Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-09 00:00:00

09 липня 2024 року з Херсонського міського суду Херсонської області до Березнегуватського районного суду Миколаївської області для розгляду за підсудністю надійшла вказана позовна заява у якій зазначено, що 13.02.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем було укладено кредитний договір № 354257245. 28.11.2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого клієнт зобов`язується відступити фактору право вимоги, зазначені у реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти у розпорядження клієнта за плату на умовах визначених договором. 31.12.2020 року укладено додаткову угоду № 26 до договору факторингу № 28/1118-01, за якою сторони дійшли згоди викласти договір у новій редакції. Відповідно до реєстру боржників № 129 від 13.04.2021 до договору факторингу № 28/1118-01, до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 354257245. 20.10.2022 року між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 20102022, у відповідності до умов якого ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» передає/відступає ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру прав вимоги № 2 від 06.03.2023 до договору факторингу № 20102022, ТОВ «ФК "Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача на суму 37 877 грн., з яких: 11000 грн. - сума заборгованості по основному боргу, 26877 грн. - сума заборгованості по відсотках. Посилаючись на те, що відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договором № 354257245 від 13.02.2021 у сумі 37877 грн. позивач просив суд стягнути її з відповідача, а також витрати по сплаті судового збору. Представник позивача Панкратова Т.В. в судове засідання не з`явилася, до суду направила відповідь на відзив та клопотання про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягала ( а.с.90-117). Відповідач та його представник [PERSON] в судове засідання не з`явились, до суду направили відзив у якому заперечували проти позовних вимог за їх необґрунтованістю, просили суд відмовити в задоволенні позову у повному обсязі, а розгляд справи здійснювати за їх відсутності ( а.с.68-88). У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи та наявні у ній докази суд доходить наступного. Судом встановлено, що 13 лютого 2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем було укладено договір №354257245, за умовами якого відповідач отримав кредитні кошти у розмірі 11000 грн. Пунктом 1.2 договору передбачено, що кредит надається строком на 25 днів від дати отримання кредиту (дисконтний період). Сторони погодили, що встановлений у пункті 1.2 договору строк дисконтного періоду може бути продовжено позичальником, шляхом здійснення протягом дисконтного пільгового періоду оплати усіх фактично нарахованих процентів за умови, якщо позичальником такі оплати супроводжуються відповідним коментарем, або шляхом активації ним в особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів кредитодавця функції продовження строку дисконтного періоду. Кількість продовжень дисконтного періоду на умовах, описаних в цьому пункті, не обмежена (пункт 1.3 договору). Відповідно до пункту 1.4 договору за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти, які нараховуються в наступному порядку: виключно на період строку, визначеного в пункті 1.2 договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно за Дисконтною процентною ставкою в розмірі 146 процентів річних, що становить 0,40 процентів від суми кредиту за кожен день користування ним; за умови продовження строку дисконтного періоду, на умовах пункту 1.3 договору, з наступного дня після закінчення вказаного в пункті 1.3 договору строку, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за Індивідуальною процентною ставкою в розмірі 556,63 процентів річних, що становить 1,53 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним. Якщо позичальник користуватиметься кредитом після закінчення дисконтного періоду без своєчасної оплати процентів в порядку, передбаченому пунктом 1.3 договору, умови щодо нарахування процентів за дисконтною та індивідуальною процентною ставкою за весь строк дисконтного періоду скасовуються з дати надання кредиту і до взаємовідносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за Базовою процентною ставкою в розмірі 620,50 процентів річних, що становить 1,70 процентів від суми кредиту за кожний день користування ним, відповідно до чого позичальник зобов`язується сплатити кредитодавцю різницю між нарахованими процентами за базовою процентною ставкою та фактично сплаченими процентами за дисконтною та індивідуальною процентними ставками за весь строк користування кредитом протягом дисконтного періоду ( п.1.4.1 -1.4.3 Договору). З огляду на вищезазначене та у порядку статті 212 ЦК України сторони домовилися, що відкладальною обставиною за цим договором щодо виникнення у позичальника зобов`язань зі сплати процентів за базовою процентною ставкою від дати отримання кредиту по дату закінчення дисконтного періоду, є факт продовження користування кредитом понад строк дисконтного періоду з врахуванням всіх продовжень строку дисконтного періоду на умовах пункту 1.3 цього договору ( п.1.7 Договору) . Відповідно до п.п.1.7.1 -1.7.2 Договору, зобов`язання щодо повернення основної суми кредиту переносяться на наступний день після закінчення Дисконтного періоду, однак при ненадходженні платежу зобов`язання позичальника по оплаті основної суми кредиту знову відкладається кожен раз на один календарний день, але не більше ніж на 90 календарних днів від дати закінчення дисконтного періоду. З наступного дня після закінчення дисконтного періоду позичальник зобов`язаний щоденно сплачувати кредитодавцю проценти з розрахунку 839.50% річних, що становить 2,30 процентів в день від суми кредиту за кожен день користування ним. Відповідно до п. 3.1 договору, сторони несуть відповідальність за порушення умов договору відповідно до чинного законодавства України. Згідно п. 4.2 договору, сторони дійшли згоди, що строк дії договору обчислюється з моменту його підписання електронним підписом одноразового ідентифікатора та до закінчення строку надання кредиту, визначеного в п. 1.2 договору. У будь - якому разі зобов`язання що виникли під час дії Договору діють до повного його виконання. Вказаний договір та Додаток № 1 до нього, який є графіком розрахунків, підписаний відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором ( а.с.5-7). За додатковою угодою № 26 від 31.12.2020 року до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року, укладеного між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», останнє зобов`язується відступити ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» права вимоги, зазначені у реєстрах прав вимоги, а ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» зобов`язується їх прийняти та передати за грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах визначених договором ( а.с.9-11). З долученого представником позивача до матеріалів справи реєстру боржників № 129 від 13.04.2021 року до Договору факторингу №28/1118-01 укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» убачається, що до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №354257245 ( а.с.92-94). 20 жовтня 2022 року було укладено договір факторингу № 20102022, за умовами якого ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» передає/відступає ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» права вимоги до боржників, що вказані в реєстрі боржників. На підставі вказаного Договору позивач набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», в тому числі і до відповідача за кредитним договором № 354257245 року (а.с.12-13). Згідно витягу з Реєстру прав вимоги № 2 від 06.03.2023 року до Договору факторингу №20102022 від 20.10.2022 року та розрахунку заборгованості, заборгованість відповідача перед позивачем за період з 13.02.2021 року по 06.03.2024 року становить 37877 грн. з яких: заборгованість за тілом кредиту - 11000 грн.; заборгованість за відсотками - 26877 грн. (а.с.14). Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язання є правовідношення, в якому одна сторона(боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ч.ч.1, 3 ст. 510 ЦК України сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор. Частиною першою ст. 512 ЦК України, встановлено, що якщо зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 517 ЦК України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв діалогового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов`язань. Статтею 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Положеннями статей 1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ч. 1 ст. 1081 ЦК України, клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач надав копію платіжного доручення від 13 лютого 2021 року, про перерахування відповідачу [PERSON] коштів в сумі 11000 грн., згідно договору №354257245 від 13.02.2021 року на платіжну картку [NUMBER] (а.с.117), та реєстр боржників, у якому міститься інформація щодо заборгованості за вказаним кредитним договором у розмірі 37877 грн. яка складається із заборгованості за тілом кредиту у сумі 11000 грн., та заборгованості за відсотками у розмірі 26877 грн. Заперечуючи проти позову, відповідач не надав доказів того, що він сплатив заборгованість за тілом кредиту, адже кошти у розмірі 11000 грн. були перераховані на його банківський рахунок. Оскільки до позивача перейшло право вимоги щодо стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 11000 грн., то саме така сума підлягає стягненню з відповідача . Щодо розміру заборгованості за відсотками, яку позивач просить стягнути з відповідача суд виходить з наступного. Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України). Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). Відповідно до частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються та інформацію, яка є важливою для їх здійснення (частина перша статті 517 ЦК України). На підтвердження розміру заборгованості за відсотками, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» надало лише розрахунок заборгованості, згідно якого за кредитним договором №354257245 від 13 лютого 2021 року за період з 13.02.2021 по 06.03.2023 року, заборгованість за відсотками становить 26877 грн. Між тим, умовами кредитного договору передбачено можливість нарахування дисконтної, індивідуальної та базової процентних ставок, в залежності від строку кредитування та своєчасного виконання позичальником зобов`язань. В той же час, наданий представником позивача розрахунок заборгованості не містить даних щодо відсоткової ставки яка використовувалась при нарахуванні відсотків, а матеріали справи не містять належних доказів, які б свідчили про продовження строку кредитування та виписок з карткового рахунку відповідача. Суд вважає, що наданий розрахунок позивача не є документом первинного бухгалтерського обліку, а є одностороннім арифметичним розрахунком стягуваних сум, який відповідно повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони. За такого суд позбавлений можливості перевірити заявлені товариством вимоги в частині обґрунтованості та правильності наданого позивачем розрахунку заборгованості за відсотками. Враховуючи вищезазначене, суд доходить висновку, що у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості зі сплати відсотків у розмірі 26877 грн. слід відмовити, оскільки позивачем не доведено належними та допустимими доказами нарахування її в розмірі зазначеному у позовній заяві. За правилами частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 779 грн. 47 коп. судового збору за подання позовної заяви.

Outcome: partial