Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-15 00:00:00

У червні 2024 року на адресу Оболонського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ТзДВ «СК «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, згідно з якою позивач просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача ТзДВ «СК «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» суму відшкодування шкоди у розмірі 1000,00 грн. та сплачений судовий збір. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 14.08.2019 року між ТзДВ «СК «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» та [PERSON] укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту АС № 07/07/4-013297 (надалі - Договір страхування), предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать чинному законодавству України, пов`язані з володінням, користуванням та/або розпорядженням транспортним засобом «Suzuki», д/н [NUMBER] . 21.09.2021 року на вул. Луговій, 13Б, в м. Києві, сталась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля «Suzuki», д/н [NUMBER] , яким керував [PERSON] , автомобіля «Daewoo», д/н [NUMBER] , яким керував [PERSON] та автомобіля «BMW», д/з [NUMBER] , яким керувала [PERSON] 30.11.2021 року постановою Оболонського районного суду м. Києва [PERSON] було визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (порушення водіями правил дорожнього руху України, що спричинило пошкодження транспортних засобів). Отже, саме винні дії відповідача стали причиною скоєння ДТП, внаслідок якої було пошкоджено автомобіль «Suzuki», д/н [NUMBER] . У позовній заяві зазначено, що 01.10.2021 року до ТзДВ «СК «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» із заявою про виплату страхового відшкодування вх. № 15/04/9/1/3026-21 звернувся [PERSON] у зв`язку з ДТП, яка є страховим випадком згідно з умовами Договору страхування. 07.10.2021 року та 12.10.2021 року ТзДВ «СК «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» на підставі заяви і страхового акту № 11200 від 05.10.2021 року, виходячи з Рахунку № ГДрС-0014850 від 30.09.2021 року та акту виконаних робіт №ГДрСА-017145 від 22.09.2021 року, здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 77 800,68 грн., що підтверджується платіжним дорученням №5148 від 07.10.2021 року. Позовна заява мотивована тим, що цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП була застрахована у Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «ЕТАЛОН» (надалі - ПрАТ «СК «ЕТАЛОН») за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №204455851 (надалі - Поліс), за яким останнє взяло на себе обов`язок здійснити відшкодування шкоди заподіяної третім особам внаслідок експлуатації автомобіля «BMW», д/з [NUMBER] особою відповідальність якої застрахована. Відповідно до п. 9.4. ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі - Закон) страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування. Полісом № 204455851 передбачено ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну потерпілих у розмірі - 130 000.00 грн. та франшизу 1 000,00 грн. Таким чином, сума франшизи не була сплачена страховою компанією. У зв`язку із викладеним позивач зазначає, що з відповідача підлягає стягненню шкода у розмірі 1 000,00 грн., що становить розмір франшизи. Позивач в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час судового засідання повідомлявся належним чином. До суду 03.10.2024 через систему «Електронний суд» надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, також не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судовому засіданні визнав позовні вимоги в повному обсязі. Відповідно до ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду. Оскільки, визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону і не порушує прав та інтересів будь-яких осіб, суд його приймає. Дослідивши письмові докази, суд встановив наступне. З матеріалів справи вбачається, що 14.08.2019 року між ТзДВ «СК «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» та [PERSON] укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту АС № 07/07/4-013297 (надалі - Договір страхування), предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать чинному законодавству України, пов`язані з володінням, користуванням та/або розпорядженням транспортним засобом «Suzuki», д/н [NUMBER] . Судом встановлено, що 21.09.2021 року близько 19 год. 25 хв. гр. [PERSON] в м. Києві, по вул. Луговій 13Б, керуючи транспортним засобом «BMW» д.н.з. [NUMBER] , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не дотримався безпечної дистанції та здійснив зіткнення з транспортним засобом «Daewoo» д.н.з. [NUMBER] , який рухався попереду, який у свою чергу здійснив зіткнення із транспортним засобом марки «Suzuki» дн.з. [NUMBER] , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеральними збитками. [PERSON] порушив п.п. 2.3б, 13.1 ПДР. Як вбачається із постанови Оболонського районного суду м. Києві від 30.11.2021 року [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на останнього адміністративне стягнення за ст. 124 КУпАП у виді штрафу. Згідно ч.ч. 4, 6 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. З матеріалів справи вбачається, що 01.10.2021 року до ТзДВ «СК «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» із заявою про виплату страхового відшкодування вх. № 15/04/9/1/3026-21 звернувся [PERSON] у зв`язку з ДТП, яка є страховим випадком згідно з умовами Договору страхування. 07.10.2021 року та 12.10.2021 року ТзДВ «СК «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» на підставі заяви і страхового акту № 11200 від 05.10.2021 року, виходячи з Рахунку №ГДрС-0014850 від 30.09.2021 року та акту виконаних робіт №ГДрСА-017145 від 22.09.2021 року, здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 77 800,68 грн., що підтверджується платіжним дорученням №5148 від 07.10.2021 року. Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП була застрахована у Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «ЕТАЛОН» (надалі - ПрАТ «СК «ЕТАЛОН») за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №204455851 (надалі - Поліс), за яким останнє взяло на себе обов`язок здійснити відшкодування шкоди заподіяної третім особам внаслідок експлуатації автомобіля «BMW», д/з [NUMBER] , особою відповідальність якої застрахована. Відповідно до Закону України «Про страхування» добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства. Відповідно до ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Відповідно до ст. 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Відповідно до п. 36.4. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі - Закон) виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом «а» пункту 41.1. статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків. Враховуючи зазначене, ТДВ «СК «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» звернулося до ПРАТ «СК «ЕТАЛОН» з заявою про страхове відшкодування. Згідно статті 27 Закону України «Про страхування», статті 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальній за заподіяний збиток. Аналогічну позицію викладено у Постанові ВСУ від 31.05.2017 у справі № 6- 2969цс16 року, де зазначено, що з метою захисту інтересів потерпілого на страхувальника (зокрема, винуватця ДТП) покладається додаткова (субсидіарна) відповідальність. В даній Постанові зазначено, що, якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування завданої потерпілому шкоди, то страховик, який виплатив страхове відшкодування, на підставі статті 1194 ЦК України має право звернутися безпосередньо до страхувальника з вимогою про відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ст. 29 Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу страховою компанією заподіювача шкоди відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Полісом №204455851 передбачено ліміт відповідальності ПРАТ «СК «ЕТАЛОН» за шкоду заподіяну майну в розмірі 130 000,00 грн. та франшиза в розмірі 1 000,00 грн. В той же час, згідно з ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). З матеріалів справи вбачається, що позивач листом вих. №15/04/8.2/1390-24 від 20.03.2024 звернувся до відповідача з вимогою сплатити на користь ТДВ «СК «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» суму франшизи у розмірі 1 000,00 грн., яка передбачена Полісом 204455851, направивши лист на відповідну адресу, проте повідомлення повернулось на адресу товариства з відміткою - за закінченням терміну зберігання. Відповідно абз. 2 п. 12.1 ст. 12 Закону страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Згідно п. 36.6 ст. 36 Закону страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Беручи до уваги наведене, та

Outcome: approved