Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-13 00:00:00

01 квітня 2024 року адвокат Юхимчук В.В., яка діє в інтересах [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просила визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №1739 від 10.01.2022 приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано - Франківської області Личук Т.В. про стягнення заборгованості в розмірі 23\~053,00 грн. та витрати на правову допомогу. 11.04.2024 року ухвалою суду позовну заяву залишено без руху, надано строк для усунення недоліків. 11.04.2024 року на виконання вимог ухвали надано уточнену позовну заяву, в якій на обґрунтування позову зазначено, що 10.01.2022 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано - Франківської області Личук Т.В. вчинено виконавчий напис №17439 щодо стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в розмірі 23053,00 грн. В жовтні 2023 року, після накладення арешту на рахунки Позивача, останній дізнався про наявність постанови про відкриття виконавчого провадження №68440626 від 01.02.2022 приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької О.О. Позивач вважає зазначений виконавчий напис незаконним, оскільки вчинений приватним нотаріусом за відсутністю підстав для його вчинення, а саме: приватним нотаріусом не проводилась перевірка безспірності заборгованості, а стягувачем не представлено документів, які свідчать про безспірність вимог; не представлено розрахунку заборгованості; відповідач не направляв на адресу позивача вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором. 24.05.2024 року відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. 09.07.2024 року на адресу суду представником ТОВ «Вердикт Капітал» Іжаковським О.В. надано відзив, в якому представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову, та у стягненні витрат на правничу допомогу в повному обсязі, посилаючись на те, що позивач у своїй позовній заяві не навів жодної обставини, яка б свідчила про те, що заявлена заборгованість є спірною, не надав альтернативного розрахунку заборгованості, не надав доказів сплати заборгованості за вказаним кредитним договором у сумі, яку вважає безспірною та обґрунтованою; не надав доказів на підтвердження того що зазначений кредитний договір або його окремі умови є недійсними, а лише наголошує на тому, що відповідач не надав належних доказів та не довів розмір існуючої заборгованості, тому вважає твердження позивача про недійсність, неправильність нарахування кредитором розміру заборгованості безпідставними. Також зазначив, що вважає заборгованість або іншу відповідальність боржника безспірною і такою, що не потребує додаткового доказування у випадках, якщо для вчинення виконавчого напису подані документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.999 року № 1172. 09.07.2024 року представник відповідача звернувся до суду із клопотанням про зменшення витрат на правничу допомогу, в якому просив відмовити позивачу у стягненні витрат на правничу допомогу в повному обсязі, посилаючись на те, що розмір гонорару, визначений позивачем та його адвокатом, є завищеним зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. Та до позовної заяви не додано документів, що визначені законом на підтвердження понесених витрат на надання правової допомоги, а також відсутні документи на підтвердження оплати таких витрат. 01.07.2024 року на виконання ухвали суду від 24.05.2024 року від приватного виконавця Русецької О.О. надійшли копії документів виконавчого провадження № 68440626 з примусового виконання виконавчого напису №1739 від 10.01.2022 року. У відповідності до ч. 13\~ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення (виклику) учасників справи та не проводячи судове засідання. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Так, судом встановлено, що 10.01.2022 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано - Франківської області Личук Т.В. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 1739 щодо звернення стягнення на грошові кошти у сумі 23053,00 грн. з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал». З якого вбачається, що [PERSON] є боржником за Кредитним договором №3258919571-25611 від 06.12.2020 року, укладеним з ТОВ «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс», правонаступником якого на підставі Договору факторингу №23-06/20 від 23.06.2020 року та Додатку №2 Акту прийому-передачі Реєстру Боржників від 03.06.2021 року є ТОВ «Вердикт Капітал». Строк платежу за Кредитним договором №3258919571-25611 від 06.12.2020 року настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 06.12.2020 року по 06.12.2021 рік. Сума заборгованості становить 23053,00 грн. (в тому числі: прострочена заборгованість за тілом кредиту 2000,00 грн., прострочена заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами та комісією - 20553,00 грн., (а.с.68). Відповідно до ст. ст.15,\~16 ЦК України,\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою\~статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до\~статті 18 ЦК України\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої\~статті 1 Закону України від 2 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат»(далі Закон «Про нотаріат») нотаріат в Україні це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим\~Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється\~Законом «Про нотаріат»\~та іншими актами законодавства України (частина перша\~статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений\~наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5\~та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595 (далі Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (пункт 19\~статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Так, згідно зі\~статтею 87 Закону України «Про нотаріат»\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат»\~визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї\~статті Закону\~нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис,\~законом\~встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172\~(далі Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в\~Законі України «Про нотаріат»\~та Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьому\~стаття 50 Закону України «Про нотаріат»\~ передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. З урахуванням приписів статей\~ 15, 16, 18 ЦК України, статей\~50,\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Тому, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не обмежується лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей\~87,88 Закону України\~«Про нотаріат» \~у такому спорі суд перевіряє доводи боржника в повному обсязі й встановлює чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису, відповідно до правовій позиції Верховного Суду України викладеної у Постанові від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17, який враховується судом відповідно до ч. 1 ст. 360-7ЦПК України. Так, аналізуючи норми чинного законодавства та встановлені по справі обставини, враховуючи, що відповідач ТОВ «Вердикт Капітал» не надав суду належні та допустимі докази існування заборгованості боржника [PERSON] перед ним, як стягувачем, а саме: розрахунку заборгованості за зазначеним кредитним договором із зазначенням періоду виникнення такої заборгованості, не надано вимогу стягувача до боржника із зазначенням розміру заборгованості та періоду її виникнення, не надано доказів, що ТОВ «Вердикт капітал» є правонаступником ТОВ «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс» за вказаною вимогою, тобто, суду не надано належних та допустимих доказів, що приватному нотаріусу для вчинення спірного виконавчого напису було надано документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника перед стягувачем, тому за наявністю спору між сторонами про існування та розмір заборгованості зазначеної у виконавчому написі нотаріуса, про який позивач заявляє у своїй позовній заяві, суд визнає, що спірний виконавчий напис вчинений приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано - Франківської області Личук Т.В., з порушенням вимог ст. 88 Закону України «Про нотаріат», у зв`язку з чим визнає його таким, що не підлягає виконанню. Позов [PERSON] після усунення недоліків на підставі ухвали суду від 11.04.2024 року не містить вимоги про стягнення з відповідача витрат на правничу допомоги, тому у суду не має підстав для ухвалення рішення з цього приводу. На підставі ст.141 ЦПК України\~з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211,20 грн. за подання позовної заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved