Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-20 00:00:00

Позивачка [PERSON] , у поданому її представником - адвокатом Радамовським М.М. до суду позові посилається на те що, їїбаба, [PERSON] , проживала в с. Білоусівка Сокирянського району Чернівецької області, де померла [INFO] . Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається, зокрема з права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом серії ЧВ № 0134590, виданого Сокирянською районною державною адміністрацією Чернівецької області на підставі рішення від 17.09.1996 року № 249-р. Ще при житті спадкодавиця [PERSON] зробила розпорядження на належну їй земельну ділянку, оформивши на неї та її двоюрідного брата заповіт, дублікат якого посвідчений 27.12.2017 року сільським головою Білоусівської сільської ради Сокирянського району Чернівецької області [PERSON] . Однак, про наявність заповіту на спадкову земельну ділянку, яка належала [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧВ № 0134590, їй стало відомо від орендаря, який використовував цю земельну ділянку, після чого вона звернулася до Білоусівського старостинського округу Сокирянської міської ради Дністровського району Чернівецької області, де дізналась про наявність складеного ще при житті [PERSON] на її ім`я заповіту. Також у сільській раді вона отримала дублікат заповіту, після чого звернулася з письмовою заявою до приватного нотаріуса Дністровського районного нотаріального округу Чернівецької області Гапчука Володимира Миколайовича про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак 05.01.2018 року їй відповідною постановою в цьому було відмовлено, так як нею пропущено встановлений чинним законодавством строк для прийняття спадщини. Строк прийняття спадщини, визначений чинним законодавством України закінчився 23.11.2007 року. Оскільки їй не було відомо про наявність заповіту, складеного на її користь, спадкодавицею, спадкова справа після смерті спадкодавиці не заводилась, відповідно не були здійснені повідомлення та виклик її як спадкоємиці за заповітом, тому вважає, що причина пропуску нею строку прийняття спадщини є поважною, що відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України є підставою для визначення її додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. На даний час позивачка має намір оформити спадщину, проте, через відмову приватного нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, цього зробити не може, що стало причиною для її звернення до суду з даним позовом. Просить визначити її додатковий строк для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини на спадкове майно, померлої [INFO] в с. Білоусівка Дністровського (Сокирянського) району Чернівецької області [PERSON] терміном три місяці. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, однак її представник адвокат Радамовський М.М. направив до суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача та її представника, позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять їх задовольнити. Представник відповідача Сокирянської міської ради Дністровського району Войняк Н.А. у судове засідання також не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без участі представника міської ради, вирішення позову залишила на розсуд суду за наявними у справі матеріалами. Частиною 3 ст.211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Підстав, передбачених ст.223 ЦПК України, для відкладення розгляду справи судом не встановлено, а тому прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по даній цивільній справі суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими і підлягають задоволенню з огляду на таке. Згідно копії спадкової справи №134/2017 заведеної 02.08.2017 року приватним нотаріусом Сокирянського районного нотаріального округу Чернівецької області Гапчуком В.М., судом встановлено, що [INFO] в с. Білоусівка Сокирянського району Чернівецької області померла баба позивачки - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 24.05.2007 року. Факт родинних відносин [PERSON] та [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 02.03.1985 року народження, копією повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №00018694601 від 15.09.2017 року, копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 15.02.1976 року та копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 11.02.2005 року. Згідно копії довідки №2329, виданої 23.08.2017 року виконавчим комітетом Білоусівської сільської ради Сокирянського району Чернівецької області встановлено, що [PERSON] , [INFO] , постійно проживала і перебувала на реєстраційному обліку за місцем проживання в [ADDRESS] по 24.05.2007 року, тобто по день її смерті. На день її смерті разом з нею в одному будинку не проживало та не було зареєстровано жодної особи. Відповідно до заповіту, посвідченого 20.02.2007 року секретарем Білоусівської сільської ради Сокирянського району Чернівецької області [PERSON] , який зареєстрований в реєстрі за №43, та дублікату даного заповіту, виданого 27.12.2017 року сільським головою Білоусівської сільської ради Сокирянського району Чернівецької області [PERSON] , [PERSON] , [INFO] , заповіла на користь свого онука [PERSON] все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право. Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧВ № 0134590, виданий Сокирянською РДА від 17.09.1996 року №249 заповіла своїй онуці [PERSON] . Згідно заяви №364, поданої 02.08.2017 року позивачкою [PERSON] до приватного нотаріуса Сокирянського районного нотаріального округу Чернівецької області Гапчука В.М., після смерті її бабусі [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складається з права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом серії ЧВ №0134590. Осіб, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині, а також пережилого подружжя немає. На звернення позивачки [PERSON] із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] на майно, яке складається з права на земельну частку (пай), постановою №02/02-31 від 05.01.2018 року приватного нотаріуса Сокирянського районного нотаріального округу Чернівецької області Гапчука В.М. їй в цьому було відмовлено, так як нею був пропущений встановлений законодавством строк для прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч. ч.1,2 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч.3 ст.1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Зазначений правовий висновок Верховним Судом викладено у постанові від 28.10.2019 року по справі №761/42165/17-ц (провадження №61-49121св18). Крім того, згідно Правової позиції Верховного Суду України у справі № 6-85цс12, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Пленум Верховного Суду України в п.24 постанови від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Узагальнення судової практики розгляду судами справ про надання спадкоємцеві додаткового строку для прийняття спадщини свідчить про те, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. При цьому, позивачка [PERSON] заяву про відмову від прийняття спадщини після смерті спадкодавиці не подавала, від права на спадкування не усунута і бажає прийняти спадщину, що підтверджується заведеною приватним нотаріусом Сокирянського районного нотаріального округу Чернівецької області Гапчуком В.М. спадковою справою за №134/2017 року. З огляду на викладене, а також враховуючи необізнаність позивачки про наявність складеного на її користь заповіту, суд вважає, що вказана обставина є поважною причиною пропуску нею строку для прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] . Таким чином, із врахуванням наведених вище вимог закону та встановлених обставин суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити у повному об`ємі. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, у відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивачки понесені нею судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1211,20 грн. На підставі ст.ст.1268-1270, 1272 ЦК України та

Outcome: approved