Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-16 00:00:00

Представник ТОВ «Коллект Центр» звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором №7719249 від 21.08.2021 у розмірі 15311,18 грн, а також просив стягнути судовий збір у розмірі 3028,00 грн та понесені витрати на правову допомогу у розмірі 9000,00 грн, мотивуючи свої вимоги тим, що спірна заборгованість виникла через невиконання відповідачкою умов вказаного кредитного договору. Відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного провадження (а.п.39), але не надав відзиву на позовну заяву у строк, передбачений в ухвалі про відкриття провадження у справі. Суд розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Зі згоди позивача (а.п.4), суд на підставі наявних в справі доказів, ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.2\~ст.247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, розгляд справи здійснюється судом за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши всі матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до переконання про обґрунтованість заявлених вимог і можливість задоволення позову з наступних підстав. 21.08.2021 між ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» та [PERSON] був укладений кредитний договір №7719249, у письмовій формі, шляхом проставлення підписів на договорі уповноваженого представника Товариства та [PERSON] , як клієнта, за яким товариство надало [PERSON] фінансовий кредит у розмір 9066,50 грн стоком на 15 днів до 05.09.2021, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти (плату за користування грошовими коштами) на умовах та у порядку, встановлених цим Договором, а саме: з 1-го по 15-й день позичальник сплачує проценти за кожен день строку користування кредитом у розмірі 0,9300%. У зв`язку з підвищенням ступеню кредитного ризику, за останній день строку користування кредитом позичальник сплачує кредитодавцю процент за користування грошовими коштами, що дорівнює 15,00% від суми кредиту, тобто 1359,98 грн. У випадку не повернення позичальником кредиту, а також не сплати процентів у повному обсязі у визначений договором строк, позичальник підтверджує намір та надає згоду на продовження строку користування кредитними коштами на 13 днів (автоматичне продовження), за що позичальник сплачує проценти у розмірі 4,95% за кожен день строку користування кредитом. Строк дії договору: до повного виконання сторонами своїх зобов`язань, але не більше 1 календарного року. Орієнтовна реальна річна процентна ставка складає 48531,70%. Орієнтовна загальна вартість кредиту складає 11691,25 грн (а.п.5-6), що також підтверджується копією паспорту споживчого кредиту (а.п.7), копією Графіку платежів (а.п.6) та копією заявки на отримання кредитів та встановлення ділових відносин між ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» та [PERSON] від 21.08.2021 (а.п.8), в яких чітко вказаний передбачений порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості за кредитом, сплату нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом, пені, штрафів та інших витрат, де [PERSON] власним підписом підтвердив, що ознайомлений з фінансовими умовами вказаного кредиту та прикладами розрахунку суми плати за використання кредитних коштів. 29.11.2021 між ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» та ТОВ «Вердикт Капітал» був укладений договір факторингу №29/11-1, відповідно до умов якого ТОВ«БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, у тому числі і за кредитним договором №7719249 від 21.08.2021, де позичальником є [PERSON] (а.п.12-13), що також підтверджується копією Акту приймання-передачі Реєстру боржників від 29.11.2021 (а.п.14) та копією реєстру боржників (а.п.15-16, 17). В подальшому, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальників ТОВ «Коллект Центр» відповідно до Договору відступлення права вимоги №29/11-1 від 29.11.2021, у тому числі і за кредитним договором №7719249 від 21.08.2021, де позичальником є [PERSON] (а.п.18-21), що також підтверджується копією Реєстру боржників (а.п.22-23, 24). Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» наділено правом грошової вимоги до відповідача [PERSON] ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» свої зобов`язання за кредитним договором №7719249 від 21.08.2021 виконало належним чином, що підтверджується чеком від 21.08.2021 про видачу кредиту на суму 9066,50 грн ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» кредитний офіс №186 (а.п.8), проте відповідач [PERSON] у порушення умов договору, свої зобов`язання належним чином не виконує, в результату чого станом на 10.08.2024 загальний розмір заборгованості відповідно до розрахунку становить 15311,18 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту 9066,50 грн, заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 4499,07 грн, заборгованість за комісіями 1359,89 грн, інфляційні збитки 320,80 грн, нараховані 3% річних 64,83 грн (а.п.9, 10, 11). Частиною першою статті 205 ЦК України\~визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до\~ст.207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Згідно\~ст.626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтями 526 та 530 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися у встановлений строк та належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.526,\~612,\~625 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~п.1 ч.1 ст.512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно\~ч.1 ст.514 цього Кодексу\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Приписами\~ст.1077 ЦК України\~визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України). Відповідно до\~ч.1 ст.1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до\~ст.1052\~ЦК України\~у разі невиконання позичальником обов`язків, встановлених договором позики щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов`язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У постанові Верховного Суду від 27 липня 2021 року за № 910/18943/20 зроблено висновок, що оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма\~ч.1 ст.1048 ЦК України\~і охоронна норма\~ч.2 ст.625 цього Кодексу\~не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та\~ч.1 ст.1048 ЦК України\~як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до\~ч.2 ст.625 ЦК України\~як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання. Зокрема, відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані\~частиною першою статті 1048 ЦК України. Такі проценти є звичайною платою боржника за право тимчасово користуватися наданими йому коштами на визначених договором та законодавством умовах, тобто у межах належного та добросовісного виконання сторонами договірних зобов`язань, а не у випадку їх порушення. Натомість наслідки прострочення грошового зобов`язання (коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх) також урегульовані законодавством. У випадках, коли боржник порушив умови договору, прострочивши виконання грошового зобов`язання, за\~частиною першою статті 1050 ЦК України\~застосуванню у таких правовідносинах підлягає положення\~статті 625 цього Кодексу. За наведеним у цій статті регулюванням відповідальності за прострочення грошового зобов`язання на боржника за прострочення виконання грошового зобов`язання покладається обов`язок сплатити кредитору на його вимогу суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Проценти, встановлені\~статтею 625 ЦК України, підлягають стягненню саме при наявності протиправного невиконання (неналежного виконання) грошового зобов`язання. Тобто, проценти, що стягуються за прострочення виконання грошового зобов`язання за\~частиною другою статті 625 ЦК України\~є спеціальним видом відповідальності за таке порушення зобов`язання. На відміну від процентів, які є звичайною платою за користування грошима, зокрема за договором позики, до них застосовуються загальні норми про цивільно-правову відповідальність. Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до\~статті 625 ЦК України\~є мірою\~відповідальності боржника\~за прострочення\~грошового зобов`язання,\~оскільки виступають\~способом захисту\~майнового права\~та інтересу,\~який полягає\~у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Подібні висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц. Як\~вбачається з розрахунку заборгованості\~у відповідача перед ТОВ «Коллект Центр»,\~внаслідок\~невиконання своїх\~зобов`язань\~за кредитним\~договором №7719249\~виникла заборгованість,\~яка становить\~ 15311,18 грн, та складається з заборгованості за тілом кредиту 9066,50 грн, заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги 4499,07 грн, заборгованості за комісіями 1359,89 грн, інфляційних збитків 320,80 грн, нарахованих 3% річних 64,83 грн. Відповідно\~до\~статей 12, 81 ЦПК кожна сторона повинна\~довести\~обставини, які мають\~значення\~для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або\~заперечень,\~крім випадків, встановлених цим Кодексом. Подані\~позивачем документи\~підтверджують укладення відповідачем кредитного\~договору\~та отримання кредиту.\~Розрахунки\~підтверджують існування\~заборгованості,\~викладеної в\~позовних\~вимогах. Копії\~договорів\~відступлення права вимоги підтверджують перехід всіх прав грошової вимоги\~за\~кредитним\~договором до позивача\~по справі. За таких обставин, оцінюючи у сукупності досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що відповідач [PERSON] належним чином\~умов кредитного\~договору №7719249 від 21.08.2021 не виконував, кредит в установлені строки його повернення не повертав, а тому заборгованість у розмірі 15311,18 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Крім того, позивач просив стягнути з відповідача витрати на правову допомогу в сумі 9000,00 грн. Позивач поніс витрати на правову допомогу адвоката в сумі 9000,00 грн, що підтверджується копією договору про надання правової допомоги №01/07-2024 від 01.07.2024 (а.п.28-29), копією заявки про надання юридичної допомоги №610 від 30.07.2024 (а.п.32), копією акту №1 про надання юридичної допомоги від 06.08.2024 (а.п.33), копією прайс-листа (а.п.30), копією платіжної інструкції №0453980000 від 13.08.2024 (а.п.31). Відповідно до ч.2\~ст.137 ЦПК України\~за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову-на відповідача, у разі відмови в позові-на позивача, у разі часткового задоволення позову-на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Із врахуванням задоволення позову повністю та сплати позивачем 3028,00 грн судового збору, вказаний судовий збір підлягає стягненню із відповідача на користь позивача. Розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом\~\~за умовами договору про надання правничої допомоги\~\~при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості,\~\~як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена)\~\~відповідною стороною або третьою особою. Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи\~\~незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено. Дана позиція є усталеною і підтверджується численними постановами Верховного суду, зокрема у справах №923/560/17, №329/766/18, №178/1522/18. ЦПК України\~передбачено критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі\~ст.41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір-обґрунтованим. Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Виходячи з критеріїв реальності та розумності, а також враховуючи малозначність справи, обсяг виконаних адвокатом робіт, суд дійшов висновку про неспівмірність розміру заявленого до стягнення розміру судових витрат на правничу допомогу у сумі 9000,00 грн, який є завищеним, в даному випадку розумним та співмірним розміром є 5000,00 грн витрат на правничу допомогу, які в даному випадку підлягають до стягнення з відповідачки на корить позивача. На підставі наведеного та ст.6, 205-207, 512, 514, 526, 530, 612, 625-627, 628-629, 638, 1048-1050, 1052, 1054, 1077 ЦК України,

Outcome: approved