Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-13 00:00:00

АТ «ПУМБ» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що між АТ «ПУМБ» та [PERSON] укладено кредитний договір № 200914367101 від 17.11.2017 року, на підставі якого відповідачу було видано кредитну картку з кредитним лімітом у сумі 3000 грн., який в подальшому було збільшено до 36400 грн. Проте відповідач належним чином не виконує зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість станом на 04.06.2024 року у розмірі 54730,21 грн., з яких заборгованість за кредитом 36374,18 грн., за процентами 18356,03 грн., за комісією 0 грн. Вказану заборгованість, а також понесені судові витрати позивач просив стягнути з відповідача на свою користь. В судове засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяві просив провести розгляд справи за відсутності представника Банку. У відповіді на відзив представник позивача зазначила, що доводи відповідача, зазначені у відзиві є безпідставними та необґрунтованими. Договір між банком та відповідачем було укладено у письмовій формі, шляхом підписання Заяви, яка містить усі суттєві умови, притаманні кредитному договору. Відповідно до умов договору банком відповідачу було видано кредитну карту з кредитним лімітом в сумі 3000 грн., який пізніше було збільшено до 36400 грн. Відповідач зобов`язався сплатити проценти за користування кредитом та повернути кредит в порядку та строки, обумовлені договором. Окрім того, відповідачем, поряд із заявою, підписано Паспорт споживчого кредиту. Паспорт споживчого кредиту був наданий відповідачу попередньо в якості інформації, яка надається споживачу до укладання договору про споживчий кредит в порядку ст.9 ЗУ «Про споживче кредитування». У Паспорті споживчого кредиту зазначено детальну інформацію про кредитодавця, суму кредиту, строк кредитування, мета отримання кредиту, спосіб та строк надання кредиту, розмір реальної річної процентної ставки та інші умови. Підписавши Заяву, відповідач погодився з її умовами. Жодних заперечень щодо умов Заяви відповідач банку не висловлював. У Заяві, яка підписана відповідачем зазначено, що останній беззастережно підтверджує, що приймає Публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладання договору комплексного банківського обслуговування, яка розміщена на сайті: pumb.ua в повному обсязі з урахуванням умов надання всіх послуг як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО так і послуг, що можуть бути надані в процесі обслуговування. Протягом дії договору відповідач користувався кредитними коштами, а саме неодноразово здійснював операції покупки через POS-термінал, отримував готівкові кошти, що підтверджується випискою з особового рахунку відповідача, яка є належним та допустимим доказом, щодо надання банком кредитних коштів клієнту, отримання і використання таких коштів клієнтом, а також підтверджує заборгованість по кредиту. При цьому зазначила, що відповідачем не надано жодного належного та допустимого доказу неотримання кредитних коштів, більш того, майже з моменту укладання кредитного договору відповідач порушує умови та не повертає кредит в установлені договором строки та розміри. Щодо позовної давності, то зазначила, що зобов`язання з оплати кредитної заборгованості здійснюється періодичними платежами (щомісяця), відповідно, позовна давність обчислюється з моменту настання строку погашення чергового платежу. Оскільки повернення кредиту обумовлено щомісячними платежами, кожний з яких є самостійним зобов`язанням, тому строк позовної давності обчислюється окремо за кожним таким платежем. Кредитний договір укладено 17.11.2017 року, відповідач фактично користувався кредитною карткою і здійснював платежі до 02.03.2022 року, а з позовом до суду позивач звернувся у липні 2024 року, тому строки позовної давності у даному випадку повністю дотримано. Крім того, відповідно до п.19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року №64/2022, затвердженим ЗУ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року №2102-ІХ, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. На підставі викладеного, просила відхилити доводи відповідача як безпідставні та ухвалити рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі. В судове засідання відповідач не з`явився, належним чином був повідомлений про час та місце судового розгляду, надав відзив на позову заяву. В обґрунтування заперечень проти позову зазначив, що позивач, обґрунтовуючи право вимоги в частині стягнення тіла кредиту, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 17.11.2017 року, посилається на Публічну пропозицію в АТ «ПУМБ» як невід`ємну частину спірного договору. При цьому, матеріали позову не містять підтверджень, що саме вказана редакція Публічної пропозиції була погоджена відповідачем при зверненні до відділення банку. Крім того, роздруківки із сайту позивача належними доказами бути не можуть, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. Також в даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України, за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки умови і правила обслуговування фізичних осіб, що розміщені на офіційному сайті позивача неодноразово змінювалися самим АТ «ПУМБ» в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. Тому у нього відсутня можливість будь-яким чином проконтролювати належність такої редакції Публічної пропозиції, ідентифікувати або встановити їх автентичність, а тому надана копія Пропозицій не є належним, достатнім та допустимим доказом. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови та правила банківських послуг (Публічну пропозицію), відсутність у заяві відповідача домовленості сторін про тіло кредиту, надані банком умови кредитування не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Надані позивачем Публічні пропозиції, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана ним і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Вважав, що позивач при укладанні кредитного договору не дотримався вимог, передбачених ЗУ «Про захист прав споживачів» щодо повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими Банк, а тому не може посилатися на невиконання відповідачем таких умов. Таким чином, представником позивача у позові не було обґрунтовано наявність у відповідача заборгованості за кредитним договором перед позивачем, не доведено розмір заборгованості та правові підстави збільшення тіла кредиту, пропуск строку погашення заборгованості, не доведено факту погодження сторонами всіх істотних умов договору, не обґрунтовано належним чином позовні вимоги, тому в задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі. Також вважав, що позивачем пропущений строк звернення до суду з даним позовом. Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в раз якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 17.11.2017 року між ПАТ «ПУМБ» та [PERSON] складена та підписана Заява №200914367101 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Згідно інформації, викладеної у вказаній заяві, її підписання є беззастережним підтвердженням, що відповідач приймає публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (ДКБО), яка розміщена на сайті ПАТ «ПУМБ» в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть бути надані йому в процесі обслуговування. До Заяви №200914367101 позивач додав також Публічну пропозицію ПАТ «ПУМБ» на укладання договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб з додатками. 17.11.2017 [PERSON] підписав «Паспорт споживчого кредиту. Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит» (копія додана до позовної заяви). Мета підписання Паспорту - ознайомлення відповідача з детальними умовами кредитування. Паспорт споживчого кредиту був наданий Відповідачу на ознайомлення і підписання на виконання вимог ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування». Розділом 3 Паспорту споживчого кредиту «Основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача» визначені основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, а саме: тип кредиту; сума/ліміт кредиту; строк кредитування, мета отримання кредиту; спосіб та строк надання кредиту. Відповідно до Розділу 4 Паспорту споживчого кредиту «Інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача» передбачено процентну ставку; тип процентної ставки - фіксована; розмір комісії. Також зазначені відомості про: загальні витрати за кредитом; орієнтована загальна вартість кредиту, реальна річна процентна ставка. Відповідач погодився із умовами Кредитного договору, адже після отримання кредитної картки, за умовами укладеного з банком договору, здійснював дії щодо її активації, користувався карткою (отримував готівку, сплачував карткою товари та послуги), що підтверджується випискою з рахунку. Крім того, відповідач частково виконував зобов`язання щодо сплати заборгованості. Таким чином, між АТ «ПУМБ» та [PERSON] було укладено кредитний договір шляхом підписання заяви №200914367101 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Як убачається з довідки про збільшення кредитного ліміту по договору №200914367101 від 17.11.2017 кредитний ліміт був збільшений з 3000 грн. до 36400 грн. Згідно пункту 4.3.6.4. частини 4 Публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб встановлено, що змінити (зменшити, збільшити) розмір наданого Кредитного ліміту або закрити Кредитний ліміт взагалі за умови інформування Клієнта шляхом направлення SMS повідомлення на Номер мобільного телефону. В SMS-повідомленні про зміну розміру Кредитного ліміту Банк повідомляє Клієнту новий розмір Кредитного ліміту. У разі незгоди Клієнта із зміненим розміром Кредитного ліміту, за винятком випадку, передбаченого п. 4.2.19. Розділу ІІ цього Договору Клієнт протягом 30 (тридцяти) календарних днів повинен звернутися до Банку та особисто подати відповідну письмову заяву. У випадку, якщо Клієнт протягом вказаного строку не заявив про свою незгоду зі зміною розміру Кредитного ліміту та/або здійснив першу Платіжну операцію після отримання вказаного SMS-повідомлення Банку згода Клієнта зі зміною умов Договору вважається підтвердженою. Факт отримання та користування кредитними коштами підтверджується випискою по особовому рахунку за період з 17.11.2017 по 04.06.2024, де вбачається рух коштів по рахунку відповідача, а також не оспорюється самим відповідачем. Позивачем надано розрахунок заборгованості за договором №200914367101 від 17.11.2017 [PERSON] перед АТ «ПУМБ», згідно з яким станом на 04.06.2024 розмір заборгованості складає 54730,21 грн., яка складається з суми заборгованості за кредитом 36374,18 грн., суми заборгованості за процентами 18356,03 грн. Відповідач контррозрахунок не надав, на конкретні докази, які не були враховані позивачем при даному розрахунку заборгованості не послався, самих доказів не надав. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «ПУМБ»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав у борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за відсотками. Згідно п. 4.3.8 Публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб встановлено, Клієнт зобов`язаний: - користуватися наданим Банком Кредитним лімітом відповідно до умов цього Договору, своєчасно та в повному обсязі погашати Заборгованість за Договором. - в строк не пізніше 30 (тридцяти) календарних днів з моменту отримання повідомлення Банку про дострокове припинення подальшого надання кредитних коштів та закриття Кредитного ліміту, погасити у повному обсязі кредитну заборгованість за цим Договором. - сплатити/компенсувати Банку у повному обсязі всі та будь-які підтверджені витрати Банку (незалежно від їх розміру), які Банк понесе під час та/або у зв`язку з реалізацією своїх прав кредитора за цим Договором, зокрема, але не виключно: права на захист, права на задоволення вимог Банку за рахунок будь-якого майна Клієнта. Зазначене стосується всіх без винятку не заборонених законом шляхів захисту Банком своїх прав та законних інтересів, в тому числі, але не виключно, процесів: стягнення заборгованості в судовому порядку з Клієнта, примусового виконання рішень, випадків залучення Банком або іншими особами оцінювачів, нотаріусів, державних виконавців, бюро технічної інвентаризації тощо, третіх осіб, які тим чи іншим чином допомагатимуть/надаватимуть послуги, спрямовані на задоволення Банком своїх вимог/реалізації Банком своїх прав (колекторські компанії, агентства нерухомості, ріелтори, брокери, зберігачі, охоронці, транспортні компанії, вантажники тощо; - на вимогу Банку протягом строку дії цього Договору не рідше одного разу на рік, а при наявності простроченої заборгованості Клієнта за цим Договором - не рідше ніж 1 (один) раз в квартал, надавати Банку довідку про заробітну плату, довідку про доходи та інші документи, видані третіми особами, що підтверджують доходи Клієнта, а також (за наявності) довідки із банків-кредиторів про стан та залишок заборгованості по кредитам; виписки/довідки банків з рахунків про рух коштів та іншу інформацію, необхідну Банку для визначення фінансового стану (платоспроможності) Клієнта. Зазначені документи та інформація можуть бути витребувані Банком в інші строки за його вимогою та мають бути надані Клієнтом протягом 5 робочих днів з дати вимоги. У випадку виникнення спірних транзакцій та подання Клієнтом заяви на опротестування/ претензії до Банку щодо незгоди із зазначеними у виписці сумами транзакцій, Клієнт не звільняється від обов`язку сплати заборгованості за кредитом із врахуванням сум спірних транзакцій, зазначених у виписці за відповідний період, та сум комісій, процентів, пов`язаних з проведенням цих операцій. 17.11.2017 року [PERSON] було підписано Заяву № 200914367101 та Паспорт споживчого кредиту, в яких сторонами погоджено умови кредитування, в тому числі відсоткову ставку. Суд не приймає до уваги посилання відповідача на те, що позовні вимоги по даній справі є безпідставними, необгрунтованими, не підтверджені належними та допустимими доказами, оскільки спростовуються наявними у справі доказами, а саме: випискою про рух коштів на рахунку [PERSON] . Відповідно до\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 81, ч. 6 ст. 80\~ЦПК України кожна сторона має довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно вимог ч. 6 ст. 80 ЦПК України\~доказування не може ґрунтуватися на припущеннях Положеннями\~ст. 89 ЦПК України\~визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). За таких обставин, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Щодо доводів відповідача про пропуск строків позовної давності, суд зазначає наступне. Так Велика Палата Верховного Суду у своїй Постанові від 28 березня 2018 року, по справі № 444/9519/12, вказала, що :«60. У разі порушення позичальником терміну внесення чергового платежу, передбаченого договором (прострочення боржника), відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України кредитодавець до спливу визначеного договором строку кредитування вправі заявити вимоги про дострокове повернення тієї частини кредиту, що залишилася, і нарахованих згідно зі статтею 1048 ЦК України, але не сплачених до моменту звернення кредитодавця до суду, процентів, а також попередніх невнесених до такого моменту щомісячних платежів у межах позовної давності щодо кожного із цих платежів. Невнесені до моменту звернення кредитора до суду щомісячні платежі підлягають стягненню у межах позовної давності, перебіг якої визначається за кожним з платежів окремо залежно від настання терміну сплати кожного з цих платежів. 61. Такий підхід відповідає правовій позиції, сформульованій Верховним Судом України у постанові від 6 листопада 2013 року у справі № 6-116цс13. Аналогічні висновки були сформульовані Верховним Судом України, зокрема, у постановах від 19 березня 2014 року у справі № 6-20цс14, від 12 листопада 2014 року у справі № 6-167цс14, від 3 червня 2015 року у справі № 6-31цс15, від 30 вересня 2015 року у справі № 6-154цс15, від 29 червня 2016 року у справі № 6-272цс16, від 23 листопада 2016 року у справі № 6-2104цс16 і від 14 грудня 2016 року у справі № 6-2462цс16. 62. Отже, оскільки за умовами договору відповідач мав виконувати зобов`язання, зокрема, з повернення кредиту та зі сплати процентів до 27 числа кожного місяця впродовж строку кредитування (24 місяці), перебіг позовної давності для стягнення заборгованості за кожним з цих щомісячних платежів починається з наступного дня після настання терміну внесення чергового платежу. А тому встановлення строку кредитування у договорі, який передбачає внесення позичальником щомісячних платежів, має значення не для визначення початку перебігу позовної давності за вимогами кредитодавця щодо погашення заборгованості за цим договором, а, насамперед, для визначення позичальнику розміру щомісячних платежів. 63. Відтак, за наведених умов початок перебігу позовної давності для погашення щомісячних платежів за договором визначається за кожним таким черговим платежем з моменту його прострочення. Вказане унеможливлює визначення початку перебігу позовної давності для погашення всієї заборгованості за договором з моменту спливу строку кредитування, як це встановив суд апеляційної інстанції.» Таким чином, початок перебігу позовної давності для погашення щомісячних платежів за кредитним договором визначається за кожним черговим платежем з моменту його прострочення, а не з моменту спливу строку кредитного договору. Разом з тим, частинами 1, 3 ст.264 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. З розрахунку заборгованості від 04.06.2024, вбачається, що [PERSON] здійснював погашення кредиту за кредитним договором 200914367101, останнє погашення суми кредиту було 30.04.2022 в сумі 4,69 грн., по відсотках 30.06.2022 в сумі 592,59 грн. Крім того, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30.03.2020, який набрав чинності 02.04.2020 року, розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України було доповнено пунктом 12, згідно якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки позовної давності, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Частиною 1 ст.29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» передбачено, що карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Дію карантину, встановленого зазначеною Постановою, було неодноразово продовжено на всій території України згідно з Постановами КМУ по 30.06.2023 року. Постановою КМУ від 27.06.2023 року №651 з 24 години 00 хвилин 30.06.2023 р. на всій території України відмінено карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. Таким чином, карантин на території України було встановлено безперервно з 12.03.2020 по 30.06.2023 року. Відповідно до Закону України №2120-IX від 15.03.2022 року розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України було доповнено розділом 19, відповідно до якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії. Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року №64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року, якій неодноразово було продовжено та який діє до тепер. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259,362,559,681,728,786,1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії. Отже, починаючи з березня 2020 року строк позовної давності продовжився на строк дії карантину, який тривав до 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року, а починаючи з 24 лютого 2022 року строк позовної давності продовжився на строк дії в Україні воєнного стану, який діє на даний час. Таким чином, з урахуванням наведених вище правових норм, строк позовної давності позивачем не було пропущено.

Outcome: approved