Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-22 00:00:00

Зміст заявлених вимог: [PERSON] звернулась в суд із заявою, заінтересована особа: Головне управління Пенсійного Фонду України в Івано-Франківської області про встановлення факту батьківства. В обгрунтування заяви посилається на те, що вона народилася в с. Лазещина Рахівського району Закарпатської області [INFO] . У 2003 році в селі зустріла [PERSON] , [INFO] , який на той час працював в Укрзалізниці і перебував у відрядженні по роботі. У 2004році вона переїхала проживати до нього і вони почали проживати з ним однією сім`єю в будинку його батьків, який знаходиться в [ADDRESS] . В результаті спільного проживання у них народилося троє дітей, а саме: син [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] . Так як вона з [PERSON] не перебували у зареєстрованому шлюбі, тому при народженні дітей запис про батька дитини було вчинено за її вказівкою за правилами статті 135 СК України. За весь час їхнього з [PERSON] спільного проживання вони мешкали разом, вели спільне господарство, піклувалися один про одного та про наших дітей, мали спільний бюджет, купували майно для спільного користування, несли спільні витрати на будівництво та ремонт будинку і його утримання. [PERSON] з дня народження кожної із трьох дітей утримував і виховував їх, до останнього дня свого життя він називав [PERSON] і [PERSON] своїми синами, а [PERSON] дочкою, а діти називали [PERSON] своїм батьком. [PERSON] постійно надавав дітям матеріальну допомогу, оплачував всі їх витрати, пов`язані з їх лікуванням, з їх навчанням у Добротівській загальноосвітній школі. 23.04.2015р. вона з [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований у Добротівській сільській раді Надвірнянського району Івано-Франківської області про що складено відповідний актовий запис за №6. [INFO] [PERSON] помер. Встановлення факту батьківства необхідно для призначення дітям пенсії по втраті годувальника. Іншого способу встановити, що [PERSON] є батьком [PERSON] та [PERSON] , крім судового немає. Стислий виклад позиції сторін. В судовому засіданні заявниця та її представник підтримали заяву в повному об`ємі з підстав, зазначених в ній. Зазначила, що вона з її чоловіком [PERSON] постійно спільно проживали, вели спільний побут, спільний бюджет, купували спільне майно для користування, несли спільні витрати на будівництво та ремонт житлого будинку, спільно виховували трьох дітей, спільно святкували всі свята та дні народження. Чоловік був дуже турботливим батьком, дбав про дітей, матеріально утримував та виховував їх, називав їх своїми дітьми, а діти називали його батьком. Просили встановити юридичний факт, що [PERSON] , громадянин України, [INFO] уродженець та житель с.Добротів Надвірнянського району Івано-Франківської області, який помер [INFO] , є батьком [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Представник заінтересованої особи - Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області всудове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлялися належним чином, рекомендованою кореспонденцією, про що свідчить розписка про вручення. Від представника поступила заява в якій просить справу слухати в її відсутності, просила врахувати надані письмові пояснення. Неявка представника заінтересованої особи не перешкоджає розгляду справи. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 07.08.2024 р. по даній справі відкрито окреме позовне провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Суд, заслухавши пояснення заявника, її представника, показання свідків, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, дійшов наступних висновків. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] народилася [INFO] в с. Лазещина Рахівського району Закарпатської області. В 2003 році познайомилася з [PERSON] , [INFO] , який працював на Укрзалізниці , і в 2004 році переїхала проживати до нього в будинок його батьків в [ADDRESS] (а.с.6-7). Від спільного проживання в них народилося троє дітей: син [PERSON] - [INFO] , син [PERSON] - [INFO] , дочка [PERSON] - [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей (а.с. 9-13). Відомості про батька у свідоцтві про народження [PERSON] - [INFO] , дочки [PERSON] - [INFO] вказаних дітей внесено в порядку ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України, тобто зі слів матері, так як батьки вказаних дітей не перебували в шлюбі. Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 00046166171 від 25.07.2024 відомості про батька [PERSON] , [PERSON] , внесені на підставі ч. 1 ст. 135 СК України (а.с. 11). Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 00046166640 від 25.07.2024 відомості про батька [PERSON] - [PERSON] , внесені на підставі ч. 1 ст. 135 СК України (а.с. 13). 23.04.2015 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб в Добротівській сільській раді Надвірнянського району Івано-Франківської області, про що зроблено актовий запис за № 6 (а.с. 14). [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть видане 03.06.2024 р. Ланчинською селищною радою Надвірнянського району Івано-Франківської області, актовий запис №44 (а.с. 15). З акту обстеження матеріально -побутових умов проживання, складеного депутатом Ланчиської сільської ради Г.В. Маковійчук встановлено, що заявниця [PERSON] разом з дітьми [PERSON] - [INFO] , [PERSON] - [INFO] , дочкою [PERSON] - [INFO] проживають за адресою [ADDRESS] . [PERSON] вдова. (а.с. 16). До матеріалів справи долучені фотокарки, які підтверджують те, що [PERSON] спілкувався з дітьми (а.с.17-20). Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що він є сином [PERSON] . Від народження його батько був разом з ними, пізніше в них народилися брат [PERSON] та сестра [PERSON] , яких тато дуже любив і називав своїми дітьми. Всі вони постійно спільно проживали в [ADDRESS] . [INFO] помер. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона є сестрою чоловіка. Ствердила, що в 2003 році [PERSON] , в 2004 році переїхала проживати до нього в будинок його батьків в [ADDRESS] . В них народилося троє дітей: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Пізніше уклали шлюб. Вони вели себе як сім`я, і так сприймалися іншими. Постійно спільно проживали та спільно виховували дітей аж до смерті [PERSON] . Мотиви з яких виходить суд та застовані норми права. Стаття 55 Конституції України передбачає, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Відповідно до ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно п.1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами. Частиною 2 передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ст. 130 СК України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 цього Кодексу. У відповідності до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Згідно п. 7 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, яка вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Пленум Верховного Суду України в п. 15 Постанови № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначив, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини. В пункті 13 вказаної Постанови, Пленум Верховного Суду України вказав, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства Факт батьківства [PERSON] , який помер [INFO] відносно сина [PERSON] [INFO] та дочки [PERSON] - [INFO] , підтверджується дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами та поясненнями свідків, з дослідження та показів яких судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] проживали у цивільному шлюбі з 2004 року по день смерті останнього, тобто на протязі 20 років, вели спільне господарство та виховували трьох спільних дітей. Померлий [PERSON] визнавав себе батьком дітей [PERSON] та [PERSON] , виховував та піклувався про них. Висновки суду: Таким чином, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилалась заявник як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши належність доказів, їх допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, факти, викладені в заяві, які ніким з учасників справи не заперечуються, заява про визнання факту батьківства породжує юридичні наслідки для заявниці, які надають можливість для захисту майнових та немайнових прав дітей, в тому числі і права на отримання пенсії про втраті годувальника. Отже, в судовому засіданні знайшов підтвердження юридичний факт, що [PERSON] , громадянин України, [INFO] уродженець та житель с.Добротів Надвірнянського району Івано-Франківської області, який помер [INFO] , є батьком [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , встановлення цього юридичного факту матиме певні правові наслідки для заявника, у зв`язку з чим заява є обґрунтованою та підлягає до задоволення. Відповідно до п.п. 20 п. 1 Розділу III Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 р. № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства чи материнства, зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Згідно з п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 р. № 96/5, підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Відповідно до п. 2.16.4 Розділу II Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. Таким чином, суд, аналізуючи зазначені норми закону, повно та всебічно з`ясувавши вищевказані обставини, які стосуються предмету доказування та оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами у справі доказів, задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту батьківства відповідно до ст. 130 СК України є підставою для внесення органом державної реєстрації актів цивільного стану відповідних змін до актового запису про народження.

Outcome: approved