Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просить визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті батька, [PERSON] , померлого [INFO] , право власності на житловий будинок [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він є спадкоємцем майна, що належало його батькові, [PERSON] , померлому [INFO] , а саме: житлового будинку [ADDRESS] . Інших спадкоємців немає. Під час звернення до нотаріуса для оформлення спадщини йому було роз`яснено, що у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно він не може оформити спадщину на своє ім`я, у зв`язку з чим змушений звернутися до суду. Ухвалою судді від 05.06.2024 справа прийнята до розгляду та провадження у ній відкрито. Ухвалою суду від 04.07.2024 закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду. Від позивача надійшла заява, згідно якої він просив позовні вимоги задовольнити та слухати справу в його відсутності. Від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи у відсутності представника селищної ради та ухвалення рішення за наявними у справі документами. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, як такий, що знайшов своє повне підтвердження з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 13 червня 2018 року виконавчим комітетом Чкаловської селищної ради Чугуївського району Харківської області, про що складено відповідний актовий запис № 89. Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок [ADDRESS] , що підтверджується копією виписки з погосподарської книги від 15.01.2024 та довідки виконавчого комітету Чкаловської селищної ради Чугуївського району Харківської області № 01-02-32/140 від 20.02.2019, відповідно до яких згідно запису погосподарської книги Граківської сільської ради № 04 за 2016-2020 рр., особовий рахунок № [NUMBER] , головою домогосподарства і власником будинку є [PERSON] . Частинами 1, 2 статті 1220 ЦК України установлено, що спадщина відкривається\~внаслідок смерті\~особи або\~оголошення її\~померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою частина третя статті 46 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 1216, ч. 1 ст. 1217 ЦК України с падкуванням є\~перехід прав\~та обов`язків\~(спадщини)\~від фізичної\~особи,\~яка померла\~(спадкодавця),\~до інших\~осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Статтею 1223 ЦК України\~передбачено, у разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст.1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст.1259 цього Кодексу. Згідно статті 1261 ЦК України: у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцем першої черги померлого [PERSON] є його син, позивач у справі [PERSON] .. Факт родинних відносин між спадкодавцем та спадкоємцем підтверджується копією свідоцтва про народження від 01.09.1961 серії [NUMBER] . Згідно з\~ч.\~ч.\~1,\~3\~ст.\~1268\~ЦК України спадкоємець за\~заповітом чи\~за законом\~має право\~прийняти спадщину\~або не\~прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець прийняв спадщину, тим що проживав разом зі спадкодавцем за адресою: будинок [ADDRESS] , що підтверджується довідкою виконавчого комітету Чкаловської селищної ради Чугуївського району Харківської області від 01.06.2024, та подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, однак в оформленні спадщини йому відмовлено, у зв`язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно, про що свідчать відомості Чугуївської державної нотаріальної контори Харківської області від 08.08.2023. Інших спадкоємців, що претендують на спадщину після смерті [PERSON] , судом не встановлено. Відповідно до\~ст.\~1218\~ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до\~ч.\~ч.\~1,\~2\~ст.\~328\~ЦК України право власності\~набувається на\~підставах,\~що не\~заборонені законом,\~зокрема із\~правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає з закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно з абз. 2, 3 п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З урахуванням наведених положень закону, право на спадщину мають особи, які її прийняли. Разом із тим, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому законодавством. Особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження в разі порушення, невизнання або оспорювання її прав, свобод чи інтересів, зокрема у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Таким чином, позивач [PERSON] після смерті спадкодавця є єдиним спадкоємцем житлового будинку [ADDRESS] , який прийняв спадщину фактично та протягом строку, передбаченого ч.1 ст. 1270 ЦК України, не заявив про відмову від неї, однак, оформити спадщину на своє ім`я не зміг, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. На підставі викладеного,

Outcome: approved