Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-15 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду із позовом до Макарівської селищної ради Київської області (далі - відповідач) про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, в якому вказала, що вона є рідною донькою [PERSON] , яка померла [INFO] . Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй спадкове майно: земельні ділянки площею 0,1981 га, кадастровий номер 3222782100:05:001:0060 та площею 0,0553 га, кадастровий номер 3222755101:01:112:0008. Заповіт від імені Спадкодавця не посвідчувався. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом майна [PERSON] . Проте звернувшись до нотаріуса з метою оформлення спадщини після смерті матері, отримала відмову, оскільки нею не було надано доказів спільного проживання/реєстрації зі спадкодавцем, а також, що заяву про прийняття спадщини в установлений законом строк вона не подавала. Позивач пропустила строки прийняття спадщини, вважаючи, що спадщину прийняла, оскільки доглядала за матір`ю, проживала з нею та вступила у володіння спадковим майном, маючи правовстановлюючі документи та продовжує здійснювати догляд та утримувати майно. За вказаних обставин позивач на даний час не може реалізувати своє право на спадщину, так як нотаріус не має підстав для видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно за законом, що залишилося після смерті матері, а тому змушена звернутись до суду з даною позовною заявою. Враховуючи викладене, позивач просила суд: визначити їй додатковий строк терміном два місяці, для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою суду від 03.06.2024 року позов [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд цивільної справи постановлено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 16.08.2024 року, встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання\~відзиву на позовну заяву відповідно до\~ст. 178 ЦПК України. У встановлений судом строк від відповідача Макарівської селищної ради надійшов відзив на позов, який прийнятий судом та приєднаний до матеріалів справи. У відзиві відповідач заперечуючи викладені позивачем обставини у позові, вказав, що зазначена позивачем причина пропуску нею строку для прийняття спадщини не може вважатися поважною підставою для визначення додаткового строку, а тому у задоволенні позову слід відмовити. Крім того, вказував, що Макарівська селищна рада не є належним відповідачем у справі, оскільки спадкова земельна ділянка з кадастровим номером 3222782100:05:001:0060 знаходиться в межах Бишівської сільської територіальної громади. Ухвалою суду від 12.09.2024 року залучено до участі у даній справі в якості співвідповідача - Бишівську сільську територіальну громаду та встановлено їй п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву, підготовче засідання відкладено на 16.10.2024 року. Ухвалою суду від 16.10.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в цей же день. У судове засідання 16.10.2024 року належним чином повідомлені сторони не з`явилися. Позивач згідно поданої до суду заяви просила розглянути справу у її відсутність. Відповідач Макарівська селищна рада згідно поданого клопотання просила розглянути справу за відсутності представника. Відповідач Бишівська сільська територіальна громада в особі Бишівської сільської ради згідно поданого клопотання просила розглядати справу у відсутності представника за наявними у справі матеріалами. Дослі дивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. Позивач [PERSON] , [INFO] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 4-6). [INFO] померла мати позивача - [PERSON] (а.с. 8-10). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй спадкове майно: земельні ділянки площею 0,1981 га, кадастровий номер 3222782100:05:001:0060 та площею 0,0553 га, кадастровий номер 3222755101:01:112:0008 (а.с. 11, 12). Згідно акту від 23.08.2022 року складений депутатом Макарівської селищної ради [PERSON] встановлено, що [PERSON] [INFO] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Громадянка [PERSON] з 2019 по 2021 вдійсності проживала за адресою: [ADDRESS] по догляду за своєю мамою [PERSON] (а.с. 13). Згідно довідки № 17.20-08/254 від 22.05.2024 року Макарівської селищної ради, [PERSON] дійсно похоронила за власний кошт свою маму [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 14). Позивач є спадкоємцем першої черги за законом майна [PERSON] . Наявність інших спадкоємців судом не встановлено. Проте звернувшись до нотаріуса з метою оформлення спадщини після смерті матері, отримала відмову, оскільки нею не було надано доказів спільного проживання/реєстрації зі спадкодавцем, а також, що заяву про прийняття спадщини в установлений законом строк вона не подавала (а.с. 15). Щодо поважності пропуску строку прийняття спадщини позивач вказала, що вона вважала, що спадщину прийняла, оскільки доглядала за матір`ю, проживала з нею та вступила у володіння спадковим майном, має правовстановлюючі документи та продовжує здійснювати догляд та утримувати спадкове майно. Вирішуючи вимоги за даним позовом, суд керується наступним. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зміст статті 89 ЦПК України визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У відповідності із положеннями ст.ст. 1216 - 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). При цьому спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно положень ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи, при цьому часом відкриття спадщини є день смерті цієї особи. Відповідно до ст. 1217 та 1223 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно з ч. 1, ч. 2 та ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 1269 - 1270 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, повинен подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається особисто, при цьому така заява має бути подана протягом шести місяців з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Пропуск такого строку, позбавляє спадкоємця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору, який пропущено з поважних причин, і потребує пред`явлення ним позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Частиною третьою статті 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Аналіз вищезазначеної норми закону свідчить про те, що поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постановах від 26 вересня 2012 року № 6-85цс12, від 04 листопада 2015 року № 6-1486цс15. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Разом з тим Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Верховний Суд у своїй постанові від 26 червня 2019 року у справі №565/1145/14 висловив свою позицію, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Проаналізувавши встановлені\~обставини по\~справі,\~оцінивши надані\~сторонами докази,\~на підтвердження\~своїх вимог\~та заперечень,\~суд приходить\~до висновку,\~що позивач\~пропустила строк\~прийняття спадщини\~з причин,\~які суд\~визнає поважними,\~тому позов\~підлягає задоволенню. Крім того, слід вказати, що визначення позивачу додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті матері не порушить прав жодних третіх осіб, оскільки інших спадкоємців до його майна ні за законом, ні за заповітом судом не встановлено. Судові витрати у даній справі відсутні. Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved