Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-13 00:00:00

02.07.2024 р. до Заводського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява Органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, яка обґрунтована наступним. [PERSON] , [INFO] , має двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Матір дітей - [PERSON] померла [INFO] . Оскільки батько систематично не виконує свої батьківські обов`язки, не піклується про дітей, зловживає спиртними напоями, вихованням та утриманням дітей не займається, не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, навчання та підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідним харчуванням, лікуванням та доглядом, Орган опіки та піклування звернувся до суду із вказаним позовом. З огляду на вказане, представник позивача просив позбавити [PERSON] батьківських прав відносно доньки - [PERSON] , [INFO] , та сина - [PERSON] , [INFO] , і стягнути з батька аліменти на утримання дітей в розмірі по заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, на кожну дитину окремо, починаючи з дня подачі позову і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 11.07.2024 року у вказаній справі відкрито провадження і її призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження, в підготовче судове засідання на 10 год. 00 хв. 31.07.2024 року. В подальшому підготовче судове засідання було відкладено на 11 год. 00 хв. 14.08.2024 р. Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 14.08.2024 року підготовче провадження по справі було закрито і її призначено до судового розгляду по суті на 10 год. 30 хв. 30.08.2024 р. В подальшому розгляд справи відкладено на 14 год. 00 хв. 17.09.2024 р. та 14 год. 00 хв. 14.10.2024 року. Представник позивача Органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району в судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи без його участі, в якій також зазначив, що позовні вимоги підтримує, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі за наявності для цього правових підстав. Відповідач [PERSON] , будучи повідомленим, про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суду не повідомив. Відзив не подав. Виходячи з наведеного, а також положень ч. 4 ст. 223 ЦПК України, суд доходить висновку про можливість здійснення судового розгляду за відсутності відповідача та за згоди представника позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного висновку. Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. За приписами частин 1, 2 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право ї зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя (ч.ч. 1, 2, 3 ст. 150 СК України). Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ч.ч. 2, 4 ст. 155 СК України). Частиною 4 наведеної вище статті СК України передбачено, що під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Відповідно до пункту 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Європейський суд з прав людини у своєму рішенні зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). Судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. [PERSON] , [INFO] , має двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження дітей (а.с. 10-11). Матір дітей - [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 07.12.2023 року (а.с. 12). 03.05.2024 року до Служби у справах дітей з поданням звернулася Запорізька гімназія № 36 Запорізької міської ради, в якій зазначала, що учень 3 класу [PERSON] , 2015 року народження, систематично пропускає заняття в школі без поважних причин. Батько дитини - [PERSON] , схильний до вживання спиртних напоїв, на контакт з адміністрацією гімназії не йде, на телефонні дзвінки не відповідає, не виконує батьківських обов`язків в частині забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти (а.с. 23). З характеристики зазначеного вище учбового закладу вбачається, що [PERSON] має низький рівень навчальних досягнень, зазнає труднощів при оволодінні програмним матеріалом, потребує постійного контролю з боку дорослих. Рівень розвитку мовлення не відповідає віковій нормі. Відзначається бідність словникового запасу. Режим для школяра не дотримується, хлопець пропускає заняття без поважної причини. Не достатньо сформовані вміння і навички, необхідні для засвоєння навчального матеріалу. Навички самообслуговування розвинені слабо. Під час очного відвідування закладу не завжди мав охайний вигляд, з однолітками не завжди був товариський, легко йде на контакт з дорослими, спокійно сприймає зауваження вчителя (а.с. 24). Зі змісту характеристики наданої ВСП «Запорізький металургійний фаховий коледж ЗНУ» щодо [PERSON] , встановлено, що остання систематично не відвідує онлайн-заняття. Постійні телефонні дзвінки та відвідування дівчини вдома не дали позитивного результату. Почуття обов`язку та відповідальності не має. Навчання не вважає потрібним та обов`язковим, має дуже багато пропусків занять без поважних причин. Рівень емоційної збудженості високий, глибоко переживає невдачі, скритна. Батько не приділяє уваги вихованню доньки, оскільки заробляє гроші для родини (а.с. 21-22). 10.05.2024 року Службою у справах дітей здійснено вихід та огляд умов проживання родини [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , під час якого з`ясовано наступне. Житло розміщено на 1 поверсі 1 поверхового будинку, складається з 3 кімнат: кухні, коридору, ванної та туалету, наявні водо-електропостачання, їжу готують на електроплиті. У хлопчика є окрема кімната, в ній наявне ліжко, письмовий стіл, шафа; другу кімнату займає донька, в кімнаті наявні 2 дивани, в залі є диван, шафа, сервант, тумба, телевізор. Санітарний стан помешкання не задовільний, скрізь розкидані речі, купа немитого посуду, залишки їжі, сміття, помешкання потребує вологого прибирання та впорядкування речей. За цією адресою проживають та зареєстровані [PERSON] , [INFO] (батько дітей), [PERSON] , [INFO] (син) та [PERSON] , [INFO] (донька). Стосунки в сім`ї родинні, але донька часто не повертається додому, оскільки має погані стосунки з батьком. Проведено бесіду з батьком, який повідомив, що його дружина [PERSON] померла в грудні 2023 року, він самостійно виховує 2 дітей, працює неофіційно, по можливості допомагає сину з уроками, старша донька його не слухається, часто не повертається додому. Батько був з ознаками алкогольного сп`яніння, спочатку не хотів пускати комісію. Батька було попереджено про відповідальність за неналежне виконання батьківських обов`язків (а.с. 15). Відповідно до оцінки потреб сім`ї, складеної фахівцями ЗМЦСС від 10.05.2024 року, в родині [PERSON] наявні ознаки складних життєвих обставин, оскільки батько не належно виконує свої батьківські обов`язки відносно дітей, зловживає спиртними напоями (а.с. 27-29). 10.05.2024 року КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2» надано інформацію, про те, що [PERSON] та [PERSON] не мають укладених декларацій на медичне обслуговування з лікарем-педіатром підприємства, медична документація відсутня (а.с. 25). 16.05.2024 року неповнолітню [PERSON] та малолітнього [PERSON] було взято на облік, як осіб, які перебувають у складних життєвих обставинах, з причин проживання у сім`ї, у якій батьки або особи, які їх замінюють, ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитини. З подання начальника Відділення поліції № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області О. Кваскова від 28.05.2024 року вбачається, що 27.05.2024 року до Відділення поліції надійшло повідомлення про те, що діти: [PERSON] та [PERSON] , проживають у іншої особи. Було проведено спільний рейд зі співробітниками ювенальної превенції, під час якого встановлено, що діти не бажають мешкати з батьком, бо він зловживає алкоголем, ображає їх, не створює умов для навчання, не годує та виганяє з дому. Були складені Акти органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту (знайдену) дитину та їх доставку до КНП «Міська дитяча лікарня № 5» (а.с. 16, 17, 18). З інформації наданої ВП № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, батько [PERSON] , у 2024 році постановою суду притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП (а.с. 19). Згідно до інформації Відділу обслуговування громадян № 3 Управління обслуговування громадян Головного управління пенсійного фонду України в Запорізькій області, батько [PERSON] не отримує пенсію по втраті годувальника на дітей [PERSON] та [PERSON] , після померлої матері [PERSON] . Крім того, до Відділу служби у справах дітей Запорізької міської ради надійшла заява від неповнолітньої [PERSON] , в якій остання зазначила, що не бажає мешкати з батьком, бо він зловживає алкоголем, не годує їх з братом, виганяє з будинку, не дає вчитися ані їй, ані брату. Просила влаштувати їх з братом в іншу сім`ю (а.с. 30). З урахуванням вказаних обставин, органом опіки та піклування 01.07.2024 року за № 18.03/01-27-450, складено висновок про позбавлення [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , та малолітнього [PERSON] , [INFO] (а.с. 7). Аналізуючи наведені докази, суд доходить висновку, що [PERSON] , не створив належних умов для проживання, виховання та розвитку своїх дітей, зокрема не забезпечив їх належним харчуванням, побутовими речами, не здійснював контроль за процесом навчання та дозвілля своїх дітей, зловживаючи спиртними напоями, створив неможливі умови проживання, за яких діти були змушені покинути домівку та проживати у сторонніх осіб. Отже, суд вважає, що позивачем були доведені обставини щодо ухилення [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків, а тому вважає необхідним позов в цій частині задовольнити та позбавити останнього батьківських прав по відношенню до його дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 СК України). Згідно до частини 2 статті 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Частиною 3 статті 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 182 СК України). Частиною 2 наведеної статті СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину визначається судом. При визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню, суд враховує, що діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , на даний час знаходяться у КУ «Міська дитяча лікарня № 5» ЗМР. Відповідач перебуває в працездатному віці, інших неповнолітніх дітей чи непрацездатних осіб на утриманні немає, тобто в змозі надавати матеріальну допомогу на утримання своїх дітей, у тому числі і за станом свого здоров`я. Відповідно до частини 1 статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу, - із дня подання такої заяви. Орган опіки та піклування у даному позові просив стягнути аліменти на утримання дітей по частині на кожного з заробітку чи доходу відповідача. Водночас виходячи з норм матеріального права на двох дітей підлягає стягненню частина заробітку (доходу) відповідача по 1/3. За таких обставин, суд вважає, що позов в частині стягнення аліментів слід задовольнити частково та стягнути з [PERSON] , на користь особи чи установи, на утриманні якої будуть знаходитись діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/3 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, на кожну дитину окремо, починаючи з дня подачі позову - 02 липня 2024 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За положеннями Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви юридичною особою ставка судового збору становить за вимогою немайнового характеру один розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та за вимогою майнового характеру 1,5 відсотка ціни позову, але не менше одного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Позивач згідно до п. 14 ч. 2 ст. 3 наведеного Закону, звільнений від сплати судового збору за подання наведеного позову. Враховуючи наведене, суд присуджує стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 6056, 00 гривень (3028 грн. за вимогу немайнового характеру та 3028 грн. за вимогу майнового характеру).

Outcome: partial