Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-23 00:00:00

Заявник звернулася до суду із заявою про оголошення фізичної особи померлою, в якій посилалася на те, що вона є рідною сестрою [PERSON] , який з січня 2012 року зник, та місце перебування якого не відоме. За фактом зникнення [PERSON] було заведено оперативно-розшукову справу категорії «Розшук» №010-44 від 20.01.2012 року. До теперішнього часу, за місцем останнього проживання [PERSON] не з`являвся, ніяких відомостей про його місцеперебування не надходило. Заявник викладені в заяві вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Представник зацікавленої особи просив слухати справу у його відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи дійшов до наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є братом [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Як вбачається зі свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.11.2001 року, виданого державним нотаріусом Другої Кіровоградської державної нотаріальної контори АЕЕ №603913, та свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.12.2014 року, виданого державним нотаріусом Кіровоградської державної нотаріальної контори №2 НАЕ №797092, [PERSON] та [PERSON] є співласниками квартири за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до листа Державної прикордонної служби України №19-8366/18/24 від 05.02.2024 року, відомостей щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України громадянином України [PERSON] , [INFO] , в період з 08.11.2017 по 31.01.2024 в Базі даних не виявлено. Відповідно до листа КНП «Обласна клінічна психіатрична лікарня Кіровоградської обласної ради» №878/10, громадянин [PERSON] , [INFO] , проживаючий за адресою: [ADDRESS] , на обліку у лікаря-нарколога не перебуває, за допомогою не звертався. В період з 2015 р. по теперішній час на стаціонарному лікуванні не перебував. Згідно листа комунального некомерційного підприємства Кропивницької районної ради «Кропивницька центральна районна лікарня» №109, остання повідомила, що [PERSON] , [INFO] , в період з 2015 року по даний час не був госпіталізований та не перебував на стаціонарному лікуванні їхнього лікувального закладу. Відповідно до листа ВП № 2 (м. Кропиницький) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області №1667/111-3-23 від 12.02.2024 року, встановлено, що працівниками СКП ВП № 2 (м. Кропиницький) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області, було заведено оперативно-розшукову справу категорії Розшук № 010-25, відносно гр. [PERSON] [INFO] , було проведено комплекс оперативно-розшукових дій, а саме: направлені орієнтування до інших ВП ГУНП в областях, опитано осіб яким була відома інформація щодо місця перебування вище вказаного громадянина, були відправлені запити до медичних закладів, моргів, психіатричних лікарень, а також оперативними заходами, з метою встановлення місце знаходження даної особи, було відпрацьовано організації, установи, ринки, місця відпочинку та проведення дозвілля. Не одноразово були виїзди до місця проживання та можливого перебування вище зазначеної особи. Для розшуку даного громадянина були залучені оперативні контакти, проте на даний час встановити місце знаходження останнього не вдалося. Станом на сьогодні продовжуються оперативно-розшукові заходи щодо встановлення місця знаходження гр. [PERSON] [INFO] . На виконання вимог ухвали Васильківського міськрайонного суду Київської області від 17.04.2024 у справі № 362/6476/23, отриманої 13.05.2024 року, Національна служба здоров`я України повідомила, що за наведеними в ухвалі параметрами щодо [PERSON] , [INFO] , у реєстрі пацієнтів центральної бази даних електронної системи охорони здоров`я інформації не знайдено. Головне управління ДПС у Кіровоградській області листом 3505/5/11-28-12-01-06 від 27.05.2024 року повідомило, що за відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела та суми доходів, отриманих від податкових агентів, та/або про суми доходів, отриманню самозайнятими особами, а також суму річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи [PERSON] за період з 01.01.2012 по 31.03.2024 р. відсутня інформація про отримання доходів даною фізичною особою. Згідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, а відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців. Згідно з ч. 3 ст. 46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. Статтею 47 ЦК України визначено, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Оголошення громадянина померлим має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. Рішення про оголошення фізичної особи померлою може бути прийняте судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців; 3) неможливість одержання відомостей про місце перебування особи, незважаючи на вжиті заходи. Особливістю цієї категорії справ, є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи. При цьому, слід зазначити, що у відповідності до роз`яснень, які містяться в п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року за №5, на відміну від встановлення факту смерті особи, який встановлюється судом за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин, громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, зазначених в ст.46 ЦК України на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, якщо він пропав безвісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим. Згідно з частиною першою статті 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Системний аналіз вказаних норм дозволяє дійти висновку, що сама по собі відсутність відомостей про місце перебування фізичної особи протягом трьох років у місці її постійного проживання не може бути підставою для оголошення цієї фізичної особи померлою. Суд повинен мати достатні належні та допустимі докази для встановлення обставин, на підставі яких можливо зробити вірогідне припущення про смерть громадянина. При цьому на наявність права, а не обов`язку суду оголосити фізичну особу померлою за умови відсутності у місці її постійного проживання відомостей про місце її перебування протягом трьох років прямо вказує зміст частини першої статті 46 ЦК України. При розгляді справ вказаної категорії судам слід, крім іншого, з`ясовувати, чи може бути відсутність особи умисною, тобто чи не переховується вона від правоохоронних органів з метою уникнення юридичної відповідальності.Вказаний висновок висловлено у постанові Верховного Суду від 06 листопада 2019 року у справі № 226/3053/18 (провадження № 61-11048св19). Відсутність безумовних доказів або суперечність у доказах на підтвердження обставин, що надаються заявником та/або заінтересованими особами, унеможливлює оголошення особи померлою. Подібний висновок висловлено у постанові Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 461/424/15-ц (провадження № 61-35636св18). Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частинами 1, 5, 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом було встановлено, що заявник не може належним чином оформити своє право на спадщину після смерті свого брата без оголошення його померлим, у зв`язку з чим вона звернулася до суду із заявою. Таким чином, суд вважає доведеними вимоги заяви про оголошення особи померлою, під час розгляду справи. Також, суд зауважує, що згідно зі ст. 309 ЦПК України у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або іншою заінтересованою особою.

Outcome: approved