с. 59-65, 131-132). Враховуючи наведене, суд дійшов висновку задовольнити позовні вимоги, стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за договором позики № 78694913 від 12 травня 2023 року у розмірі 22 000,00 грн, яка складається з: 5 500,00 грн заборгованості за основною сумою боргу, 16 500,00 грн заборгованості за відсотками; 3 028,00 грн у порядку розподілу судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved