Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-16 00:00:00

24 червня 2024 року до суду надійшла позовна заява ТОВ "ФК "СУПЕРІУМ" до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «СУПЕРІУМ» заборгованість за кредитним договором в розмірі 42 703,67 грн. В обґрунтування вимог вказано, що 22.06.2018 між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений договір-анкета про відкриття та комплексне розрахунково-касове обслуговування банківського рахунку фізичної особи та умови кредитування № 94549329000, який підписаний особисто клієнтом. Відповідно до умов договору позивач надав позичальнику кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитну карту в розмірі 3 000,00 грн. в межах строку дії договору з 22.06.2018 р. по 10.07.2020 р. Відповідно до п. 1.2 Договору, банк встановив ліміт овердрафту (надав кредит) на картковому рахунку клієнта (надалі - ліміт кредитування), а клієнт зобов`язався повернути використану суму кредиту та сплачувати плату за кредит на умовах, визначених Договором та Правилами. Позичальник, в порушення умов Договору, свої зобов`язання належним чином не виконав, у зв`язку з чим ПАТ «Укрсиббанк» відступило ТОВ «Олком-Лізинг» на підставі договору факторингу № 165 від 20.02.2020 року право вимоги до відповідача за вказаним Договором. 20.02.2020 року ТОВ «Олком-Лізинг» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Суперіум» право вимоги до відповідача за Договором на підставі договору факторингу № 2002-Ф2 від 20.02.2020 року. Таким чином ТОВ «ФК «Суперіум» набуло право вимоги до відповідача та стало новим кредитором за договором № 94549329000 від 22.06.2018 р. Загальна сума заборгованості відповідача у відповідності до Реєстру боржників до договору факторингу № 165 від 20.02.2020 року та Реєстру боржників до договору факторингу № 2002-Ф2 від 20.02.2020 року становить 42 703,67 грн., що складається з заборгованості за основним боргом 29 813,76 грн., заборгованості за відсотками 12 889,91 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 422,40 грн. Ухвалою суду від 03.07.2024 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, витребувано докази. 17.10.2024 року винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, в позовній заяві просить суд проводити розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та не заперечує проти прийняття заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про час, дату та місце судового засідання повідомлена належним чином в порядку п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, про що свідчать два поштові конверти, які повернулись на адресу суду із позначкою "адресат відсутній за вказаною адресою". Крім того, відповідач також додатково викликався на розгляд справи, шляхом розмішення оголошення на офіційному сайті Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області. Причину своєї неявки не повідомила, відзив на позов не подала, із заявами та клопотаннями до суду не зверталась. Справа розглядається відповідно до ст. ст. 280-281 ЦПК України, в порядку заочного розгляду, за формою спрощеного провадження, з повідомленням (викликом) сторін, на підставі наявних доказів. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 22 червня 2018 року між ПАТ «Укрсиббанк"`та [PERSON] укладено договір-анкету про відкриття та комплексне обслуговування банківського рахунку фізичної особи та умови кредитування (з Правилами) № 94549329000, за умовами якого банк на підставі наданих відповідачем відповідно до вимог законодавства України документів відкрив йому на умовах тарифного планупоточний рахунок, який обслуговувався згідно договору-анкети та Правил (договірних умов) споживчого кредитування позичальників АТ «УКРСИББАНК». Ліміт кредитування встановлюється у розмірі 3 000,00 грн, строк дії ліміту кредитування - з 22.06.2018 року по 10.07.2020 року. Процентна ставка на суму кредитної заборгованості за операціями отримання готівки та безготівковими операціями 55% (а.с. 16-17). Відповідачем також підписано паспорт споживчого кредиту та анкету-заяву на надання споживчого кредиту (зв.а.с. 19-20). АТ "УКРСИББАНК" долучено до справи виписку з обліку кредитної заборгованості по рахунку UA333510050000026209965826613 UAH від 22.06.2018 р. до кредитного договору № 94549329000 від 22.06.2018 р. клієнта [PERSON] 20.02.2020 року між АТ «Укрсиббанк» та ТОВ «Олком-Лізинг» укладений договір факторингу № 165, у відповідності до умов якого АТ «Укрсиббанк» відступило ТОВ «Олком-Лізинг» за плату права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, зокрема, і до відповідача, що підтверджується витягом з реєстру боржників до договору факторингу № 165 від 20.02.2020 року. Згідно витягу з реєстру боржників заборгованість відповідача становить 42 703,67 грн. (а.с. 9-11). Згідно платіжного доручення № 6 від 20.02.2020 року ТОВ «Олком-Лізинг» перерахувало АТ «Укрсиббанк» кошти за договором факторингу № 165 (а.с. 5). 20.02.2020 року між ТОВ «Олком-Лізинг» та ТОВ «Фінансова компанія «Суперіум» укладений договір факторингу № 2002-Ф2. За умовами даного договору ТОВ «Олком-Лізинг» передалоТОВ «Фінансова компанія «Суперіум» за плату належні ТОВ «Олком-Лізинг`права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників. Як встановлено з реєстру боржників до договору факторингу № 2002-Ф2 від 20.02.2020 року, ТОВ «Олком-Лізинг" відступило ТОВ «Фінансова компанія «Суперіум» права вимоги до [PERSON] на загальну суму 42 703,67 грн. за договором № 94549329000 від 22.06.2018 року. Платіжним дорученням № 450 від 20.02.2020 року підтверджується перерахування позивачем ТОВ «Олком-Лізинг» оплати за договором факторингу (а.с. 22). 21 грудня 2023 року позивач направив відповідачу досудову вимогу про сплату заборгованості за кредитним договором № 94549329000 від 22.06.2018 року у розмірі 42 703,67 грн. Таким чином, позивач набув права грошової вимоги до відповідача на загальну суму 42 703,67 грн, з яких: заборгованість за основним боргом 29 813,76 грн., заборгованість за відсотками 12 889,91 грн. Згідно статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною першою статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За правилом частини першої статті 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до частини першої-другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до статті 6цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до частини другої статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Судом встановлено, що між відповідачем [PERSON] та ПАТ «Укрсиббанк» правовідносини виникли внаслідок укладеного 22 червня 2018 року договору про відкриття та комплексне розрахунково-касове обслуговування банківського рахунку фізичної особи та умови кредитування (з Правилами) № 94549329000. Із запропонованими умовами вказаного договору відповідач ознайомилась та погодилась. Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно частини першої статті 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. У частині першій статті 530 ЦК України вказано, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) зобов`язання його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно частини першої статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до частини першої статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Положеннями статті 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Частиною другою статті 1056-1 ЦК України передбачено, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. За положеннями ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», для цілей обчислення реальної річної процентної ставки визначаються загальні витрати за споживчим кредитом. До загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Судом встановлено факт неналежного виконання відповідачем зобов`язань по поверненню кредитних коштів. У зв`язку порушеннями зобов`язань за договором № 94549329000 від 22.06.2018 року відповідач має заборгованість у загальному розмірі 42 703,67 грн., що складається з заборгованості за основним боргом 29 813,76 грн., заборгованості за відсотками 12 889,91 грн. Будь-яких доказів, які б спростовували розрахунок заборгованості за вказаним договором, а також належних та допустимих доказів, які б свідчили про відсутність заборгованості за укладеним договором або ж спростовували доводи позивача в обґрунтування ним позовних вимог відповідачем суду не подано. У відповідності до частини першої статті 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Статтею 1082 ЦК України визначено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Відповідно до статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 516 ЦК України). Судом встановлено, що правонаступником прав та обов`язків ПАТ «Укрсиббанк» за договором № 94549329000 від 22.06.2018 року є ТОВ «Фінансова компанія «Суперіум» згідно укладених договору факторингу № 165 від 20.02.2020 року та договору факторингу № 2002-Ф2 від 20.02.2020 року. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ТОВ «ФК «Суперіум» та вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Суперіум» заборгованість за кредитним договором № 94549329000 від 22.06.2018 року у загальному розмірі 42 703,67 грн. За частиною 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з [PERSON] підлягає стягненню на користь ТОВ «ФК «Суперіум» судовий збір в розмірі 2 422,40 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved