Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-15 00:00:00

У липні 2024 року до Ічнянського районного суду Чернігівської області надійшла позовна заява [PERSON] , інтереси якого представляє адвокат Коваленко М.В., до [PERSON] , треті особі: орган опіки та піклування Новобасанської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області, про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовної заяви представник позивача адвокат Коваленко М.В. зазначає, що відповідачка є матір`ю неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . 07 грудня 2016 року рішенням Бобровицького районного суду Чернігівської області у цивільній справі №733/783/19 шлюб між сторонами по справі розірвано. Після розірвання шлюбу дитина проживає разом з батьком за адресою: [ADDRESS] та весь цей час перебуває на його повному утриманні. Мати з дитиною не спілкується, не проявляє до неї батьківської турботи, не цікавиться нею та не відвідує її, не турбується про її фізичний та духовний розвиток, не надає матеріальної допомоги на виховання та лікування дитини. 22 квітня 2017 року [PERSON] зареєструвала шлюб з іншим чоловіком [PERSON] , в яких [INFO] народилася спільна дитина [PERSON] . Рішенням Ічнянського районного суду Чернігівської області у цивільній справі № 733/1655/23 від 12 грудня 2023 року через аналогічні обставини [PERSON] позбавлена батьківських прав стосовно її доньки [PERSON] , [INFO] . Таким чином, відповідачка з 2016 року по даний час ніякої участі у виховані дитини [PERSON] не брала та своїх батьківських обов`язків, зокрема, обов`язку виховувати та утримувати дитину до досягнення нею повноліття, не виконує та не здійснює жодних дій, спрямованих на їх виконання. Будь-яких перешкод для виконання нею своїх обов`язків позивач не чинив. У відповідачки була можливість спілкуватися з дитиною, купувати їй одяг та харчі, іграшки, брати іншу участь у її вихованні та утриманні, але цього робити вона не бажає, свідомо ухиляючись від виконання своїх батьківських обов`язків. Вона зовсім не цікавиться розвитком, станом здоров`я дитини, не дбає про її інтереси. Враховуючи вище викладене, представник позивача просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] батьківських прав щодо її малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Ухвалою судді Ічнянського районного суду Чернігівської області від 02 серпня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку загального позовного провадження (а.с. 33); 16 серпня 2024 року від представника позивачки Коваленко М.В. надійшло клопотання про проведення судового засідання у режимі відеоконференції (а.с. 40), яке ухвалою суду від 16 серпня 2024 року було задоволене (а.с. 42); 30 серпня 2024 року представником позивача Коваленко М.В. подане клопотання про доручення до матеріалів письмових доказів (а.с. 45); ухвалою суду від 30 серпня 2024 року підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду (а.с. 54); 13 вересня 2024 року від представника позивачки Коваленко М.В. надійшло клопотання про проведення судового засідання у режимі відеоконференції (а.с. 63), яке ухвалою суду від 16 вересня 2024 року було задоволене (а.с. 64); 16 жовтня 2024 року представником Ічнянської міської ради подано заяву про виконання ухвали суду (а.с. 76). Позивач [PERSON] та його представник Коваленко М.В. у судовому засіданні заявлені вимоги підтримали та просили їх задовольнити з підстав, вказаних у позовній заяві. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася яка заяви про розгляд справи за її відсутності та відзиву на позов не надала, тому суд відповідно до ст. 280 ЦПК України вирішив справу на підставі наявних у ній даних та доказів, тобто про заочний розгляд справи, враховуючи, що позивач та представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Представник Ічнянської міської ради, як органу опіки та піклування, Матвієнко Г.Ю. у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог [PERSON] . Представник органу опіки та піклування Новобасанської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області у судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи за відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом установлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народилася [INFO] в с. Нова Басань Ніжинського (колишнього Бобровицького) Чернігівської області, батьками якої записані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 12). У зв`язку з укладенням шлюбу відповідачка [PERSON] змінила своє прізвище від попереднього шлюбу [PERSON] на [PERSON] , що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу (а.с. 24). Рішенням Бобровицького районного суду Чернігівської області від 07 грудня 2016 року шлюб між сторонами розірвано (а.с. 14). Відповідно до витягу № 155 від 14.06.2024 року про зареєстрованих у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] зареєстровані позивач, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с. 15). Згідно акту обстеження умов проживання дитини в [ADDRESS] , для життя та повноцінного розвитку [PERSON] , [INFO] , створені всі необхідні та сприятливі умови (а.с. 16). Згідно довідки № 78 від 14 червня 2024 року дитина [PERSON] відвідує Новобасанський опорний заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Новобасанської сільської ради. Дівчинка завжди охайна, доглянута. Вихованням та матеріальним забезпеченням дитини займається батько [PERSON] , який спілкується із вчителями, цікавиться шкільним життям доньки. Мати не бере участі у вихованні дитини. За весь період навчання остання жодного разу в школі не була (а.с. 18). Із наданої виконавчим комітетом Новобасанської сільської ради Чернігівської області характеристики на [PERSON] встановлено, що останній за місцем проживання зарекомендував себе з позитивної сторони, працює трактористом в ТОВ «НАТАША-АГРО», підтримує належні стосунки в спілкуванні з односельцями та ровесниками, скарги на його адресу не надходили. По характеру врівноважений, доброзичливий. [PERSON] участі у житті дитини не приймає, матеріальну допомогу на виховання та лікування дитини не надає (а.с. 17). Із довідки, виданої 26 червня 2024 року КНП «Бобровицький районний центр первинної медико-санітарної допомоги» Новобасанської сільської лікарської амбулаторії вбачається, що позивач у період з 2014 р. по 2024 р. відвідував лікарню з донькою [PERSON] . Мати дитини в лікарні не з`являлась (а.с. 19). Рішенням Ічнянського районного суду Чернігівської області у цивільній справі № 733/1655/23 від 12 грудня 2023 року [PERSON] позбавлена батьківських прав стосовно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] (а.с. 20-23). Відповідно до висновку органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення батьківських прав, затвердженого рішенням виконавчого комітету Новобасанської сільської ради Чернігівської області від 22 серпня 2024 року № 415, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити громадянку [PERSON] , [INFO] , батьківських прав стсовоно її малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] (а.с. 47-48). Відповідно до висновку органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення батьківських прав, затвердженого рішенням виконавчого комітету Ічнянської міської ради від 15 жовтня 2024 року № 461, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити громадянку [PERSON] , [INFO] , батьківських прав щодо її малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] (а.с. 80-81). Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 171 СК України, судом у присутності представника органу опіки та піклування було вислухано думку дитини [PERSON] , [INFO] , з приводу вирішення спору про позбавлення її матері батьківських прав, яка зазначила, що вона свою матір бачила один раз. Остання її не провідує, не телефонує, не присилає подарунків, не вітає з днем народження. Згідно ч. 1 ст. 32 Конституції України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до вимог ст. 150 СК України виховання, піклування, забезпечення фізичного, духовного та морального розвитку дитини, забезпечення здобуття нею освіти є прямими обов`язками батьків. У Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН, 20 листопада 1959 р. (принцип 6, 8), проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Дитина повинна при всіх обставинах бути серед тих, хто першим отримує захист і допомогу. Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (редакція зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року) держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Під час будь-якого розгляду згідно з пунктом 1 цієї статті всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у розгляді та викладати свою точку зору. Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Згідно з ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» № 2402-ІІІ від 21 квітня 2001 року виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є, з одного боку засобом захисту прав дитини, і з іншого, заходом впливу на батьків, які не виконують свої батьківські обов`язки щодо дитини, а тому є крайнім заходом впливу на цих осіб. Згідно роз`яснень, викладених у пунктах 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки поведінки як для батька (матері), так і для дітей. Позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. У постанові від 06 травня 2020 року у справі № 753/2025/19 (провадження № 61-1344св20) Верховний Суд зазначив, що «ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно ч. 4. ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Вирішуючи спір, належним чином дослідивши та давши оцінку зібраним у справі доказам, суд дійшов висновку, що наявні усі правові підстави, передбачені частиною першою статті 164 СК України, для позбавлення відповідачки батьківських прав, оскільки остання фактично самоусунулась від виконання своїх обов`язків стосовно своєї дочки [PERSON] , так як не цікавиться долею дитини, її фізичним та духовним розвитком, не провідує її та не готує до самостійного життя, не надає матеріальної допомоги, при цьому жодних об`єктивних причин, які позбавляють її можливості виконувати батьківські обов`язки по відношенню до доньки не наведено, а тому вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав необхідно задовольнити та позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно її малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Оскільки позивачем не ставиться питання про стягнення судових витрат, тому такі не підлягають стягненню з відповідачки.

Outcome: approved