Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-16 00:00:00

заступник керівника Київської міської прокуратури в інтересах держави в особі Київської міської ради звернувся у суд з позовом про усунення перешкод у володінні та розпорядженні земельною ділянкою. В обгрунтування позовних вимог зазначає, що у власності територіальної громади міста Києва перебуває земельна ділянка, площею 0,0795 га (кадастровий номер 8000000000:90:034:0055), яка належить до земель лісогосподарського призначення та відноситься до об"єктів екомережі. Територія, в межах якої розташована спірна земельна ділянка,згідно з матеріалами лісовпорядкування, є частиною кварталу 5 (виділи 25,26) Конча-Заспівського лісництва, що відноситься до земель лісогосподарського призначення у складі лісів у межах населених пунктів та включає в своєму складі частину річки Коник та канал від річки Віта. Київською міською прокуратурою встановлено, що [PERSON] чинить перешкоди власнику землі - територіальній громаді м. Києва у володінні та розпорядженні спірною земельною ділянкою, оскільки реєстрація права власності [PERSON] на об"єкт нерухомого майна по [ADDRESS] здійснена без жодної належної правової підстави (за відсутності правовстановлюючого документа на землю, дозвільних документів на будівництво, розпорядження про присвоєння поштової адреси тощо) та на об"єкт нерухомості, якого не існує та не існувало ніколи. Реєстрація права власності [PERSON] на спірну земельну ділянку також здійснена за відсутності належних правових підстав. За таких підстав, позивач просить усунути перешкоди власнику - територіальній громаді міста Києва в особі Київської міської ради у володінні та розпорядженні земельною ділянкою лісогосподарського призначення шляхом, зокрема - скасування рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Падалки Р.О. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 66640603 від 03.03.2023 року та здійснену на його підставі в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права власності [PERSON] на земельну ділянку (кадастровий номер 800000000:90:034:0055, (реєстраційний номер об"єкта 2700070380000, номер запису про право власності 49437863), з одночасним припиненням права власності [PERSON] на неї, - скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером 800000000:90:034:0055, площею 0,0795 га на [ADDRESS] . Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 15 вересня 2023 року відкрито загальне позовне провадження у даній справі. (а.с. 180 т.1) 16 жовтня 2023 року Київська міська рада надіслала до суду письмові пояснення. (а.с. 191 т.1) Просить задовольнити позовні вимоги та розглядати справу без участі представника Київської міської ради. 24 січня 2024 року відповідач [PERSON] надіслала до суду відзив на позовну заяву. (а.с. 2 т.2) Просить відмовити в задоволенні позову, оскільки прокурор не може вважатись альтернативним суб"єктом звернення до суду і замінювати належного суб"єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави. Зібрані у справі документи свідчать про обізнаність Київської міської ради про виникнення спірної ситуації щодо відповідних земельних ділянок та про відсутність будь-яких обставин, що перешкоджають захисту прав та інтересів держави саме належним суб"єктом - Київською міською радою. Також відповідач зазначає, що державна реєстрація права власності на об"єкт нерухомого майна була здійснена на підставі документів, які є чинними та такими, що не визнані судом недійсними у встановленому чинним законодавством порядку. Доводи прокурора щодо відсутності нерухомості на місті спіних земельних ділянок не підтверджується жодною судовою будівельно-технічною експертизою. Додані до позовної заяви протоколи допитів свідків є неналежними доказами, на яких не можуть встановлюватись та грунтуватись відповідні обставини даної судової справи. Крім того, на думку відповідача, прокурором в даному випадку обрано неналежний спосіб захисту, що є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову. 01 березня 2024 року позивач надіслав відповідь на відзив. (а.с. 36 т.2) Просить задовольнити позов, оскільки надані [PERSON] державному реєстратору документи для здійснення державної реєстрації права власності на садовий (дачний) будинок уповноваженими органами/особами не видавались та не виготовлялись, а нерухомого майна на спірній земельній ділянці не існувало. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 22 травня 2024 року відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача [PERSON] - адвоката Кравцова С.І. про призначення експертизи в даній цивільній справі. (а.с. 79 т.2) Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 22 травня 2024 року закрито підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду. (а.с. 82 т.2) В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та просила суд задовольнити позов. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з"явилася, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялася судом. Вислухавши пояснення учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Судом встановлено, що 03.03.2023 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Падалка Р.О. прийнято рішення №66640603 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) та внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості про реєстрацію права власності за [PERSON] на земельну ділянку (кадастровий номер 800000000:90:034:0055, (реєстраційний номер об"єкта 2700070380000). Звертаючись с суд з даним позовом в інтересах держави в особі Київської міської ради, заступник керівника Київської міської прокуратури зазначає, що реєстрація права власності [PERSON] на об"єкт нерухомого майна по [ADDRESS] здійснена без жодної належної правової підстави (за відсутності правовстановлюючого документа на землю, дозвільних документів на будівництво, розпорядження про присвоєння поштової адреси тощо) та на об"єкт нерухомості, якого не існує та не існувало ніколи. Реєстрація права власності [PERSON] на спірну земельну ділянку також здійснена за відсутності належних правових підстав. Відповідно до ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрацій. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом. Статтею 331 ЦК України встановлено, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). Відповідно до ч. 4 ст.334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Пунктом 1 ч.1 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в редакції, чинній на час проведення реєстраційних дій, визначено, що загальними засадами державної реєстрації прав є, серед іншого, гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження. Пунктом 1 ч.3 ст.3 вказаного Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними, за умови якщо реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення (зокрема, реєстрація права власності на нерухоме майно в Бюро технічної інвентаризації). Частиною 3 ст.10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення; під час проведення реєстраційних дій обов`язково використовує відомості Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру дозвільних документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, а також використовує відомості, отримані у порядку інформаційної взаємодії Державного реєстру прав з Єдиним державним реєстром судових рішень. Державний реєстратор під час проведення державної реєстрації прав обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації. Частиною 2 ст.12 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що записи, що містяться у Державному реєстрі прав, повинні відповідати відомостям, що містяться у документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії. У разі їх невідповідності пріоритет мають відомості, що містяться в документах, на підставі яких проведено реєстраційні дії. Відповідно до п.4 ч.1 ст.18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» одним з етапів проведення державної реєстрації прав є перевірка документів та/або відомостей Державного реєстру прав, відомостей реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень. Згідно ч.1 ст.22 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» документи, що подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншим нормативно-правовими актами. Згідно з ч.2 ст.18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Пунктом 1 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1127 передбачено, що він визначає підстави і процедуру проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов`язки суб`єктів у сфері державної реєстрації прав. Відповідно до п.40 Порядку №1127 в редакції, чинній на час проведення реєстраційних дій, визначено, що державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених ст. 27 Закону та цим Порядком. Пунктом 41 Порядку №1127 визначено, що для державної реєстрації права власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна подається вичерпний перелік документів, в тому числі документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта; технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна та документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси. Документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, не вимагається у разі, коли реєстрація такого документа здійснювалась в Єдиному реєстрі документів. У такому разі державний реєстратор відповідно до наданих заявником у відповідній заяві відомостей про реєстраційний номер документа, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, обов`язково перевіряє наявність реєстрації такого документа в Єдиному реєстрі документів, відсутність суперечностей між заявленими правами та відомостями, що містяться в цьому Реєстрі. Разом з тим, п.3 ч.1 ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що у разі подання документів для проведення державної реєстрації набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав заявником є власник, інший правонабувач, сторона правочину, у яких виникло, перейшло чи припинилося речове право, або уповноважені ним особи. Таким чином, державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав лише після перевірки наявності необхідних для цього документів та їх відповідності вимогам законодавства. За змістом ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності із фактом його державної реєстрації.При дослідженні обставин існування в особи права власності, першочерговим є встановлення підстави, на якій особа набула це право, оскільки сама по собі державна реєстрація прав не є підставою виникнення права власності, такої підстави закон не передбачає. Вказаної правової позиції дотримується Верховний Суд у своїх постановах, зокрема, від 24.01.2020 у справі № 910/10987/18 та від 07.10.2020 у справі № 920/728/18. Відповідно до ст. 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.152 ЗК України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Відповідно до ч.3 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. крім випадків, передбачених пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи визнання його прийнятим з порушенням цього Закону та анулювання у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються. У разі якщо в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, наявні відомості про речові права, обтяження речових прав, припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації, або якщо відповідним судовим рішенням також визнаються речові права, обтяження речових прав, одночасно з державною реєстрацією припинення речових прав чи обтяжень речових прав проводиться державна реєстрація набуття відповідних прав чи обтяжень. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними. Отже, законодавством закріплено, що скасування державної реєстрації права власності можливе лише у випадку скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В ході розгляду справи судом встановлено, що 19.07.2021 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано право власності за [PERSON] на садовий будинок, загальною площею 34,43 кв.метрів, за адресою: [ADDRESS] , на підставі рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сліпченко Н.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (індексний номер 59335961) від 19.07.2021 р. Рішенням того ж державного реєстратора від 02.09.2021 р. (індексний номер 60146405) внесено зміни до розділу про об"єкт нерухомого майна, згідно з якими "садовий будинок" змінено на "житловий будинок". Для державної реєстрації права власності на вказаний об"єкт державному реєстратору подано: технічний паспорт на садовий (дачний) будинок, виготовлений 27.05.2021 року ТОВ "Межрегіональний сервіс-центр технічної інвентаризації" на замовлення [PERSON] , розпорядження Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації від 24.06.2021 року №554 про присвоєння поштової адреси садовим будинкам по вул. Багряна дуброва , довідку ОК "Житлово-будівельний кооператив "Коник" від 13.07.2021 року №15508 про те, що [PERSON] є членом кооперативу та за нею обліковується садовий будинок [ADDRESS] . До матеріалів справи не були надані документи, які відповідно до вимог законодавства засвідчують прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта та документа, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси. Разом з тим, встановлено, що Київською міською радою не приймалось рішення про відведення будь-яким фізичним та юридичним особам у власність або в користування земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] . Голосіївською районною в м. Києві державною адміністрацією не опрацьовувалось питання щодо присвоєння поштової адреси вказаному об"єкту нерухомого майна по [ADDRESS] , жодних звернень з вказаного питання не надходило, розпорядження №554 від 24.06.2021 року не видавалось. В реєстрі адрес у місті Києві, який ведеться Департаментом містобудування та архітектури, відсутні відомості про документи щодо присвоєння вказаним об"єктам нерухомості адреси: [ADDRESS] . Відповідно до інформації, наданої ОК "Житлово-будівельний кооператив "Коник", [PERSON] не є і не була членом вказаного обслуговуючого кооперативу. Документи за вихідним номером 15508 13.07.2021 року кооперативом не реєструвались. Про наяність будинків [ADDRESS] , а також про присвоєння садовим будинкам вказаних поштових адрес кооперативу нічого не відомо. Згідно з даними електронної бази документообігу Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (КМДА), а також згідно з даними Міської інформаційно-аналітичної системи забезпечення містобудівної діяльності, містобудівні умови та обмеження для проектування об"єктів будівництва за вказаною адресою не надавались. Інформація щодо прийнятих рішень про переведення садового (дачного) будинку [ADDRESS] у Департаменті містобудування та архітектури КМДА відсутня. Департамент з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва не видавав та реєстрував документів, що дають право на виконання підготовчих/будівельних робіт, а також не приймав об"єкти будівництва в експлуатацію за цією адресою. Відповідно до відомостей, зазначених в технічному паспорті на садовий (дачний) будинок [ADDRESS] , виготовленому станом на 27.05.2021 року ТОВ "Межрегіональний сервіс-центр технічної інвентаризації", садовий будинок побудовано у 1991 році. Той факт, що земельна ділянка з кадастровимномером 800000000:90:034:0055 на [ADDRESS] була вільна від будь-які забудови підтверджується супутниковими знімками, які є у вільному доступі в мережі інтерне. З матеріалів справи вбачається, що з метою офіційного документального підтвердження цієї інформації прокурором скеровано запит до Державного космічного агенства України про надання космічних знімків спірної земельної ділянки. Національним центром управління та випробувань космічних засобів Державного космічного агенства України надано матеріали космічного знімання на територію інтересу (спірну земельну ділянку), відповідно до яких земельна ділянка (кадастровий номер 800000000:90:034:0055) була вільна від забудови, ознак знаходження будь-яких споруд в її межах не виявлено ні станом на час реєстрації права власності на садовий (дачний) будинок (19.07.2021 р.), ні на час виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (08.09.2021 р.). Вказане підтверджено наданими супутниковими знімками за період 2007 - 2022 роки (лист НЦУВКЗ від 04.08.2023 з даними супутникового моніторингу). Крім того, відповідно до акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 24.03.2023 р., складеного спеціалістом Департаменту земельних ресірсів виконавчого органу Київської міської ради (КМДА), спірна земельна ділянка вільна від капітальної забудови, вкрита зеленими насадженнями та не використовується. Оглядом спірної земельної ділянки, проведеним в рамках кримінального провадження №42023100000000202 від 10.04.2023 року встановлено, що територія ділянки не огороджена, доступ до неї вільний. Ділянка являє собою відкриту територію, вкриту травою, чагарниками та деревами. Під час огляду жодних будівель, споруд чи констуркцій не виявлено, межові знаки відсутні. Також з матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що на замовлення [PERSON] інженером-землевпорядником ТОВ "Київгеосервіс" [PERSON] 08.09.2021 року розроблено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Підставою для розроблення технічної документації стала заява [PERSON] , мотивована тим, що вона є власником житлового будинку по [ADDRESS] . Проте, судом встановлено, що ТОВ "Київгеосервіс" не надавались послуги з розроблення проектів землеустрою, а також інших видів землевпорядної документарції щодо земельних ділянок, зокрема з кадастровим номером 800000000:90:034:0055. Будь-які документи, що могли стосуватись формуванням в Державному земельному кадастрі України вказаної земельної ділянки, а також її правового режиму та цільового призначення у ТОВ "Київгеосервіс" відсутні та в процесі підприємницької діяльності не створювались. [PERSON] у трудових відносинах з ТОВ "Київгеосервіс" не перебував. Також з матеріалів справи вбачається, що наказом Держгеокадастру від 04.08.2023 року №259 "Про анулювання кваліфікаційних сертифікатів інженера-землевпорядника" кваліфікаційний сертифікат інженера-землевпорядника [PERSON] від 11.06.2019 р. №014168 анульовано. Також встановлено, що на підставі вказаної технічної документації 08.12.2021 року державним реєстратором відділу 5 Управління у Чернігівському районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області Хуторним О.М. внесено відомості (здійснено реєстрацію) до Державного земельного кадастру про земельну ділянку з кадастровим номером 800000000:90:034:0055 та відкрито на неї поземельну книгу. Відповідно до поземельної книги та витягу з Державного земельного кадастру, зареєстровано земельну ділянку, площею 0,0795 га з кадастровим номером 800000000:90:034:0055 по [ADDRESS] . Категорію земля в Державному земельному кадастрі зазнчено як землі житлової та громадської забудови, а цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). 03.03.2023 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Падалка Р.О. прийнято рішення №66640603 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) та внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості про реєстрацію права власності за [PERSON] на земельну ділянку (кадастровий номер 800000000:90:034:0055, (реєстраційний номер об"єкта 2700070380000). Відповідно до відомостей, зазначених в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, підставою реєстрації права власності [PERSON] на землю стало рішення Київської міської ради №1461/1502 від 10.06.2021 р. Однак, відповідно до оприлюднених відомостей офіційного веб-сайту Київської міської ради, зареєстровано рішення від 10.06.2021 р. №1461/1502 "Про приватизацію громадянином [PERSON] земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд на [ADDRESS] ", яким передано [PERSON] у приватну власність земельну ділянку, площею 0,0817 га (кадастровий номер 800000000:82:277:0060) на [ADDRESS] . Таким чином, рішенням Київської міської ради №1461/1502 від 10.06.2021 р., що зазначено як підстава для державної реєстрації права власності на землю [PERSON] , передано у приватну власність іншу земельну ділянку та іншому громадянину. Технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки внатурі (на місцевості) до Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) не надходила, [PERSON] до КМР із заявою проприватизацію будь-якої земельної ділянки не зверталася. Вказане підтверджується інформацією Департамента земельних ресурсів виконавчого органу КМР (КМДА), викладеног в листах від 04.04.2023 р. та від 03.05.2023 р., а також в акті перевірки дотримання земельного законодавства від 24.03.2023 р. Також в судовому засіданні встановлено, що рішенням Київського міського нотаріального округу Коліжук О.О. від 02.06.2023 р. (індексний номер рішення 67869331) здійснено державну реєстрацію припиненняправа власності та закриття розділу по об"єкту нерухомого майна - житловий будинок, площею 34,43 кв.метрів на [ADDRESS] . Таким чином, на даний час за адресою: [ADDRESS] , на земельній ділянці територіальної громади м. Києва наявна чинна реєстрація права власності [PERSON] на спірну ділянку, а також наявна реєстрація спірної земельної діянки в Державному земельному кадастрі зі зміною її категорії та цільового призначення. Відтак, ураховуючи, що земельна ділянка за адресою: [ADDRESS] , будь-яким фізичним чи юридичним особам для будівництва чи експлуатаці житлової будівлі не передавалася, державна реєстрація права власності на майно за [PERSON] на земельну ділянку за вказаною адресою здійснена в обхід Закону та з наданням документів, які не виготовлялися та які не відповідають вимогам законодавства задля реєстрації права власності на нерухоме майно, що не може свідчити про правомірне набуття майна у власність. За таких підстав, суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Падалки Р.О. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 66640603 від 03.03.2023 року та здійснену на його підставі в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права власності [PERSON] на земельну ділянку (кадастровий номер 800000000:90:034:0055, (реєстраційний номер об"єкта 2700070380000, номер запису про право власності 49437863), з одночасним припиненням права власності [PERSON] на неї, а також скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером 800000000:90:034:0055, площею 0,0795 га на [ADDRESS] . Суд відхиляє посилання представника відповідача [PERSON] на неправильне застосування судом положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, Закону України «Про прокуратуру» в частині представництва органом прокуратури інтересів держави в суді, та Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» у поєднанні з положеннями статей 16, 376, 386, 391 ЦК України, зокрема в частині визначення належного позивача по справі. Разом з тим, позов прокурора не пов`язаний із звільненням земельної ділянки від самочинного будівництва, таких вимог прокурор не заявляв. Предметом позову прокурора було визначено скасування рішення реєстратора про реєстрацію права власності на неіснуючий об`єкт нерухомого майна, що перешкоджає належному користуванню, володінню і розпорядженню земельною ділянкою, яка належить територіальній громаді міста Києва в особі Київської міської ради. Саме тому позов був пред`явлений прокурором в інтересах Київської міської ради. Також суд відхиляє посилання представника відповідача на недоведеність прокурором підстав для звернення до суду із даним позовом в інтересах Київської міської ради. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 23 ЦПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу. У частині третій статті 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті. Не допускається здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави в особі державних компаній, а також у правовідносинах, пов`язаних із виборчим процесом, проведенням референдумів, діяльністю Верховної Ради України, Президента України, створенням та діяльністю засобів масової інформації, а також політичних партій, релігійних організацій, організацій, що здійснюють професійне самоврядування, та інших громадських об`єднань. Представництво в суді інтересів держави в особі Кабінету Міністрів України та Національного банку України може здійснюватися прокурором Генеральної прокуратури України або регіональної прокуратури виключно за письмовою вказівкою чи наказом Генерального прокурора або його першого заступника чи заступника відповідно до компетенції. Тлумачення частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» дозволяє зробити висновок, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; у разі відсутності такого органу. Заступник керівника Київської міської прокуратури звернувся до суду з даним позовом в інтересах держави в особі Київської міської ради, як власника земельної ділянки. При цьому в позовній заяві було наведене обґрунтовання необхідність звернення з даним позовом та в чому полягає порушення інтересів держави. З матеріалів справи вбачається, що прокурор неодноразово звертався до Київської міської ради та її структурних підрозділів з приводу реєстрації за [PERSON] права власності на земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] , за отриманням відповідної інформації. А тому Київська міська рада мала бути обізнана про порушення прав територіальної громади, водночас самостійно не звернулася до суду із відповідним позовом. На виконання вимог п. 3 ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» листом прокурором було повідомлено Київську міську раду про подання даного позову. Протягом розгляду справи Київська міська рада не заперечувала наявність підстав у прокурора на звернення із даним позовом. Чинним законодавством не передбачено обов`язкового надання прокурором доказів реєстрації кримінальних проваджень по факту вчинення кримінального правопорушення службовими особами органів, які могли б самостійно звернутися із таким позовом. А тому у суду відсутні підстави вважати звернення заступника керівника Київської міської прокуратури з даним позовом в інтересах держави в особі Київської міської ради необґрунтованим. На підставі ст. 141 ЦПК України стягнути з [PERSON] на користь Київської міської прокуратури 5 368,00 грн. судового збору.

Outcome: approved