Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-20 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ 11\~липня 2024 року [PERSON] звернувсядо суду з позовною заявою до Павлоградського відділу державної виконавчої служби у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), у якій просив суд скасувати арешт та оголошення заборони на майна, накладений на підставі постанови Державного виконавця Павлоградського міського відділу виконавчої служби Павлоградського міського управління юстиції Негреба О.В. від 22.02.2022 року, на квартиру [ADDRESS] та гараж № [NUMBER] в ГК «Автолюбитель-1», згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення його відчуження серія ПВЛ №0094 від 22.02.2003 року. Позов обґрунтований тим, що позивач є власником квартири [ADDRESS] . На теперішній час позивач позбавлений реалізувати своє право на продаж вищезазначеної квартири, оскільки є постанова про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження від 22.02.2002 року, згідно виконавчого листа №АЕ-24 від 05.01.1994 року, виданого Павлоградським міськрайонним судом, щодо стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] , аліментів в розмірі 1/4 частині. У судове засідання позивач не з`явився, надав суду заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримав, просила суд розглянути справу за її відсутності. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, надав суду заяву, згідно якої просив суд розглянути справу за його відсутності, при вирішенні питання поклався на розсуд суду. На підставіч. 2 ст.\~247 ЦПК України\~ухвалити фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється. \~ \~ \~ \~Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до постанови №АЕ-24/94 від 05 січня 1994 року Павлоградського міського суду Дніпропетровської області, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина, в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу. Відповідно до листа від 07.06.2024 року №28.18/125071, наданого Павлоградським відділом державної виконавчої служби у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), перевіркою Автоматизованої системи виконавчого провадження встановлено, що станом на 07.06.2024 року у відділі відсутні відкриті провадження, де стороною-боржником є [PERSON] , [INFO] , також відсутні архівні записи про виконавчі провадження, що були відкриті до 2017 року.Щодо арешту майна боржника згідно постанови від 22.02.2002 року ПВР №0094, Відділом повідомлено про відсутність запитуваної інформації позивачем, у зв`язку із знищенням архіву (за закінченням терміну зберігання виконавчих проваджень в 3 роки). Відповідно до постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 22 лютого 2002 року серія ПВЛ № 0094, державним виконавцем Павлоградського міського відділу Державної виконавчої служби Павлоградського міського управління юстиції накладено арешт на все майно, що належить [PERSON] , а саме на квартиру [ADDRESS] та гараж № [NUMBER] в ГК «Автолюбитель-1». Відповідно до довідки, наданої КП Павлоградським МБТІ від 04 червня 2024 року № 15131, право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] , станом на 06.01.1997р. Павлоградським відділом по обліку та розподілу житлової площі та записано в реєстрову книгу № 10-13-71. Згідно постанови відділу державної виконавчої служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції ПВЛ №0094 від 22.02.2000р. на вищезазначену квартиру накладено арешт. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло, право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] . Згідно з свідоцтвом про право на спадщину за законом гараж № [NUMBER] в ГК «Автолюбитель-1» належить [PERSON] . Відповідно до\~ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання, або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до\~ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно з ст.1 Першого Протоколу\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ч.2\~ст.30 ЦПК України\~позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцем знаходження цього майна або основної його частини. Відповідно до 321 ЦК України\~встановлює принцип непорушності права власності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до 392 ЦК України\~закріплює право власника майна на пред`явлення позову про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до\~ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», який діє на даний час,особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. \~ \~ \~ \~Статтею 40 Закону України «Про виконавче провадження», який діє на даний час, встановлено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна. \~ \~ \~ \~Таким чином, позивач має право володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, однак не може цього робити через наявність обтяження на належне йому майно. \~ \~ \~ \~Виходячи з вищевикладеного, на час звернення із заявою до суду за наявності арешту (обтяження) накладеного на майно порушується право власності позивача, внаслідок чого останній позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майната оголошення заборони на його відчуження. Оцінюючи усі докази, досліджені в ході судового засідання в їх сукупності, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved