Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-22 00:00:00

[PERSON] звернувся\~в суд\~з позовом\~до [PERSON] \~про визнання\~права власності\~на земельні\~частки (паї)\~розмірами по\~26,30\~ум.кад.га,\~які перебувають\~у колективній\~власності АСС\~«Нове життя»,\~що в\~с.\~Яківка Івано-Франківського\~району Івано-Франківської\~області,\~в порядку\~спадкування за\~заповітом після\~смерті матері\~ [PERSON] ,\~яка також\~в свою\~чергу успадкувала\~земельну частку\~(пай)\~після смерті\~чоловіка [PERSON] \~(батько).\~ Свої\~вимоги обґрунтовував\~тим,\~що у\~зв`язку з\~тим,\~що Сертифікати\~на земельні\~частки (паї)\~були видані\~після смерті\~спадкодавців,\~в нотаріальному\~порядку йому\~було відмовлено\~у видачі\~свідоцтва про\~право на\~спадщину за\~заповітом,\~що позбавляє\~його можливості\~оформити спадщину\~на дане\~спадкове майно.\~Окрім цього,\~позивач просив\~суд витребувати\~у Тлумацької\~державної нотаріальної\~контори Івано-Франківської\~області копію\~спадкової справи\~№ 339/2006.Такожпозивач подав до суду письмове клопотання, в якому просив суд витребувати у Тлумацької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області та приватних нотаріусів Івано-Франківського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Дузінкевич С.М. та [PERSON] , у разі наявності, копію спадкової справи заведеної після смерті [PERSON] 10.09.2024\~року ухвалою\~Тлумацького районного\~суду Івано-Франківської\~області позовну\~заяву прийнято\~до розгляду,\~відкрито провадження\~у справі\~та призначено\~підготовче судове\~засідання.\~Крім цього,\~даною ухвалою\~було встановлено\~відповідачці п`ятнадцятиденний\~строк з\~дня вручення\~цієї ухвали\~для подання\~нею відзиву\~на позовну\~заяву та\~роз`яснено право\~пред`явити зустрічний\~позов.\~Також вказаною\~ухвалою зобов`язано\~Тлумацьку державну\~нотаріальну контору\~Івано-Франківської\~області та\~приватних нотаріусів\~Івано-Франківського\~районного нотаріального\~округу Івано-Франківської\~області Дузінкевич\~С.М.\~та [PERSON] \~належним чином\~посвідчені копії\~спадкових справ,\~у разі\~їх відкриття,\~та витяги\~про реєстрацію\~в спадковому\~реєстрі спадкових\~справ,\~зокрема щодо\~майна: [PERSON] , померлої [INFO] , та [PERSON] , померлого [INFO] , останнє місце проживання яких було с. Яківка Івано-Франківського району Івано-Франківської області. В підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, однак у позовній заяві просив розгляд справи провести у його відсутності. Відповідачка [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилась, однак до суду подала письмову заяву, в якій вказала, що позов визнає та просила розгляд справи провести у її відсутності. У зв`язку з неявкою в підготовче судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому\~статтями 206,\~207 цього Кодексу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] згідно з копією Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ІФ № 0070244, виданого 18.09.2013 року на підставі рішення Тлумацької районної державної адміністрації від 08.06.1999 року № 296, зареєстрованого 11.06.2014 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 142, належало право на земельну частку (пай) розміром 26,30 ум.кад.га у землі, яка перебуває в колективній власності АСС «Нове життя», що в с. Яківка Івано-Франківського (Тлумацького) району Івано-Франківської області (а.с. 4). Також [PERSON] згідно з копією Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ІФ № 0070245, виданого 18.09.2013 року на підставі рішення Тлумацької районної державної адміністрації від 08.06.1999 року № 296, зареєстрованого 11.06.2014 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 143, належало право на земельну частку (пай) розміром 26,30 ум.кад.га у землі, яка перебуває в колективній власності АСС «Нове життя», що в с. Яківка Івано-Франківського (Тлумацького) району Івано-Франківської області (а.с. 5). Відповідно до копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу з зазначенням відомостей про другого з подружжя від 21.06.2024 року [PERSON] та [PERSON] 09.06.1957 року зареєстрували шлюб у Морквинській сільській раді Компаніївського району Кіровоградської області, актовий запис № 5 (а.с. 17). Згідно з копією свідоцтва про народження [PERSON] , її батьками вказано [PERSON] та [PERSON] (а.с. 16). Відповідно до словника власних імен людей « [PERSON] » та « [PERSON] » це одне й те ж ім`я (а.с. 19). З копії повторного свідоцтва про народження позивача встановлено, що його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 15). [INFO] [PERSON] (батько позивача) помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 13). [INFO] [PERSON] (мати позивача) померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 14). Ще за життя [PERSON] (мати позивача) посвідчила на ім`я сина [PERSON] заповіт, яким заповіла йому все належне їй на день смерті майно, що підтверджується копією заповіту від 10.10.2006 року (а.с. 12). В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003 р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. [PERSON] (мати позивачка) прийняла спадщину в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] (батько позивача), оскільки вона постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується випискою з погосподарської книги Яківської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 204 від 03.06.2024 року та довідкою Яківського старостинського округу Обертинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області № 202 від 03.06.2024 року (а.с. 7, 9). Згідно з копією інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 26.03.2024 року (а.с. 59) та відповідей Тлумацької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області № 587/01-16 від 22.10.2024 року (а.с. 49) та приватних нотаріусів Івано-Франківського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Водославської Н.В. № 809/01-16 від 19.09.2024 року (а.с. 37) та [PERSON] № 652/01-16 від 23.09.2024 року (а.с. 38) спадкова справа після смерті [PERSON] (батько позивача) не заводилась. [PERSON] (позивач) прийняв спадщину в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] , оскільки він у шестимісячний термін звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини (а.с. 51). Відповідно до довідки Яківського старостинського округу Обертинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області № 203\~від 03.06.2024\~року [PERSON] \~(мати\~позивача)\~на день\~смерті проживала\~та була\~зареєстрована одна\~по [ADDRESS] (а.с. 8). Дані обставини також підтверджуються копією спадкової справи № 339/2006 від 06.12.2006 року, заведеної Тлумацькою державною нотаріальною конторою Івано-Франківської області після смерті [PERSON] (мати позивача) (а.с. 50-65), з якої вбачається, що [PERSON] (позивач) є єдиним спадкоємцем в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] , інших спадкоємців в порядку спадкування за законом та за заповітом, які б бажали прийняти спадщину, та які б мали обов`язкову частку у спадщині, немає. [PERSON] (відповідачка), яка є донькою спадкодавців [PERSON] та [PERSON] та спадкоємцем першої черги за законом, не проживала разом із спадкодавцями на час відкриття спадщини, спадщину не приймала, а також не заперечила щодо задоволення позову, що підтверджується її письмовою заявою про визнання позову (а.с. 39). Отже на момент звернення до суду позивач правомірно претендує на земельні частки (паї) в порядку спадкування за заповітом після померлої [PERSON] (мати позивача), яка в свою чергу також успадкувала земельну частку (пай) після смерті чоловіка [PERSON] (батько позивача). Однак позивачу в нотаріальному порядку відмовлено в оформленні спадщини за заповітом після смерті [PERSON] (мати позивачки) на спірні земельні частки (пай), у зв`язку з тим, що правовстановлюючі документи на вказане нерухоме майно були видані та зареєстровані після смерті спадкодавців, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданою державним нотаріусом Тлумацької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області за № 293/02-31 від 18.05.2024 року (а.с. 10-11). Зазначені обставини перешкоджають позивачу належним чином оформити спадщину на спадкове майно - земельні частки (паї), в порядку спадкування за заповітом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЗК України та ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах зі збереженням її цільового призначення. Відповідно до положень\~статті 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)»\~право на земельну частку (пай) мають, зокрема, колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Згідно з пунктом 5\~Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок розпаювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям»\~видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією. Статтею другою вищевказаного Закону передбачено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною державною адміністрацією. Відповідно до пунктів 16, 17\~Перехідних положень Земельного кодексу України\~громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними прав вимоги на відведення земельної частки (пай) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай), є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Суд враховує, що відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними прав вимоги на відведення земельної частки (пай) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17\~розділ X «Перехідні положення» ЗК України). Стаття 126 ЗК України передбачає, що право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЗК України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Відповідно до частини другої\~статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)»\~документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Отже [PERSON] (позивач), будучи належним спадкоємцем за заповітом після смерті матері [PERSON] , має право на оформлення спадщини з переоформленням права власності на спадкові земельні частки (паї) на своє ім`я. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ч. 1 ст. 13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що сторонами по справі не заявлялось вимог про відшкодування судових витрат, клопотань про відшкодування витрат до закінчення судових дебатів до суду не надходило,\~ суд не може вийти за межі заявлених вимог, а тому питання розподілу судових витрат судом не вирішується. На підставі ст.ст. 316-319, 368, 391, 392, 1216-1222, 1225, 1268 ЦК України, ст.ст. 81, 126, 131 ЗК України,

Outcome: approved