Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-21 00:00:00

Позивачка [PERSON] \~ звернулась\~до суду\~позовом до\~ [PERSON] ,\~в якій\~просить розірвати\~шлюб між\~нею та\~ [PERSON] ,\~зареєстрований 16\~листопада 2019\~року в\~Млинівському районному\~відділі ДРАЦС\~ГТЮ у\~Рівненській області,\~ про що складено запис за № 96. Залишити їй, [PERSON] , право надалі іменуватись прізвищем [PERSON] . \~ \~ \~ \~Позивачка також просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі частини від доходу щомісячно, але не менше як 50% прожитквого мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення сином повноліття, тобто до [INFO] . В обгрунтування позовних вимог позивачка вказала, що підставою для розірвання шлюбу є те, що спільне сімейне життя з відповідачем не склалось, протягом двох місяців шлюбні відносини між нею та відповідачем фактично припинено, вони проживають окремо. Причиною розірвання шлюбу є несумісність характерів різниця в поглядах на життя. Подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе, так як це суперечить її інтересам та інтересам дитини. У зв`язку з чим наполягає на розірванні шлюбу. Обгрунтовуючи позов в частині стягнення аліментів, позивачка вказала, що від шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачкою. Відповідач має добрий стан здоров`я, інших утриманців немає, а тому в змозі та повинен сплачувати аліменти. Оскільки відповідач має постійне місце роботи, працює на посаді менеджера в ТОВ "Агрохімпартнер", позивачка просить суд визначити розмір аліментів в розмірі частини від доходу, щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку. Позивачка під час розгляду справи в суді позовні вимоги підтримала повністю, просить позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] під час розгляду справи в суді позовні вимоги визнав повністю, згідний на розірвання шлюбу та стягнення з нього аліментів на утримання сина [PERSON] в розмірі частини від доходу, щомісячно. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. 18 вересня 2024 року ухвалою суду прийнято до розгляду позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Судом вирішено справу в межах заявлених позивачем позовних вимог. В ході розгляду справи сторони (їх представники) заяв та/чи клопотань не подавали. Судом не вирішувалося питання про забезпечення доказів, не вживалися заходи забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо. Під час розгляду справи в суді встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] зареєстрували свій шлюб 16 листопада 2019 року у Млинівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, про що складено відповідний актовий запис за № 96./а. с.6/. \~ \~ \~ \~Заходи для збереження сім`ї сторонами не вживаються, шлюбні відносини подружжя не підтримує, сторони проживають роздільно. Відповідно до ст.\~112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. \~ \~ \~ \~Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі ч.\~3 ст.\~105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно вказаної норми суд вважає, що позивачка має право залишитися надалі іменуватися прізвищем [PERSON] . У відповідності до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~З викладеного суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя стало неможливим, збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає до задоволення повністю. \~ \~ \~ \~Щодо позовних вимог про стягнення аліментів, суд дійшов до наступних висновків. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Отже обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері так і батька. Згідно ч.2 ст. 181 Сімейного кодексу України, за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її отриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Частиною третьою статті 191 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Так, в судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , батьками [PERSON] є мама [PERSON] та батько [PERSON] . /а. с. 7/. Статтею ст. 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує \~стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав та інші обставини що мають істотне значення. Крім того, цією ж статтею передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як пояснив відповідач, він по стану здоров"я працездатний, має постійне місце роботи та регулярно отримує заробітну плату, інших утриманців на утриманні не має, згідний на сплату аліментів на утримання сина [PERSON] в розмірі частини від доходу. Обставин, які б звільняли відповідача від обов"язку по утриманню свого сина судом не встановлено. Позивачка сама не може забезпечити належне матеріальне становище неповнолітнього сина. Частиною 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред"явлення позову. Враховуючи вказані обставини справи та правові норми, позовні вимоги позивачки в частині стягнення аліментів підлягають до задоволення повністю. У позовній заяві позивачка, обґрунтовуючи свої позовні вимоги в частині розірвання шлюбу та стягнення аліментів, посилалася на положення ст. ст. 24, 56, 104, 105, 110, 112, 113 та 180-182 Сімейного кодексу України. Застосування вказаних правових норм при вирішенні справи, суд вважає обґрунтованими. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Позивачкою по справі понесено судові витрати у виді сплаченого судового збору в розмірі 1211,20 грн, що підтверджується квитанцією № 38 від 30.08.2024 Дана сума судового збору підлягає стягненню з відповідача. Разом з тим, ч. 1 ст. 142 ЦПК України, передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки відповідач визнав позов повністю, то відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, суд рахує за можливе повернути позивачу з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого при поданні позову, а 50% сплаченого судового збору стягнути з відповідача на користь позивачки. Крім того,\~з відповідача\~підлягає стягненню\~на користь\~держави 1211,\~20\~грн.\~судового збору,\~у зв`язку\~з тим,\~що позивачка\~згідно ЗУ\~"Про\~судовий збір"\~звільнена від\~сплати судового\~збору при\~зверненні до\~суду по\~даній категорії\~справ. На підставі ст. ст. 24, 110, 111, 112, 113, 180-183 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved