Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-21 00:00:00

[PERSON] звернувсь до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що відповідно до свідоцтва про народження дочки її матір`ю є відповідачка, але свої батьківські обов`язки вона не виконує, життям, здоров`ям та розвитком дитини не цікавиться. Дитина тривалий час проживає з ним. Мати не вчиняє спроб спілкувати чи турбуватися про дочку, тому просить позбавити її батьківських прав. Ухвалою суду від 20 серпня 2024 року по справі відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання. 26 вересня 2024 року ухвалою суду закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні позивач вимоги підтримав з підстав, зазначених у позові. Додатково зазначив, що з [PERSON] він спільно проживав без реєстрації шлюбу упродовж двох років з народження доньки та в подальшому відносини не склались через постійні конфлікти, скандали та її аморальну поведінку. Після того як вони перестали разом проживати, дочка залишилася жити із матір`ю у якої з часом народилося ще четверо дітей від інших чоловіків. Дочка неодноразово йому скаржилась на жорстоке ставлення матері до неї, але він дочку не міг забрати від неї, оскільки [PERSON] була зацікавлена в утриманні всіх п`яти дітей, з метою отримання на них відповідних коштів від держави. З лютого 2023 року дочка постійно проживає з позивачем, мати жодного разу не приїжджала до неї, в школу не приходила і навіть не дзвонила. Відповідачка, як мати, не приймає участі в утриманні та вихованні дитини, не надає матеріальну допомогу на утримання, не довідується до неї, не дарує подарунки, не цікавиться її станом здоров`я, не піклується про фізичний та духовний розвиток, не забезпечує необхідного харчування та медичного догляду, не бачиться з нею, таким чином не виконує свої батьківські обов`язки. Стягнуті на підставі рішення суду аліменти не сплачує. Вважає, що позбавлення [PERSON] батьківських прав відповідає найкращим інтересам дитини. [PERSON] у судове засідання в чергове не з`явилась, подала до суду заяву, в якій позов визнає в повному обсязі та не заперечує щодо його задоволення, справу просить розглядати без її участі. Представники Органу опіки та піклування Городоцької міської ради Гулавський В.В. та [PERSON] вважають, що позовні вимоги необхідно задовольнити та доцільно позбавити батьківських прав [PERSON] , оскільки вона умисно не виконує свої батьківські обов`язки відносно своєї дочки [PERSON] . Звернули увагу, що вони неодноразово викликали відповідачку на засідання комісії служби у справах дітей Городоцької міської ради та пояснювали їй наслідки невиконання нею своїх батьківських обов`язків, але змін в її поведінці щодо дітей не було. [PERSON] є матір`ю 5 дітей з яких лише двоє з них проживають із нею. Троє інших дітей, у тому числі [PERSON] проживають із своїми батьками. Одночасно, малолітня [PERSON] також була запрошена на засідання цих комісій та повідомила, що з матір`ю не бажає проживати, оскільки та чинить відносно неї психологічний тиск, постійно кричить на неї та ображає. Щодо відносин [PERSON] з батьком повідомили, що він піклується про дівчинку, забезпечує її матеріально, цікавиться її навчанням. Суд, заслухавши пояснення позивача, представників органу опіки та піклування Городоцької міської ради, заслухавши думку малолітньої дитини, дослідивши письмові матеріали справи приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження [PERSON] є дочкою [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Городоцького районного управління юстиції Хмельницької області від 08.10.2009 (а.с.10). Рішенням Городоцького районного суду від 17.07.2023 задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів. Визнано місце проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] разом із батьком [PERSON] . Також стягнуто із [PERSON] аліменти на утримання дитини на користь [PERSON] в розмірі частини всіх видів доходів. Рішення набрало законної сили (а.с.11,12). На виконання зазначеного рішення суду видано виконавчий лист від 17.07.2023 (а.с.13). Відповідно до довідки директора Кузьминського ліцею Гріх Т. №03 видана [PERSON] батьку [PERSON] , яка навчається у Кузьминському ліцеї з 20.03.2023 року про те, що її мати [PERSON] контакту із закладом освіти не підтримує, успішністю дитини не цікавиться, з вчителями не спілкується, батьківські збори не відвідує. Дитину до закладу приводить і забирає батько, на виклик до ліцею приходить тільки батько (а.с.14). Постановою Городоцького районного суду від 28.06.2024 [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП, а саме за те, що вона в період з 01.11.2023 по 30.04.2024 не сплачувала аліменти на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , що призвело до виникнення заборгованості в сумі 17294, 25 грн (а.с.15). Згідно довідки в.о. старости с.Кузьмин, с.Шишківці Волошиної С. від 01.08.2024 [PERSON] зареєстрований та проживає в [ADDRESS] . За період проживання на території округу громадський порядок не порушував, скарг від сусідів та жителів села не поступало (а.с.16). Відповідно до довідки-розрахунку ВП 69835409 Городоцько-Ярмолинецького відділу ДВС у Хмельницькому районі Хмельницької області ЦМУ Міністрерства юстиції (м.Київ) заборгованість [PERSON] перед [PERSON] по сплаті аліментів за період з 15.05.2023 по 31.07.2024 складає 42889 грн 55 коп: нараховано за цей період 42889 грн 55 коп, сплачено 0 грн (а.с.17). Органом опіки та піклування Городоцької міської ради надано висновок, затверджений рішенням Виконавчого комітету Городоцької міської ради від 21.08.2024, про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дочки [PERSON] . В обґрунтуванні зазначено, що комісія з питань захисту прав дитини Виконавчого комітету Городоцької міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . Одночасно у висновку зазначено, що [PERSON] на засідання комісії не з`явилась, хоча була належним чином повідомлена, на телефонні дзвінки не відповідала. В телефонному режимі староста Пільноолексинецького старостинського округу повідомила, що на даний час [PERSON] перебуває в м.Дніпро, дітей залишила на сестру. В судовому засіданні малолітня [PERSON] пояснила, що вже довгий час не спілкується зі своєю мамою так як не має такого бажання. З батьком їй комфортніше жити та спілкуватися, він її не ображає, турбується про неї, матеріально забезпечує. Коли вона разом зі своїми братиками та сестричками проживала зі своєю матір`ю, мати часто залишала їх самих, не доглядала, сварила за найменші дрібниці та била. Їй не подобалося, що до мами часто приходять незнайомі компанії чоловіків та жінок, які голосно розмовляли. Вона пам`ятає, той випадок коли мама їх залишила на довгий час (точно сказати не може на скільки) і не сказала куди пішла, вони були без їжі та не знали що робити. Тоді вона попросила сусідку подзвонити своєму татові, щоб він їх забрав. З того часу вона проживає з татом [PERSON] , відвідує школу, а мама жодного разу до неї не приїжджала додому і не дзвонила, в школу також не приходила. Лише коли вона перебувала на лікуванні у лікарні мама один раз приїхала до неї на декілька хвилин, але ніяких подарунків чи гостинців не привезла. Вона сумує за меншими братиками та сестричкою, які залишилися жити з мамою, тому спілкується з ними по телефону, але повертатися жити до мами не хоче. Окрім цього, в судовому засіданні [PERSON] , з метою підтвердити, що даний спір не має штучного характеру, надав суду копію витягу із Єдиного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів №525137-24062024 від 24.06.2024, згідно якої встановлено, що він перебуває на військовому обліку. Згідно із ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Згідно із ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 1 ст. 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. У відповідності з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. З роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в п. 15, в абзаці 2 п. 16 постанови № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» встановлено, що розглядаючи справи даної категорії, судам слід мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи та характеру ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» зазначено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо (ухвала ВССУ від 01.11.2017 у справі № 211/559/16-ц). Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага та, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, в якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). Після повно, всебічно та об`єктивно встановлених обставин справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв`язку, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, та враховуючи, що [PERSON] свідомо, без будь-якого примусу не заперечувала щодо задоволення позовних вимог про позбавлення батьківських прав відносно дочки, суд вважає за можливе позбавити відповідачку батьківських прав щодо малолітньої дочки [PERSON]. [PERSON] не приймає участі в житті дочки, не здійснює її виховання, не піклується про її фізичний та моральний розвиток, хоча для дівчинки це є особливо важливо для її розвитку і становлення як жінки. Не підтримує зв`язку із дитиною, що в умовах сучасних можливостей для комунікації свідчить про її свідоме ухилення та небажання виконувати свої батьківські обов`язки по вихованню та розвитку дитини, а тому суд приходить до висновку, що така поведінка відповідачки є достатньою підставою для позбавлення її батьківських прав. Окрім цього, на підтвердження умисності систематичності бездіяльності відповідачки щодо невиконання своїх батьківських обов`язків суд враховує також те, що вона знаючи, що питання про позбавлення її батьківських прав вирішувалось на засіданні комісії Органу опіки та піклування Городоцької міської ради, куди вона була запрошена, знаючи, що дана справа з серпня 2024 року перебуває на розгляді Городоцького районного суду, будь-яких дій щоб змінити ставлення до дочки та відновити з нею спілкування, не вчинила. Таким чином, під час розгляду справи в суді знайшов підтвердження факт, що [PERSON] не виконує своїх батьківських обов`язків відносно дочки [PERSON], що є підставою для позбавлення її батьківських прав. 11 липня 2017 року Європейським Судом з прав людини було винесено рішення у справі «М.С. проти України», у якому суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати, зокрема, два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є не благодійним. Таким чином, зважаючи на те, що дитина не має сімейних зв`язків із [PERSON] , беручи до уваги заяву відповідачки про визнання позовних вимог, суд приходить до висновку, що позбавлення її батьківських прав сприятиме найвищим інтересам дитини та забезпечить її нормальний моральний, психологічний розвиток, стабільне та спокійне життя в цілому. Отже, позовні вимоги про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON] підлягають задоволенню. При цьому судом враховується, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу та допускається при наявності вини в його батька/матері, які належно не виконують своїх батьківських обов`язків. Суд роз`яснює, що згідно ч.1 ст.166 Сімейного кодексу України, особа, яка позбавлена батьківських прав, втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Крім того, суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам по справі, що відповідно до ст.169 Сімейного кодексу України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав. На підставі ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути із відповідачки на користь позивача судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1211,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved