Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , треті особи: Служба у справах дітей по Слобідському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, за якою просить: позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] відносно його малолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] . Стягнути з [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] аліменти на користь малолітньої дитини: сина [PERSON] , [INFO] у розмірі частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі до суду позовної заяви і до повноліття дитини. Судові витрати покласти на відповідача. Свої вимоги мотивує тим, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 20 лютого 2010 року по 08.09.2016 року. Шлюб був зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Богодухівського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 14. Сторони мають спільну дитину: [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає разом з матір`ю та її новим чоловіком [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . Починаючи з 2012 року відповідач повність самоусунувся від спілкування та забезпечення дитини. Зв`язок між батьком та дитиною було втрачено, назавжди. Вихованням дитини займається виключно позивач та її батьки. З 2022 року новий чоловік Позивача також приділяє увагу у вихованні дитини. Він має наміри її усиновити. Дитина не знає та не бажає знати свого батька. Батько надав нотаріальну заяву про те, що він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав. Також Відповідач надав нотаріальну заяву про те, що він не заперечує проти усиновлення своєї дитини іншою особою. Позбавлення батьківських прав відповідача та надання дитині можливість отримати справжнього батька - відповідають найкращим інтересам дитини. Також позивач зазначає, що відповідно до вимог ч.3 статті 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, згідно змісту наданої представником позивача заяви розгляд справи просив проводити за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач на неодноразові виклики в судові засідання жодного разу не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений. Представник третьої особи - Служби у справах дітей по Слобідському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений. Представник третьої особи - Департаменту служби у справах дітей Харківської міської ради в судове засідання не з`явився, надав заяву, відповідно до змісту якої справу просить розглядати без участі представника департаменту, при цьому уточнив, що при винесенні рішення просить врахувати інтереси неповнолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] . Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи у межах наданих доказів, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. На підставі копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.21). Згідно копії Заочного рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 8 вересня 2016 року, шлюб між [PERSON] , 1992 р.н. та [PERSON] , 1985 р.н. було розірвано (а.с.22). Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , 30 липня 2022 року було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с.23), прізвище позивача після укладення шлюбу - [PERSON] . Згідно довідки КНП «Міська дитяча клінічна лікарня №24» Харківської міської ради №68/0/590-24 від 07.02.2024, [PERSON] , [INFO] перебуває під наглядом лікаря - педіатра та лікарів-фахівців комунального некомерційного підприємства «Міська дитяча клінічна лікарня №24» Харківської міської ради, мешкає за адресою: [ADDRESS] . Зі слів лікаря - педіатра до лікувального закладу [PERSON] супроводжує мати, яка піклується про стан здоров`я сина, виконує рекомендації лікарів. Інформації щодо участі батька в вихованні дитини лікувальний заклад не має. Відповідно до змісту копії довідки КЗ «Харківський ліцей №48 Харківської міської ради» №08 від 31.01.2024 року, [PERSON] , [INFO] , є учнем 8-Б класу комунального закладу «Харківський ліцей №48 Харківської міської ради» з 1 вересня 2016р. Батько дитини, [PERSON] , з моменту вступу сина, [PERSON] , до навчального закладу та до теперішнього часу у ліцеї не з`являвся, його навчанням не цікавився, у вихованні участі не приймав, ніяких контактів з класним керівником та іншими вчителями не підтримував. Вихованням [PERSON] займалася мати [PERSON] та її чоловік [PERSON] . Вони постійно відвідували батьківські збори, здійснювали контроль за навчанням [PERSON] , тримали тісний контакт з класним керівником та іншими вчителями школи, піклувалися долею дитини. Згідно змісту нотаріально завіреної заяви [PERSON] від 19.12.2023 року, останній дає згоду на позбавлення його батьківських прав по відношенню до його сина - [PERSON] , [INFO] . Уточнив, що у вихованні, навчанні, утриманні сина участі не приймає. Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до змісту Висновку виконавчого комітету Харківської міської ради Харківської області Департаменту служб у справах дітей №291 від 19.07.2024 року, з неповнолітнім [PERSON] , [INFO] року було проведено бесіду, під час якої він пояснив, що не заперечує проти позбавлення батьківських прав [PERSON] , який не бере участі у житті сина. Уточнив, що хлопець називає батьком вітчима, [PERSON] , який замінив йому батька та має намір його усиновити. Департамент служб у справах дітей вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Конвенція про права дитини, що ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, визнаючи, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння, забезпечує те, щоб дитина не розлучалася з батьками в супереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосованого закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. У відповідності до ч. 2, ч. 3 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про стан здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, крім того зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частина 4 ст.155 СК України передбачає покладання на батьків відповідальності, встановленої законом, за ухилення їх від виконання батьківських обов`язків. Відповідно до діючого СК України до батьків, які ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків, передбачено застосування таких правових санкцій, які можуть вважатися юридичною відповідальність, зокрема, позбавлення батьківських прав. Стаття 164 СК України передбачає підстави позбавлення батьківських прав, якими можуть бути: ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоке поводження з дитиною; якщо батьки є хронічними алкоголіками або наркоманами; якщо батьки вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва (п. 2-5 ч. 1 ст. 164 СК України) Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ч.1 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав: втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною, однак не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Таким чином, оскільки відповідач не переймається станом здоров`я своєї неповнолітньої дитини, ухиляється від виконання своїх обов`язків, передбачених законом, по його вихованню та матеріальному утриманню, суд приходить до висновку щодо необхідності позбавлення його батьківських прав і не бачить підстав для відмови в задоволенні позову, оскільки в даному конкретному випадку виявив та оцінив позитивний результат у майбутній долі неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , і вважає, що таким чином та в такий спосіб будуть захищені його права та інтереси. Надані докази є підтвердженням того, що позбавлення батька батьківських прав є доцільним, оскільки відповідач допустив свідоме нехтування своїми обов`язками щодо виховання і утримання дитини, ухилення від виконання своїх обов`язків. На підставі викладеного, суд дійшов висновку про доцільність позбавлення [PERSON] , [INFO] батьківських прав відносно неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Що стосується позовних вимог щодо стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З урахуванням встановлених обставин справи, досліджених у судовому засіданні доказів, вбачається, що відповідач безвідповідально ставиться до виховання своєї дитини, ухиляється від виконання своїх обов`язків по його вихованню, тому доцільно позбавити його батьківських прав та стягнути при цьому аліменти на утримання сина, оскільки особи, позбавлені батьківських прав, не звільняються від обов`язку щодо утримання дітей. З огляду на наведене, враховуючи потреби неповнолітньої дитини, те, що відповідач за віком є працездатною особою та може працювати, аліменти, спрямовані на утримання дитини, повинні бути достатніми і співрозмірними з урахуванням мети аліментного зобов`язання, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів на користь позивачки на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі однієї чверті частки його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягувати з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Суд звертає увагу сторін, що відповідно до ст.179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачу його право на звернення до суду із заявою про надання права на побачення з дитиною у відповідності зі ст.168 СК України, якщо це не завдасть шкоди її життю, здоров`ю та моральному вихованню, за умови присутності іншої особи, що в свою чергу на думку суду буде стимулювати відповідача до виправлення й дасть можливість в майбутньому, при наявності його бажання, звернутись до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. В силу ч. 6 статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Отже, суд вважає необхідним стягнути з відповідача судовий збір на користь держави в сумі 1 211 грн. 20 коп., за вимогу майнового характеру (про стягнення аліментів), та 1 211 грн. 20 коп. за вимогу немайнового характеру (про позбавлення батьківських прав) на користь позивача.

Outcome: approved