Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-20 00:00:00

У липні 2023 року до суду надійшла вказана позовна заява про визнання права власності. Позов обґрунтовано тим, що позивачка є власницею 1/3 частки, а мати позивачки [PERSON] є власницею 2/3 часток квартири по [ADDRESS] на підставі свідоцтва про спадщину та свідоцтва про право власності. Після смерті [PERSON] , позивачка звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини та нотаріусом була заведена спадкова справа. Проте, після початку повномасштабного вторгнення рф в Україну, всі речі і документи позивачки були знищені у м. Маріуполі, де вона мешкала на той час. Нотаріус, який заводив спадкову справу припинив свою діяльність, а документи його архіву не вивозились, тобто відсутній доступ до спадкової справи. Оскільки отримати свідоцтво про спадщину не можливо, позивачка звернулась до суду із даним позовом. Ухвалою суду від 24 липня 2023 року провадження у справі відкрито та постановлено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження. Позивачка у судове засідання не з`явилась, просила розглядати справу за її відсутності. Відповідач та третя особа у судове засідання не з`явилися, про час і місце судового засідання повідомлялись належним чином, причину неявки суду не повідомили, заяви про розгляд справи за його відсутності не надавали. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд прийшов наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] у м. Маріуполі померла [PERSON] , [INFO] , яка є матір`ю позивачки. На підтвердження даних фактів надано відповідні свідоцтва про смерть, укладення шлюбу та народження. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, квартира за адресою [ADDRESS] на праві власності належить [PERSON] 1/3 частка на підставі свідоцтва про право власності, та [PERSON] 2/3 частки на підставі свідоцтва про право на спадщину. Відповідно інформаційній довідці зі Спадкового реєстру, [PERSON] 27.07.2004 ркоу склала заповіт за №8617014 у Шостій Донецькій нотаріальній конторі. Відповідно інформаційній довідці зі Спадкового реєстру, 02.11.2020 року приватним нотаріусом Чекідою О.А. було заведено спадкову справу стосовно спадкодавця [PERSON] , яка була заведена та зберігалась у [ADDRESS] . Відповідно до листа Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції, приватний нотаріус Чекіда О.А. з 07.06.2022 року припинив свою діяльність, а архів нотаріальних документів вивезти з окупованого міста Маріуполя не вдалося, інформація щодо стану архіву приватного нотаріуса відсутня. Згідно довідці про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи вбачається, що позивачка була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , а фактично проживала за адресою: [ADDRESS] . Згідно зі ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ч. 1, 2, ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст.1223 ЦК України, Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст.1261 ЦК України У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Отже, територія Маріупольського району Донецької області з 05.03.2022 року віднесена до тимчасово окупованих територій України відповідно до переліку територій, на яких ведуться бойові дії, ця інформація є загальновідомою та не потребує доказування. Документи, підтверджуючі право власності та заповіт були знищені під обстрілами у м. Маріуполь як у місці фактичного проживання позивачки, так і за місцезнаходженням приватного нотаріуса Чекіди О.А. За таких обставин, оскільки позивачка є спадкоємцем першої черги, подавала нотаріусу відповідну заяву про прийняття спадщини за заповітом, при цьому позбавлена можливості оформити свої спадкові права, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Outcome: approved