Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даною позовною заявою, в якій просить суд: стягнути з [PERSON] на її користь моральну шкоду, завдану внаслідок злочинних дій цивільного відповідача у розмірі 1 000 000,00 грн (один мільйон гривень). Обгрунтування позиції позивача Позивачка в обґрунтування позовної заяви зазначає, що вироком Таращанського районного суду Київської області від 20 грудня 2021 року по справі № 379/443/21 [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, та йому призначено покарання у виді 9 років позбавлення волі. Внаслідок умисних, протиправних дій [PERSON] , потерпілому [PERSON] спричинено тілесні ушкодження у вигляді закритої травми грудної клітки з переломами ребер та ушкодження правої легені, від яких 06.04.2021 [PERSON] помер у приміщенні комунального некомерційного підприємства Таращанської міської ради «Таращанська міська лікарня». Вказує, що вона (позивачка) являється матір`ю покійного [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, та копією лікарського свідоцтва про смерть, і в рамках кримінального провадження № 12021111030000603, відомості про яке внесені до ЄРДР 05.04.2021 була визнана потерпілою. Протиправними діями відповідача позивачці спричинено значної матеріальної шкоди, тому що весь період намагалася поновити порушення права, її життя було перенасичене негативними емоціями, психічними переживаннями. Внаслідок протиправних дій відповідача, понесені значені моральні втрати, які призвели до позбавлення можливостей реалізації своїх звичок і бажань, які вона могла би реалізувати не витрачаючи часу на підготовку заяв та судових позовів, відвідування установ органів державної влади, щоб добитися захисту порушених власних прав. Враховуючи присутність психологічно травмуючого фактору, користуючись принципами розумності та справедливості, мінімальною компенсацією за перенесені душевні страждання, які відновити вже, на даний час, неможливо, вважає розмір моральної шкоди в сумі один мільйон гривень. Відповідач правом подати заперечення на позовну заяву не скористався. Позивачка у судове засідання позивачка не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належно. У поданому клопотанні позивачка та її представник - адвокат Поліщук Р.А. просять проводити розгляд справи за їх відсутності, задовольнити позовну заяву у повному обсязі, в разі неявки у судове засідання відповідача - винести заочне рішення. Відповідач, який на момент винесення рішення, знаходиться в ДУ «Київський слідчий ізолятор» у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належно. Будь-яких заяв чи клопотань, у тому числі щодо проведення судового засідання в режимі відеоконференції, до суду не подав. Стаття 280 ЦПК України визначає, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належно повідомленим про дату, час і місце судового розгляду, причини своєї неявки в судове засідання суду не повідомив, відзив на позовну заяву не подав, водночас, позивач не заперечує щодо заочного вирішення справи, - є всі передбачені законом підстави для проведення заочного розгляду даної справи. Ухвалою суду від 22.10.2024, занесеною до протоколу судового засідання, постановлено провести заочний розгляд даної цивільної справи. Зі змісту положень статті 281 ЦПК України вбачається, що заочний розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. З огляду на неявку в судове засідання всіх учасників справи, на підставі положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до наступного. Фактичні обставини, встановлені судом Судом встановлено, що вироком Таращанського районного суду Київської області від 20.12.2021 у справі ЄУН № 379/443/21, який набрав законної сили 07.07.2022 (а.с.26-53) [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, та призначено йому покарання у виді дев`яти років позбавлення волі. Вирішено долю речових доказів. Згідно вироку, 04 квітня 2021 року приблизно об 11 годині 00 хвилин, точного часу не встановлено, [PERSON] , знаходився за адресою: [ADDRESS] , в якій мешкав потерпілий [PERSON] , де разом з останнім та [PERSON] і [PERSON] вживали алкогольні напої. В цей час у [PERSON] , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, в ході словесного конфлікту, який раптово виник на ґрунті особистих неприязних відносин із потерпілим [PERSON] , виник злочинний умисел на спричинення тяжких тілесних ушкоджень останньому. Реалізуючи свій злочинний умисел, [PERSON] , перебуваючи у приміщенні кухні, умисно наніс потерпілому один удар долонею правої руки в область обличчя, після чого потерпілий [PERSON] пішов до приміщення спальної кімнати разом з [PERSON] .. Далі [PERSON] , продовжуючи свої злочинні дії, направлені на спричинення тяжких тілесних ушкоджень потерпілому [PERSON] , знаходячись у приміщенні спальної кімнати вищевказаної квартири, діючи умисно, з метою заподіяння потерпілому [PERSON] тяжких тілесних ушкоджень, передбачаючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи при цьому настання відповідних наслідків у вигляді тяжких тілесних ушкоджень потерпілому, наніс [PERSON] множинні удари руками та ногами з область обличчя та тулуба, після чого [PERSON] схопив [PERSON] за верхній одяг, а саме за капюшон його кофти та, застосовуючи фізичну силу, витягнув останнього з приміщення квартири та залишив потерпілого у приміщенні під`їзду вказаного будинку. Внаслідок умисних, протиправних дій [PERSON] потерпілому [PERSON] спричинено тілесні ушкодження у вигляді закритої травми грудної клітки з переломами ребер та ушкодженням правої легені, від яких [INFO] [PERSON] помер у приміщенні Комунального некомерційного підприємства Таращанської міської ради «Таращанська міська лікарня». Позивачка є матір`ю [PERSON] , що підтверджується копію свідоцтва про народження серії [NUMBER] , що видане 20.09.2023 повторно (а.с.9) та визнана потерпілою в рамках кримінального провадження № 12021111030000603, відомості про яке внесені до ЄРДР 05.04.2021. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування Згідно з частиною першою статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. На підставі ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. У п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» зазначено, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Відповідно до ч. 2 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю. Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. У відповідності до постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» потерпілий, як особа, якій злочином заподіяно моральної, фізичної або майнової шкоди, вправі пред`явити позов про стягнення моральної шкоди. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вироком Таращанського районного суду від 20.12.2021 встановлено факт протиправної поведінки [PERSON] , його вини та шкоди внаслідок спричинення тяжких тілесних ушкоджень [PERSON] , а також причинно-наслідкового зв`язку між діями та завданою шкодою. Стаття 263 ЦПК України регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналізуючи зібрані у справі докази, при визначенні розміру моральної шкоди, якої зазнала позивачка, суд враховує фактичні обставини даної справи, що внаслідок протиправних дій відповідача, вона втратила близьку людину - сина, в зв`язку з чим зазнала душевних страждань, негативних емоцій, психічних переживань. Суд виходить із засад розумності та справедливості і вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивачки суму моральної шкоди в розмірі 750 000,00 грн. Розподіл судових витрат Частиною 1 статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Касаційний цивільний суд у складі Верховного суду у своїй постанові від 28 листопада 2018 року у справі № 761/11472/15-ц дійшов до висновку, що позовна вимога про відшкодування моральної шкоди, яка визначена у грошовому вимірі, є майновою вимогою. Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Як вбачається з квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки № 37 від 07.02.2024 року позивачкою сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн. Ціна позову становить 1 000 000,00 грн, розмір задоволених позовних вимог - 750 000,00 грн або 75 %. Виходячи з цього, з відповідача підлягає до стягнення на користь позивачки судовий збір у розмірі 1211,20 грн і на користь держави - у розмірі 6 288,80 грн. За таких обставин,

Outcome: partial