Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-15 00:00:00

22.04.2024 представник позивача [PERSON] - адвокат Білик Р.О. через систему "Електронний суд" з врахуванням заяви про збільшення позовних вимог подала до суду позовну заяву до Добротвірської селищної ради Червоноградського району Львівської області, в якій просить визначити позивачу додатковий тримісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті її матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовано тим, що він є спадкоємцем за законом до майна своєї мами [PERSON] , яка померла [INFO] , яку вона має намір прийняти. Інших спадкоємців немає. Зазначає, що до складу спадщини, яка відкрилась після смерті мами, входить право спадкодавця на земельну ділянку загальною площею 3,14 га, та на житловий будинок, що розташований за адресою [ADDRESS] . Однак, через відсутність оригіналу правовстановлюючих документів на землю та житловий будинок, пропущений строк для прийння спадщини, вона не може оформити спадкові права в нотаріальному порядку, а тому звернулась до суду. Ухвалою суду від 23.04.2024 відкрито провадження в справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. 01.08.2024 ухвалою суду задоволено клопотання представника позивача [PERSON] - адвоката Білик Р.О. про збільшення позовних вимог. Ухвалою суду від 12.09.2024 закрито підготовче засідання у справі та призначено до судового розгляду. У судове засідання представник позивача [PERSON] - адвокат Білик Р.О. не з`явилась, але через канцелярію суду подала заяву, в якій просить суд справу розглядати без їх участі, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача Добротвірської селищної ради у судове засіданні не з`явився, через канцелярію суду подав заяву, в якій просить суд справу розглядати без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечив. За таких обставин суд вирішив розглянути справу на підставі наявних у ній доказів. Водночас у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Згідно з свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17.06.1955, [INFO] народилась [PERSON] , її батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с.10). Відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 24.04.1965, 24.04.1965 зареєстрували шлюб [PERSON] та [PERSON] , прізвище дружини після реєстрації шлюбу " [PERSON] " (а.с.15). Як вбачається із витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію смерті №00043672095 від 20.02.2024, [INFO] померла [PERSON] (а.с.6-7). Листом Західного МУМЮ Кам`янка-Бузька державна нотаріальна контора від 16.07.2024 повідомлено, що спадкова справа після смерті [INFO] [PERSON] не заведена (а.с.35). Згідно з довідки Добротвірської селищної ради №103 від 27.02.2024, [PERSON] на день смерті проживала і була зареєстрована в [ADDRESS] . За вказаним адресом була зареєстрована (невістка) [PERSON] , проте фактично там не проживала (а.с.13). Разом з тим, як вбачається з довідки Добротвірської селищної ради №209 від 01.07.2024, що [PERSON] дійсно здійснила поховання своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] , та разом проживала з нею в селі Матяші та вела спільне господарство (а.с.44). Відповідно до свідоцтва про право особистої власності на будівлю від 25.01.1989, [PERSON] на момент смерті володіла в цілому на домоволодіння, що розташований за адресою [ADDRESS] . (а.с. 11). З довідки КП ЛОР "Червоноградське МБТІ" від 25.03.2024 вбачається, що [ADDRESS] (а.с.14). Разом з тим, згідно довідки Стародобротвірського старостинського округу №258 від 18.07.2024, на ім`я [PERSON] було зареєстровано сертифікат на право приватної власності на землю (середню земельну частку) від 28.05.1997 серії [NUMBER], площею 03,14 га. (а.с.16). Вказане також підтверджується з книги записів (реєстрації) сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) на території Стародобротвірської сільської ради (а.с.19-20). 06.07.1995 [PERSON] склала заповіт, яким на випадок своєї смерті належний їй будинок з усіма господарським будівлями розсташованими селі Матяші заповіла своєму синові [PERSON] (рідний брат позивачки (а.с. 21). Разом з тим, відповідно до обставин справи, як судом встановлено, що [PERSON] спадщину після смерті матері [PERSON] не прийняв, [INFO] помер. Беручи до уваги вищевикладене, позивачка вважає себе єдиною спадкоємецею до майна мами [PERSON] , яка померла [INFO] . Як вказала в позовній заяві позивач [PERSON] , вона не може оформити спадкові права в нотаріальному порядку, оскільки в неї відсутні оригінали правовстановлюючих документів на право власності на земельну ділянку та житловий будинок. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 відносини спадкування регулюються правилами ЦК України якщо спадщина відкрилася не раніше 01.01.2004. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 01.01.2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Відтак, до вирішення даних спірних правовідносин, пов`язаних зі спадкуванням такої спадщини, слід застосовувати законодавство, чинне на час відкриття спадщини, зокрема, відповідні норми Цивільного кодексу Української РСР 1963 року (далі - ЦК УРСР). Позивач через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно позбавлена права на нотаріальне оформлення своїх спадкових прав, а тому звернувся до суду за захистом своїх прав. Вирішуючи спір суд виходить з наступного. Відповідно до статті 524 ЦК УРСР 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно зі статтею 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Згідно з частиною першою статті 529 ЦК УРСР 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Статтею 548 ЦК Української РСР 1963 року визначено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Системний аналіз статей 548, 549 ЦК УРСР свідчить, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Діями спадкоємця, що свідчать про прийняття ним спадщини є: 1) фактичний вступ в управління або володіння спадковим майном; 2) подача державну нотаріальну контору за місцем відкриття спадщини заяви про прийняття спадщини. Вищевказані дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. За змістом статті 549 ЦК Української РСР спадкоємець вважається таким, що фактично прийняв спадщину, якщо він довів, що він вступив в управління або користування спадковим майном. З встановлених судом обставин справи беззаперечно встановлено, що спадкодавець [PERSON] померла [INFO] , після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить право спадкодавця на середню земельну частку та житловий будинок. Також, судом встановлено, що [PERSON] фактично прийняла спадщину, що відкрилася після смерті мами [PERSON] , що підтверджується її постійним проживанням за місцем відкриття спадщини, інших спадкоємців не має, оскільки рідний брат позивачки [PERSON] , спадкоємець за заповітом після смерті мами помер, однак [PERSON] не змогла оформити своїх спадкових прав, у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів. Відтак, позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом майна покійної мами [PERSON] , тому враховуючи той факт, що позивачка позбавлена можливості оформити свої спадкові права на спадкове майно у позасудовому порядку, хоча таке майно належить їй в порядку спадкування за законом, суд дійшов висновку, що таке право підлягає судовому захисту шляхом визнання права власності на спадкове майно. За таких обставин суд дійшов висновку, що позивач, як спадкоємець за законом до майна її мами, підставно просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування, так як інший правовий механізм оформлення таких прав у неї відсутній. При цьому, сам факт відсутності оригіналів правовстановлюючих документів на ім`я спадкодавця не може бути підставою для відмови у задоволенні вимог про оформлення права власності, за умов доведення таких обставин як належність спадкодавцю цього майно. Беручи до уваги вищенаведене, дослідивши всі обставини справи, які підтверджені належними та допустимими доказами, суд оцінивши ці докази як кожен окремо так і в цілому, дійшов висновку, що позов в частині визнання за позивачкою права власності на середню земельну ділянку та на житловий будинок є підставним, обґрунтованим, та таким, що спрямований на реальний захист прав та інтересів спадкоємця при оформленні її спадкових прав, а тому позов в цій частині підлягає до задоволення. Вирішуючи позовну вимогу в частині визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини, то суд зазначає наступне. Так, судом задоволено позовну вимогу [PERSON] та визнано за нею право власності на спадкове майно її мами [PERSON] , а саме на земельну ділянку та житловий будинок, що свідчить про ефективний захист майнових прав позивача, за захистом яких вона звернулася до суду, а визначення позивачу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, не призведе до будь-якого захисту права позивача, оскільки є передумовою набуття права власності на спадкове майно, що вже вирішено судом. А тому, суд вважає, що у задоволенні цієї частини позовних вимог необхідно відмовити. Таким чином, позов підлягає до часткового задоволення.

Outcome: partial