Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-16 00:00:00

У провадженні судді Голосіївського районного суду м. Києва [PERSON]. перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Головне управління Держгеокадастру у м. Києві про виділення в натурі частки житлового будинку та земельної ділянки із спільної часткової власності. Згідно Розпорядження керівника апарату Голосіївського районного суду м. Києва № 1246 від 19.12.2023 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи, у зв`язку зі звільненням судді Голосіївського районного суду м. Києва [PERSON]. У грудні 2023 дана цивільна справа надійшла в провадження судді Голосіївського районного суду м. Києва Мазура Ю.Ю. В обґрунтування позовної заяви, позивач набув права на спадщину на майно, що належало [PERSON] і яке складалося з 1/3 частини у праві власності на житловий будинок,що розташований за адресою: [ADDRESS] . Тобто, позивач набув право спільної часткової власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] . Крім того, позивач набув право спільної часткової власності на земельну ділянку з кадастровим номером 8000000000:79:249:0074, площею 0,06 розташовану за адресою: [ADDRESS] . Розмір частки [PERSON] у праві спільної власності на зазначену земельну ділянку дорівнює 1/3. Враховуючи викладене, позивач просить виділити йому в натурі житловий будинок ( [ADDRESS] ) згідно з Висновком щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна від 19.01.2022 № 393, виданого ТОВ «Парітет-Буд», загальною площею 39,8 кв.м. з надвірними спорудами, у складі: І - тамбур площа 2,5 кв.м., 2-3 - кухня площа 5,7 кв.м., 2-4 - передпокій площа 7,6 кв.м., 2-5 - житлова площа 12,2 кв.м., 2-1 - веранда площа 5,6 кв.м., 2-2 - кладова площа 6,2 кв.м.; виділити в натурі позивачу 1/3 частин земельної ділянки (кадастровий номер: 8000000000:79:249:0074), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , згідно кадастрового плану зовнішніх меж земельної ділянки з координатами поворотних точок, виготовленого сертифікованим інженером-землевпорядником [PERSON] ; припинити право спільної часткової власності [PERSON] на 1/3 частки домоволодіння за адресою: [ADDRESS] ; припинити право спільної часткової власності [PERSON] на 1/3 частки земельної ділянки (кадастровий номер: 8000000000:79:249:0074), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у розмірі 35882,7 грн. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 08.01.2024 прийнято до провадження та призначено підготовче судове засідання у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Головне управління Держгеокадастру у м. Києві про виділення в натурі частки житлового будинку та земельної ділянки із спільної часткової власності. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 09.07.2024 закрито підготовче провадження та призначити справу за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Головне управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області про виділення в натурі частки житлового будинку та земельної ділянки із спільної часткової власності, до судового розгляду по суті. Замінено у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Головне управління Держгеокадастру у м. Києві про виділення в натурі частки житлового будинку та земельної ділянки із спільної часткової власності - третю особу Головне управління Держгеокадастру у м. Києві на правонаступника Головне управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області (ЄДРПОУ: 39817550, місцезнаходження: 03115, вул. Серпова, 3/14, м. Київ). Представник позивача з`явився у судове засідання, зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити позовну заяву у повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог, з підстав викладених у відзиві. Зазначив, що предмету спору немає, сторони пропустили процедуру звернення до нотаріуса і одразу звернулись до суду, а нотаріальна заява вже подана зі сторони відповідача. Просив закрити провадження у справі, оскільки відсутній предмет спору. Третя особа: Головне управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області в судове засідання не з`явилось, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені в установленому законом порядку, свого представника до суду не направили. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено судом, [PERSON] набув права на спадщину на майно, що належало [PERSON] і яке складалось із 1/3 частини у праві власності на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 18.11.1996 серії ААА № 793363, посвідченим державним нотаріусом Першої київської державної нотаріальної контори Мойсєєнко Т.А. Правилами державної реєстрації нерухомого майна, що перебуває у власності фізичних і юридичних осіб, затвердженого наказом Держжитлокомунгоспу 13.12.1995 № 56. Підпунктом «е» п. 1 додатку 1 до Правил 56 свідоцтва про право на спадщину віднесені до правовстановлюючих документів. Згідно з пп. «е» п. 2.2. Правил одним із способів реєстрації об`єктів нерухомого майна визначено «на оригіналі правовстановлюючого документа робиться реєстраційний запис». Як свідчить реєстраційний запис на свідоцтві про право на спадщину за заповітом від 18.11.1996 серії ААА № 793363, цей запис зроблено 23.12.1997 і посвідчує право часткової власності [PERSON] на будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] . Розмір частки [PERSON] у праві спільної власності на зазначений будинок дорівнює 1/3. Таким чином, [PERSON] набув право спільної часткової власності (1/3) на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] . 10.10.2013 державним нотаріусом Другої київської нотаріальної контори Зайома Т.Р. посвідчено свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстровано в реєстрі за № 5-4501, відповідно до якого спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна [PERSON] є її чоловік [PERSON] , спадщина складається з частини житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS] , розташованого на 2/3 частинах земельної ділянки від площі 0,0600 гектарів, кадастровий номер 8000000000:79:249:0074, яка належала померлій на підставі договору дарування частини житлового будинку. Вказаний житловий будинок частина якого спадкується, - з пластин, зазначений на плані літерою «А», житловою площею - 50,9 кв.м., а також слідуючи господарські та побутові будівлі та споруди: вбиральні, зазначені на плані літерами «В», «Г»; сараї, зазначені на плані літерами «Д», «Е», споруди № 1-2, І-ІІІ. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом Другої київської державної нотаріальної контори Зайома Т.Р. спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна [PERSON] є її чоловік [PERSON] , спадщина складається з 2/3 частин земельної ділянки, від площі 0,0600 гектарів, кадастровий номер: 8000000000:79:249:0074, цільове призначення (використання) земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована на [ADDRESS] , що належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю. Рішенням Київської міської ради від 09.07.2009 № 981/2037 «Про приватизацію земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд у Голосіївському районі м. Києва» земельна ділянка площею 0,06 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , була передана у спільну часткову власність [PERSON] (1/3 частки у праві власності) та [PERSON] (2/3 частки у праві власності). На підставі цього рішення, 12.10.2011 [PERSON] було видано державний акт про право власності на земельну ділянку (серія бланку ЯЖ № 038370), зареєстрований у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 07-7-06456. Зазначений акт посвідчує належність [PERSON] 1/3 частини у праві власності на зазначену земельну ділянку з кадастровим номером (ч. 1 ст. 126 ЗК України від 25.10.2001 № 2768-ІІІ в редакції від 05.10.2011). Отже, позивач набув провал часткової власності на земельну ділянку з кадастровим номером 8000000000:79:249:0074, площею 0,06 га, розташовану за адресою: [ADDRESS] . Розмір частки [PERSON] у праві спільної власності на зазначену земельну ділянку становить 1/3. Згідно зі ст. ст. 321, 317, 319 ЦК України право власності є непорушним, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до положень ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із зазначенням частки кожного з них у праві власності спільною частковою власністю. Частиною першою ст. 364 ЦК України передбачено право співвласника на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна це перехід частини, цього майна у власність, учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні. Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 № 1952-IV «речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації». Пункт 54 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127 містить припис, згідно з яким державна реєстрація права власності на нерухоме майно, утворене шляхом виділення окремого об`єкта нерухомого майна із складу нерухомого майна, що складається з двох або більше об`єктів, проводиться за умови наявності технічної можливості такого виділу та можливості такого виділу та можливості використання майна як самостійного об`єкта цивільних правовідносин. Технічна можливість виділення частки, якою фактично користується [PERSON] підтверджується Висновком щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна від 19.01.2022 № 393, виданого ТОВ «Парітет-Буд». Відповідно до зазначеного висновку 1/3 частки у праві спільної часткової власності [PERSON] на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] відповідає частина зазначеного житлового будинку, загальна площа яких становить 39,8 кв.м. і яка складається з таких приміщень: І- тамбур площа 2,5 кв.м., 2-3 - кухня площа 5,7 кв.м., 2-4 - передпокій площа 7,6 кв.м., 2-5 - житлова площа 12,2 кв.м., 2-1 - веранда площа 5,6 кв.м., 2-2 - кладова площа 6,2 кв.м. Згідно з Висновком про можливість поділу 2/3 частки у праві спільної часткової власності [PERSON] на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] відповідає частина зазначеного житлового будинку, загальна площа яких становить 84,8 кв.м., і яка складається з таких приміщень: 1-1 - підсобне площа 6,6 кв.м., 1-2 - вбиральня площа 1,0 кв.м., 1-3 котельня площа 5,8 кв.м., 1-4 кухня площа 7,0 кв.м., 1-5 ванна площа 2,4 кв.м., 1-6 коридор площа 3,1 кв.м., 1-7 - веранда площа 11,2 кв.м., 1-8 кухня площа 9,8 кв.м., 1-9 - житлова площа 14,0 кв.м., 1-11 - житлова площа 15,5 кв.м., Таким чином, [PERSON] має право виділити в натурі приміщення будинку в окрему одиницю, згідно з технічним паспортом на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, розробленого на замовлення позивача від 20.01.2022, розташованого за адресою: [ADDRESS] , яка відповідає його частці і яка визначена у висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна від 19.01.2022 № 393, виданого ТОВ «Парітет-Буд» і яка складається з таких приміщень: І- тамбур площа 2,5 кв.м., 2-3 - кухня площа 5,7 кв.м., 2-4 - передпокій площа 7,6 кв.м., 2-5 - житлова площа 12,2 кв.м., 2-1 - веранда площа 5,6 кв.м., 2-2 - кладова площа 6,2 кв.м. Крім того, у спільній частковій власності позивача та відповідача перебуває також земельна ділянка з кадастровим номером 8000000000:79:249:0074, що розташована за адресою: [ADDRESS] . З метою виділення 1/3 земельної ділянки позивач звернувся до сертифікованого інженера-землевпорядника [PERSON] для виміру земельної ділянки, якою позивач фактично користується позивач та виготовлення кадастрового плану зовнішніх меж земельної ділянки з координатами поворотних точок. Згідно кадастрового плану позивач фактично користується земельною ділянкою розміром 0,0174 га, яка відділена парканом від відповідача та на якій знаходиться житловий будинок, в якому проживає позивач. Оскільки після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку ст. 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, то при виділі частки зі спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні ст. 181 ЦК України та пункту 10 Порядку присвоєння об`єкту нерухомого майна реєстраційного номера, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 грудня 2010 року № 1117 «Про ідентифікацію об`єктів нерухомого майна для державної реєстрації прав на них». Так, згідно з пунктами 1.2, 2.12.4. Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна від 18 червня 2007 року, поділ об`єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об`єкти нерухомого майна здійснюється відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об`єкту поштової адреси. Виходячи з аналізу змісту норм ст.ст. 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України слід дійти висновку, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Як роз`яснено в п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 4 жовтня 1991 року «Про практику застосування законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом. Як вбачається з матеріалів справи, згідно Висновку оціночного дослідження від 11.04.2023, виконаного ПП «Діоніс-2018» за зверненням [PERSON] встановлено, що середня ринкова вартість частини житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] станом на 11.04.2023 складає (з округленням): 151240 грн. Згідно Висновку оціночного дослідження від 11.04.2023, виконаного ПП «Діоніс-2018» за зверненням [PERSON] встановлено, що середня ринкова вартість 1/3 частини земельної ділянки, що розташований за адресою: [ADDRESS] станом на 11.04.2023 складає (з округленням): 257030 грн. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі. доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Співвласники не можуть дійти згоди для нотаріального посвідчення договору про виділ у натурі частки нежитлової будівлі, що є перешкодою для реалізації права власності за власним розсудом. За змістом статей 15 і 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Виходячи зі змісту загальних засад регулювання права власності, що встановлені статтею 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Норми статей 317, 319 ЦК України передбачають, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, яке він здійснює на власний розсуд і усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Поняття спільної часткової власності визначено у частині першій статті 356 ЦК України, як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Відповідно до частини першої статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Так, згідно з пунктами 1.2, 2.1., 2.4. Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна від 18 червня 2007 року № 55, поділ об`єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об`єкти нерухомого майна здійснюється відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об`єкту поштової адреси. Системний аналіз правових норм статей 183, 358, 364 ЦК України дає підстави для висновку, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Оскільки учасники спільної часткової власності мають право власності на зазначене майно пропорційно своїй частки в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен виділити його співвласнику таку частину житлового будинку та нежитлових будівель, яка відповідає розміру та вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі. Такий висновок щодо застосування відповідних норм права викладено у постанові Верховного Суду від 17.04.2019 року у справі № 545/3753/16-ц, провадження № 61-40289 св 18. Згідно ч. 3 ст. 364 ЦК України у разі виділу співвласником у, натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньої згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Як випливає з положення ч.1 та ч.3 ст. 367 ЦК України, поділ в натурі майна, яке перебуває у спільній частковій власності, може бути здійснено за домовленістю між співвласниками, шляхом укладання договору про поділ нерухомого майна, який повинен бути вчинений у письмовій формі з обов`язковим його нотаріальним посвідченням учасниками правочину. Проте, в тому випадку, якщо один із співвласників виявив бажання, не залежно від його мотивів, здійснити поділ у натурі майна, що перебуває у спільній частковій власності, однак інший співвласник перешкоджає йому в реалізації такого права будь-яким шляхом, що унеможливлює досягнення домовленості між ними щодо укладання договору про поділ нерухомого майна, такий співвласник має право на звернення до суду з відповідним позовом про поділ (виділ) спільного майна в натурі і таке право підлягає судовому захисту. Відповідно до п. 56 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1127 від 25.12.2015, для державної реєстрації права власності на нерухоме майно, що створюється шляхом поділу, виділу в натурі частки майна, що перебуває у спільній власності, та має наслідком припинення права спільної власності для усіх або одного із співвласників, подаються: 1) договір про поділ спільного майна, договір про виділ у натурі частки із спільного майна або відповідне рішення суду; 2) документи, передбачені пунктом 54 цього Порядку, крім документа, що посвідчує право власності на нерухоме майно до його поділу або виділу в натурі частки. За змістом положень статей 21, 24, 41 Конституції України та статей 319, 358 Цивільного кодексу України всі громадяни є рівними у своїх правах, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, у тому числі щодо захисту права спільної часткової власності. Правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 Цивільного кодексу України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування і розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права. Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 відповідно до Закону №475/97-ВР від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950, Першого протоколу та протоколів №№ 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Пунктом 2.6. глави 2 Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженої Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18.06.2007 № 55, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України від 6 липня 2007 за № 774/14041, передбачено підготовку суб`єктами господарювання, які здійснюють технічну інвентаризацію об`єктів нерухомого майна, Висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна. Відповідно до змісту ст.ст. 11, 15 ЦК України цивільні права і обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню в частині виділення позивачу в натурі житловий будинок ( [ADDRESS] ) згідно з Висновком щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна від 19.01.2022 № 393, виданого ТОВ «Парітет-Буд», загальною площею 39,8 кв.м. з надвірними спорудами, у складі: І - тамбур площа 2,5 кв.м., 2-3 - кухня площа 5,7 кв.м., 2-4 - передпокій площа 7,6 кв.м., 2-5 - житлова площа 12,2 кв.м., 2-1 - веранда площа 5,6 кв.м., 2-2 - кладова площа 6,2 кв.м.; виділення в натурі позивачу 1/3 частин земельної ділянки (кадастровий номер: 8000000000:79:249:0074), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , згідно кадастрового плану зовнішніх меж земельної ділянки з координатами поворотних точок, виготовленого сертифікованим інженером-землевпорядником [PERSON] ; припинення права спільної часткової власності [PERSON] на 1/3 частки домоволодіння за адресою: [ADDRESS] ; припинення права спільної часткової власності [PERSON] на 1/3 частки земельної ділянки (кадастровий номер: 8000000000:79:249:0074), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Щодо позовних вимог стосовно стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат у розмірі 35882,7 грн, суд зазначає наступне. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем не надано будь-яких належних та допустимих доказів в підтвердження сплати ним за підготовку висновку оціночного дослідження та сплаченої за це суми, як і не надано доказів щодо отримання юридичних послуг, сплати коштів, зокрема, не надано відповідної квитанції, платіжного доручення чи будь-якого розрахункового документу, що зареєстрований у встановленому порядку. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Головне управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області про виділення в натурі частки житлового будинку та земельної ділянки із спільної часткової власності, - підлягає частковому задоволенню. Питання щодо стягнення судових витрат вирішується судом в порядку ст. 141 ЦПК України, тому з відповідача необхідно стягнути на користь позивача 3115 (три тисячі сто п`ятнадцять) грн 00 коп.

Outcome: approved