Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-16 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] відповідача про розірвання шлюбу в обґрунтування якого зазначила, що з 07.11.2009 року перебуває в шлюбі з відповідачем, який зареєстрований Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сім`ї, актовий запис № 2534. Від шлюбу вона з чоловіком мають двох дітей, неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , та малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Посилаючись на те, що спільне життя з чоловіком не склалось через те, що з березня 2022 року вони проживають окремо, вона з дітьми проживає в іншій країні. Стосунки з чоловіком почали псуватися, у кожного своє окреме життя, різні погляди та життєві цінності, наразі вони не мають почуття поваги один до одного. Спільне господарство вони не ведуть, фактично проживають окремо один від одного, а тому вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим і суперечить її інтересам. Просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. Позивачка в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с. 28-29). Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву, згідно якої просить суд розгляд справи провести у його відсутність, позовні вимоги визнав у повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечує (а.с. 12-19). Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України суд вирішив розглянути справу за відсутності сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 07.11.2009 року між позивачкою та відповідачем укладений шлюб, який зареєстрований Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сім`ї, актовий запис № 2534, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають двох дітей, неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , та малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] та [NUMBER] (а.с. 4-5). Спільне життя позивача з відповідачем не склалось, через те, що з березня 2022 року сторони проживають окремо, позивачка з дітьми проживає в іншій країні. Стосунки між сторонами почали псуватися, у кожного своє окреме життя, різні погляди та життєві цінності, наразі сторони не мають почуття поваги один до одного. Спільне господарство сторони не ведуть, фактично проживають окремо один від одного, а тому позивачка вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим і суперечить її інтересам. Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз чоловіка і жінки, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 СК України. Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, шлюб існує формально, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Згідно із п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного Кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Клопотання про зміну прізвища від позивачки до суду не надходило. На підставі ст. ст. 24, 56, 105, 110, 112, 115 Сімейного Кодексу України, та

Outcome: approved