Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-22 00:00:00

У вересні 2024 року адвокат Яводчак О.В., що діє в інтересах позивача звернувся до суду із вказаним позовом до Акціонерного товариства Криворізький залізорудний комбінат (далі АТ Кривбасзалізрудком), в обґрунтування якого вказав, що позивач протягом тривалого часу працював на підприємстві відповідача на різних посадах. У зв`язку з шкідливими умовами праці позивач з вини відповідача отримав наступні хронічні професійні захворювання за діагнозами: радикулопатія попереково-крижова L4, L5, S1 з вираженим порушенням біомеханіки хребта на фоні протрузій дисків на рівні L4-S1, ретролістезу L5, стійким больовим і м`язово-тонічним синдромами, часто рецидивуючий перебіг з нейродистрофічними проявами у вигляді остеоартрозу у поєднанні з періартрозом колінних суглобів (ПФ другого ступеня); вібраційна хвороба другої стадії від дії локальної вібрації з синдромом вегетативно сенсорної полінейропатії верхніх кінцівок. двобічним плечолопатковим періартрозом (ПФ другого ступеня), остеоартрозом у поєднанні з періартрозом ліктьових суглобів (ПФ другого ступеня), остсоартрозом дрібних суглобів кистей та трофічними розладами на кистях; хронічне обструктивне захворювання легень. група В (пиловий бронхіт першої стадії, емфізема легень першої стадії). Легенева недостатність першого-другого ступеня (GOLD II). Висновком МСЕК від 05 вересня 2024 року позивачу було встановлено 65 % втрати професійної працездатності та ІІІ групу інвалідності безстроково. У зв`язку з отриманням хронічних професійних захворювань порушено та порушуються нормальні життєві зв`язки позивача, останній позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання, постійно відчуває біль в поперековокрижовому відділу хребта, біль віддає в обидві ноги, більше в ліву, біль, оніміння лівої гомілки, ниючий біль в шиї, оніміння пальців рук. обмеження при нахилах вперед, прогинах назад, нахилах в сторони, поворотах голови в сторони, труднощі при ході, поганий сон. Наявність даних негативних явищ в житті позивача свідчить про постійне перенесення позивачем больових відчуттів та про необхідність проходження лікування, а також вказує на відсутність у позивача можливості в достатній мірі реалізовувати свої звички та бажання, що в свою чергу, призводить до зниження якості життя позивача та зменшення благ, які позивач мав до моменту професійного захворювання та втрати професійної працездатності. З моменту отримання хронічних професійних захворювань, Позивач постійно відчуває фізичні страждання та біль, обґрунтовані важкістю самопочуття та особливостями лікування. Позивач, внаслідок отриманого хронічного професійного захворювання, що супроводжується значною втратою працездатності, систематичною необхідністю отримання медичної допомоги, постійно відчуває психологічний дискомфорт, порушення душевної рівноваги, вираженої у почуттях розпачу, тривоги, дратівливості, у почуттях страху, поганому сні на фоні сильних больових відчуттів. Позивач вважає, що професійне захворювання виникло внаслідок порушень норм охорони праці на підприємстві відповідача, у зв`язку із отриманими професійними захворюваннями йому заподіяна моральна шкода, розмір якої позивач оцінює в 390 500 грн., яку просив стягнути з відповідача. Ухвалою суду від 24 вересня 2024 року судом відкрито провадження у справі та призначене розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Представник відповідача\~ [PERSON] \~скористався правом\~надання відзиву\~в якому\~зазначив,\~що відповідно до Державних санітарних норм та Правил Гігієнічна класифікація праці за показниками шкідливості та небезпечності факторів виробничого середовища, важкості та напруженості трудового процесу, які затверджені Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.04.2014 року № 248 робота в умовах перевищення гігієнічних нормативів (3 клас) дозволена тільки за умови застосування засобів колективного та індивідуального захисту і скорочення часу дії шкідливих виробничих факторів (захист часом). Позивач протягом всього періоду роботи у відповідача своєчасно забезпечувався протипиловими респіраторами типу Лепесток-40, ефективність очищення повітря від пилу яких становить 99,9%. Також, усе гірниче обладнання, яке в процесі роботи утворює пил, обладнується пиловловлюючими пристроями. Позивач звільнився за власним бажанням у зв`язку із виходом на пенсію за віком, а не через його стан здоров`я. Ступінь втрати працездатності у розмірі 65 % та ІІІ група інвалідності була встановлена позивачу через більш ніж через півтора роки після його звільнення. А отже, встановлення втрати працездатності та групи інвалідності позивачу не було причиною відмови позивача від роботи у відповідача і ці обставини мають бути враховані судом. Крім того, звільняється від оподаткування податком на доходи фізичних осіб відшкодування моральної шкоди в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня звітного (податкового) року, або в розмірі, визначеному законом. При стягненні\~моральної шкоди\~з сум\~мають бути\~утримані податки\~та збори\~відповідно до\~норм податкового\~законодавства,\~які є\~спеціальними.\~Якщо юридична\~особа відшкодовує\~(виплачує)\~на користь\~фізичної особи\~моральну шкоду,\~завдану порушенням\~трудових прав,\~ця особа,\~виступаючи щодо\~такої фізичної\~особи податковим\~агентом,\~зобов`язана утримати\~і перерахувати\~податок із\~суми такого\~доходу. Враховуючи викладене, просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. У відповідності до вимог ч.2\~ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що позивач протягом тривалого періоду працював на підприємстві відповідача: з 24.07.1997 року по 23.12.1998 року - підземним електрозварювальними дільниці № 3 шахти Леніна, з 23.12.1998 року по 09.12.2019 року підземним гірничоробітником очисного забою дільниці № 3 шахти імені Тернівська (Леніна), з 09.12.2019 року по 02.09.2020 року - підземним гірником очисного забою дільниці № 33 шахти Тернівська , з 02.09.2020 року по 28.02.2022 року - підземним гірником очисного забою дільниці № 3 шахти Тернівська , з 28.02.2022 року по 17.02.2023 року - підземним гірником очисного забою дільниці № 7 шахти Тернівська. 17 лютого 2023 року звільнений за власним бажанням у зв`язку із виходом на пенсію згідно ст.38 КЗпП, що підтверджується копією трудової книжки позивача (а.с.9-11). Актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) за формою П-4 від 18 червня 2024 року, проведеного на АТ Кривбасзалізрудком, встановлено обставини виникнення хронічного професійного захворювання позивача, а саме: працюючи гірником очисного забою на дільниці № 7 шахти Тернівська (імені Леніна) ДП Криворізький державний залізорудний комбінат. ВАТ Кривбасзалізрудком, ПАТ Кривбасзалізрудком та АТ Кривбасзалізрудком у період\~з 23.12.1998\~року по\~17.02.2023.\~року,\~ [PERSON] \~в підземних\~умовах шахти\~виконував комплекс\~робіт під\~час очисного\~виймання корисної\~копалини:\~керував скреперними\~лебідками під\~час скреперування\~гірничої маси\~поза зоною\~вибою;\~проводив кайлування\~гірничої маси\~та подрібнення\~великих шматків:\~підкидав гірничу\~масу на\~скреперну доріжку:\~кріпив лебідку;\~закріплював і\~перевішував блочки,\~перевіряв заземлення,\~сточував і\~міняв канати:\~брав участь\~у монтажі.\~демонтажі,\~перенесенні та\~ремонті обладнання.\~В підземних\~умовах шахти\~умови праці\~характеризувалися тривалим\~виконанням робіт\~у незручній\~робочій позі,\~тривалість знаходження\~в якій\~перевищувало санітарні\~норми.\~Внаслідок недосконалості\~технології підземного\~видобутку руди,\~мавших місце\~порушень систем\~вентиляції,\~пилоподавлення та\~режимів експлуатації\~гірничошахтного устаткування,\~підпадав під\~вплив концентрацій\~аерозолів фіброгенної\~дії та\~рівнів вібрації\~локальної.\~які перевищували\~нормативні показники.\~Працюючи у\~період з\~24.07.1997\~року по\~22.12.1998\~року підземним\~електрогазозварником на\~шахті імені\~Леніна виробничого\~об`єднання Кривбасруда,\~також підпадав\~під вплив\~концентрацій аерозолів\~фіброгенної дії,\~які перевищували\~нормативні показники,\~умови праці\~характеризувалися фізичним\~перевантаження (а.с.12-14). З пункту 18 Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) за формою П-4 від 18 червня 2024 року вбачається, що причиною виникнення хронічного професійного захворювання є: важкість праці - періодичне перебування у незручній робочій позі 27 % зміни при нормі до 25 %, згідно з вимогами Державних санітарних норм та правил Гігієнічна класифікація праці за показниками шкідливості та небезпечності факторів виробничого середовища, важкості та напруженості трудового процесу, затверджених наказом МОЗ України № 248 від 08.04.2014 року; вібрація локальна - еквівалентний корегований рівень віброприскорення на 1,0-2,6 дБ перевищував допустимий рівень згідно з ДСН 3.3.6.039-99 Державні санітарні норми виробничої загальної та локальної вібрації та складав 77,0-78,6 дБ при ГДР - 76 дБ; пил переважно фіброгенної дії - кремнію діоксиду кристалічного за вмісту в пилу від 10 до 70% (граніт, шамот, слюда-сирець вуглепородний пил та ін.) в повітрі робочої зони перевищувала гранично-допустиму в 1,83 разів (3,65 мг/м3 при ГДК 2,0 мг/м3) згідно з Гігієнічними регламентами хімічних речовин у повітрі робочої зони, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 14.07.2020 року № 1596. Згідно Окремої думки інспектора (з охорони праці) служби охорони праці АТ Кривбасзалізрудком члена комісії з розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання [PERSON] , виникнення професійних захворювань у останнього є наслідком недосконалості технології розробки корисних копалин підземних способом, в результаті чого на робочому місці параметри шкідливих факторів перевищували граничо-допустимий рівень. З метою профілактики вібраційної хвороби [PERSON] користувався спеціальним режимом праці та відпочинку. Крім того, законодавчо допускається робота в умовах перевищення гігієнічних нормативів виробничого середовища за умови застосування засобів індивідуального та колективного захисту. [PERSON] на протязі всього часу роботи своєчасно забезпечувався протипиловими респіраторами типу Лепесток-40, ефективність очищення повітря від пилу яких становить 99,9 %. Також усе гірниче обладнання, яке в процесі роботи утворює пил, обладнується пиловловлюючими пристроями. Тому за умови постійного використання ЗІЗ шкідливий вплив пилу з вмістом кремнію діоксиду кристалічного від 10% до 70% на [PERSON] не відбувався. Жодних заяв про відмову від дорученої роботи у зв`язку з небезпекою для здоров`я, або розірвання трудового договору за власним бажанням у зв`язку з невиконанням підприємством законодавства про охорону праці від [PERSON] не надходило. Тому відповідальність за виникнення професійного захворювання у [PERSON] лежить безпосередньо на ньому самому. Крім того, з метою попередження виникнення професійних захворювань у працівників АТ Кривбасзалізрудком постійно впроваджуються нові технології, дотримуються основних напрямків в організації технологічних процесів та раціоналізації обладнання згідно гігієни та промислової санітарії в частині комплексної механізації та автоматизації виробничих операцій, ведеться робота з пропаганди безпечних методів праці та співробітництво з працівниками у галузі охорони праці (а.с.15). Згідно довідки МСЕК від 05 вересня 2024 року позивачу первинно встановлено 65 % втрати працездатності за захворюванням: 30 % - радикулопатія, 25 % - вібраційна хвороба, 10 % - ХОЗЛ та ІІІ групу інвалідності з 02 вересня 2024 року безстроково. Позивачу протипоказана важка фізична праця, тривала хода, вимушена поза, переохолодження в умовах вібрації та виробничого пилу та рекомендовано спостереження у сімейного лікаря, невролога, санаторно-курортне лікування та медикаментозне лікування, забезпечення виробами медичного призначення (а.с.16). У зв`язку з отриманими професійними захворюваннями позивач неодноразово звертався до закладу медичного лікування, що підтверджується наявними в матеріалах справи виписними епікризами (а.с.21-29). Статтею 3 Конституції України\~передбачається, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Частина 4 статті\~43, частина 1 статті\~46 Конституції України\~передбачають, що кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Відповідно до\~статті 153 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Згідно частин 1, 3 ст.3\~Закону\~України\~Про\~охорону\~праці, роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець\~несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог. Згідно ст.173\~КЗпП\~України шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку. Так, відповідно до ч.2 ст.153\~КЗпП\~України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Статтею 2371 КЗпП\~України передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. У зв`язку з тим, що відповідно до положень ст.2371 КЗпП\~України відшкодувати працівнику моральну шкоду у випадку, передбаченому даною статтею, покладено на власника або уповноважений ним орган, і, як встановлено судом, втрата працездатності позивача настала внаслідок роботи у шкідливих умовах, під час виконання позивачем трудових обов`язків, і моральну шкоду йому заподіяно ушкодженням здоров`я через виникнення у нього професійних захворювань, спричинених негативними виробничими факторами, а роботодавець не забезпечив створення безпечних умов праці, суд дійшов висновку про необхідність відшкодування позивачу моральної шкоди за рахунок відповідача. Зупиненням, а в подальшому й скасуванням права громадян, що потерпіли від нещасних випадків на виробництві, на відшкодування моральної шкоди за рахунок Фонду, яке вони мали відповідно до приписів первинної редакції Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, саме право цих громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки ст.2371 КЗпП\~України їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). Відповідно до\~ст.23\~ЦК\~України,\~особа\~має\~право\~на\~відшкодування\~моральної\~шкоди,\~завданої\~внаслідок\~порушення\~її\~прав. Моральна шкода полягає, зокрема у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Як зазначено в п.4.1. Рішення Конституційного Суду України від 27 січня 2004 року по справі № 1-9/2004 ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності, спричинюють йому моральні та фізичні страждання. У випадку каліцтва потерпілий втрачає працездатність і зазнає значно більшої моральної шкоди, ніж заподіяна працівникові, який не втратив професійної працездатності. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в своїй постанові від 15 червня 2020 року у справі № 212/3137/17-ц зазначив, що невиконання роботодавцем обов`язку по забезпеченню безпечних і здорових умов праці, яке мало наслідком виникнення у позивача професійного захворювання, втрати працездатності й встановлення інвалідності, є підставою для відшкодування роботодавцем (його правонаступником) заподіяної працівнику моральної шкоди. Так, судом встановлено, що професійні захворювання виникли у позивача під час його роботи саме на підприємстві відповідача, а тому АТ Кривбасзалізрудком повинно нести відповідальність за заподіяну позивачу моральну шкоду, що спричинена професійним захворюванням. Судом встановлено, що у зв`язку з отриманими професійними захворюваннями позивачу встановлено втрату професійної працездатності в розмірі 65 % та ІІІ групу інвалідності безстроково, внаслідок чого порушено нормальний спосіб життя, позивач постійно потребує лікування. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди № 4 від 31.03.1995 року з подальшими змінами, яким передбачено, що розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Європейський суд з прав людини зауважив, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, § 62, ЄСПЛ від 12 липня 2007 року). Cуд враховує тривалий період роботи позивача в шкідливих умовах на підприємстві відповідача впродовж 25 років, характер отриманих професійних захворювань, відсоток втрати позивачем професійної працездатності в розмірі 65 % та ІІІ групу інвалідності, які визначені безстроково, що свідчить про неможливість відновлення стану здоров`я потерпілого. Суд також приймає до уваги тяжкість та невідворотність вимушених змін у життєвих і виробничих стосунках позивача, і вважає необхідним, доцільним та достатнім визначити розмір компенсації в сумі 320 000 грн., що буде відповідати розміру заподіяної моральної шкоди. Щодо вимог позивача про стягнення моральної шкоди у розмірі 390 500 грн., то суд приходить висновку, що така сума належним чином не вмотивована, є значно завищеною і не відповідає тяжкості та характеру завданої позивачеві моральної шкоди. Крім того, відповідно до пп. А п.\~164.2.14 ст.164 Податкового кодексу України\~(в редакції з 23 травня 2020 року) до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються дохід у вигляді неустойки (штрафів, пені), відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю, а також відшкодувань моральної шкоди в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, або в розмірі, визначеному законом. Враховуючи викладене, доводи сторони відповідача щодо оподаткування суми моральної шкоди суд відхиляє, оскільки чинним податковим законодавством передбачено, що суми відшкодування немайнової (моральної) шкоди, стягнуті на підставі судового рішення, включаються до оподатковуваного доходу платника податку (в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати) та відповідно підлягають оподаткуванню, однак крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому шкоди життю та здоров`ю. В даному випадку предметом стягнення є сума відшкодування збитків, завданих платнику податків внаслідок ушкодження здоров`я, у зв`язку з чим зазначені відповідачем зміни до Податкового кодексу України не поширюються на оподаткування сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику внаслідок заподіяння йому шкоди життю та здоров`ю. Також, відповідно до\~ст.141 ЦПК України\~з відповідача підлягає стягненню в дохід держави також судовий збір в розмірі 3200 грн. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial