Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-20 00:00:00

1.Позиції сторін, процесуальні дії 1.1.\~ Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія\~«Ейс»звернулося до\~Черкаського районного\~суду \~Черкаської області\~з позовом\~до [PERSON] про стягнення\~заборгованості за\~кредитним договором, посилаючись на наступне. 15.12.2022 було укладено кредитний договір № 182138013 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та\~ [PERSON] .\~Крім того, 28.11.2018 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» укладено договір факторингу № 28/1118/01,\~відповідно до умов якого до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 182138013. Далі, 30.10.2023 між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу №30/1023-01, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 182138013. Далі, 17.07.2024 між ТОВ «Фінансова компанія\~«Ейс»та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу №17/07/2024, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія\~«Ейс»за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія\~«Ейс»приймає належні ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» права вимоги до боржників, зазначених у реєстрах боржників. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 17/07/2024 від 17.07.2024, ТОВ «Фінансова компанія\~«Ейс»набула право грошової вимоги до [PERSON] у розмірі 65580,80 грн, з яких: заборгованість за основною сумою боргу - 14000грн., заборгованість за відсотками 51580 грн.\~Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед позивачем за кредитним договором № 182138013 від 15.12.2022 в загальному розмірі 65580,80 грн. Враховуючи викладене, позивач звернувся з даним позовом до суду та просить стягнути з відповідача на його користь суму заборгованості за кредитним договором №182138013 від 15.12.2022 в розмірі 65580,80 грн., а також судові витрати. 1.2.\~В судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві просив розглянути справу без його участі. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про причину неявки суд не повідомила, про день, час та місце слухання справи повідомлялася належним чином. Заяви про розгляд справи без її участі до суду не надходило, відзиву на позов від відповідачки також не надходило. 1.3.\~Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи за відсутності відповідачки. У зв`язку з наведеним, суд вважав за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього, про що було постановлено ухвалу, яка відображена в протоколі судового засідання. 2.Обставини справи, зміст спірних правовідносин 2.1.\~Судом встановлено,\~що \~24.05.2021\~між ТОВ\~«Манівео швидка\~фінансова допомога»\~та [PERSON] \~було укладено\~договір кредитної\~лінії №\~182138013,\~відповідно до\~якого кредитодавець\~зобов`язується\~надати позичальникові\~кредит у\~вигляді кредитної\~лінії в\~розмірі кредитного\~ліміту на\~суму 14000\~грн.,\~а позичальник\~зобов`язується\~повернути кредит\~та сплатити\~проценти за\~користування кредитом,\~відповідно до\~умов,\~зазначених у\~цьому договорі,\~додатках до\~нього та\~Правил надання\~грошових коштів\~у позику,\~в тому\~числі на\~умовах фінансового\~кредиту ТОВ\~«Манівео швидка\~фінансова допомога»\~(п.\~2.1\~Договору). Договір підписано електронним підписом позичальника, який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону [PERSON] . Відповідно до п. 2.3 Договору кредитодавець надає позичальнику перший транш за договором в сумі 14000 грн. одразу після укладення договору, орієнтовна дата повернення якого 22.12.2022. У розділі 8 кредитного договору визначено порядок нарахування та розмір відсоткв за користування кредитом. Зокрема визначено, що за умови якщо позичальник не скористається умовами зменшення витрат та загальної вартості кредиту на умовах пункту 8.5 договору, то дисконтна процентна ставка складе 2,10 % на день або 766,50 % на рік, а після закнічення дисконтного періоду 1087,7 % на рік. Згідно з платіжним дорученням від 15.12.2022 [PERSON] від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» було здійснено переказ коштів в розмірі 14000 грн. згідно з договором №182138013 від 15.12.2022 на картку № [NUMBER] . Відповідно до довідки АТ КБ «Приватбанк» №07_1/2024 від 06.08.2024 вказано про успішність перерахування коштів від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» через платіжний сервіс LiqPay Приватбанка\~15.12.2022 в сумі 14000 грн. на платіжну карту відповідачки № [NUMBER] . 2.2. 28.11.2018 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» укладено Договір факторингу\~№ 28/1118-01, відповідно до умов якого, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» зобов`язується відступити ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а ТОВ «Таліон Плюс» зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» за плату на умовах, визначених цим Договором. Згідно з п. 4.1. договору факторингу, право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами Реєстру прав вимоги, по формі встановленій у відповідному додатку. 28.11.2019 між ТОВ «Таліон Плюс» в якості фактора та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» в якості клієнта було укладено додаткову угоду № 19 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2020. При цьому інші умови договору залишилися без змін. 31.12.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» в якості фактора та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» в якості клієнта було укладено додаткову угоду № 26 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, згідно з якою договір факторингу було викладено у новій редакції. У договорі факторингу вказано, що сторони дійшли згоди про те, що наявні права вимоги переходять від Клієнта до Фактора з моменту підписання ними відповідного Реєстру прав вимоги. 31.12.2021 між ТОВ «Таліон Плюс» в якості фактора та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» в якості клієнта було укладено додаткову угоду № 27 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2022. При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторінгу редакції 31.12.2020. 31.12.2021 між ТОВ «Таліон Плюс» в якості фактора та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» в якості клієнта було укладено додаткову угоду № 31 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2023. При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторінгу редакції 31.12.2020. Згідно з реєстром прав вимоги №213 від 24.01.2023 ТОВ «Таліон Плюс» набуло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №182138013. 2.3. 30.10.2023 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу\~№ 30/1023-01, відповідно до умов якого, ТОВ «Таліон Плюс» зобов`язується відступити ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Таліон Плюс`за плату на умовах, визначених цим Договором. Згідно з п. 4.1. договору факторингу, право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами Реєстру прав вимоги, по формі встановленій у відповідному додатку. Згідно з реєстру прав вимоги №2 від 20.12.2023 ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» набуло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №182138013. 2.4. 17.07.2024 між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» укладено договір факторингу № 17/07/2024 відповідно до умов якого фактор зобов`язався передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі боржників, який формується згідно з Додатком № 1 та є невід`ємною частиною договору. Згідно з витягом з реєстру боржників до договору факторингу № 17/07/2024 від 17.07.2024 ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» набуло право вимоги до до [PERSON] за кредитним договором №182138013. Згідно з п. 1.2. договору факторингу, перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається у момент підписання сторонами Акту прийому-передачі Реєстру боржників згідно Додатку № 2. Відповідно до Акту прийому-передачі Реєстру Боржників від 17.04.2024 за Договором факторингу №/07/2024 від 17.07.2024, ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» передало, а ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» прийняло реєстр боржників кількістю 1000, після чого, з урахуванням п. 1.2. Договору факторингу, від клієнта до Фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і Фактор стає кредитором. 2.5. Відповідно до виписки з особового рахунку за кредитним договором № 182138013 від 15.12.2022 станом на 19.08.2024 заборгованість відповідачки за період з 17.07.2024 по 18.08.2024\~ у загальній сумі становить 65580 грн., яка складається з наступного: заборгованість за сумою кредиту 14000 грн., заборгованість за відсотками 51580 грн. 3.Релевантні джерела права 3.1.\~Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно з\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1\~ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто. Частиною 1\~ст. 530 ЦК України\~визначено , що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 625 ЦК України\~передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з статями\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до\~ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч.1 \~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Частиною другою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом\~ст. 1056-1 ЦК України\~розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч. 1\~ст. 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною першою\~статті 1050 ЦК України\~якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. 3.2.\~За приписами пункту 1 ч. 1\~ст. 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1\~ст. 513 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Частиною 1\~ст. 1077 ЦК України\~визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом ч. 1\~ст. 1078 ЦК України\~предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до\~ст. 516 ЦК України\~заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. 3.3. Верховний Суд у постановах від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18 та від 28 жовтня 2020 року у справі № 760/7792/14-ц вказав, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Виписки за картковими рахунками ( по кредитному договору) можуть бути належними доказами щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором. 4. Оцінка доказів та аргументів сторін 4.1. Перш за все, суд звертає увагу на те, що відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину. З вищевказаних положень норм матеріального права вбачається, що позивач повинен довести суду наявність кредитних правовідносин між первісним кредитором та боржником, наявність договору факторингу між первісним кредитором та новим кредитором, а також правомірність вимог нового кредитора до боржника (факт видачі кредиту боржнику та неповернення кредиту боржником). 4.2. Суд вважає, що позивачем підтверджено укладення кредитного договору між первісним кредитором та відповідачкою, а також підтверджено наступне укладення договорів факторингу між первісним кредитором, його наступниками та позивачем щодо спірного договору. Матеріали справи містять достатні докази, що підтверджують наявність боргу позичальника перед первісним кредитором за кредитним договором № 182138013 від 15.12.2022 в загальній сумі 65580 грн. Отже, позовні вимоги про стягнення боргу за кредитним договором № 182138013 від 15.12.2022 є обґрунтованими. 4.3.\~Підводячи підсумок\~суд зазначає,\~що відповідачка\~свої зобов`язання\~з повернення\~заборгованості за\~договором кредиту виконала не у повному обсязі, у зв`язку із чим утворилася заборгованість в загальній сумі 65580 грн., яку слід стягнути з відповідачки на користь позивача. 5. Розподіл судових витрат 5.1.\~Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжною інструкцією від 09.09.2024 про сплату судового збору в сумі 2422,40 грн. Враховуючи те, що позовні вимоги задоволені, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача суму понесених судових витрат в розмірі 2422,40 грн. 5.2.\~Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст.\~133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України, передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно з ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Представником позивача було надано договір про надання правової допомоги № 26/07/24-01 від 26.07.2024 між позивачем та адвокатським бюро «Тараненко та партнери» та додаткову угоду № 2 від 26.04.2024 до договору про надання правової допомоги № 26/07/24-01 від 26.07.2024, у яких сторони домовились, що адвокатське бюро приймає на себе зобов`язання надати правову допомогу клієнту в обсязі та на умовах, передбачених цим договором, в тому числі по справі про стягнення заборгованості з [PERSON] , а клієнт зобов`язаний сплатити гонорар у порядку та строки, обумовлені сторонами. Згідно п. 3.1 договору отримання винагороди адвокатським бюро за надання правничої допомоги відбувається у формі гонорару. У акті прийому-передачі\~наданих послугвід 26.07.2024 сторони вищевказаного договору детально описали зміст послуг, які були надані адвокатом, і оцінили послуги у 6000 грн. (5000 грн. за складання позовної заяви тривалістю 2 години, 500 грн. за вивчення матеріалів справи про стягнення заборгованості тривалістю 1 година, 500 грн. за надання усної консультації Товариству стосовно складання позовної заяви тривалістю 1 година). На думку суду, всі вказані у акті роботи входять до обсягу правової допомоги по цій справі та були виправданими з точку зору їх необхідності. Враховуючи вищевказані обставини та факт задоволення позовних вимог, суд вважає, що з відповідачки на користь позивача слід стягнути суму в розмірі 6000 грн. в порядку відшкодування витрат на правову допомогу. На підставі викладеного,

Outcome: approved