Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-10 00:00:00

18.11.2022 року [PERSON] звернувся до суду із вказаною позовною заявою, в якій просив поновити його на роботі водієм службового автобуса БАЗ А079 д.н.з. [NUMBER] Литвинівського ліцею Димерської селищної ради Вишгородського району Київської області; стягнути з відповідача на його користь заробітну плату за час вимушеного прогулу з 02.11.2022 року по день прийняття рішення суду; стягнути з відповідача на його користь 10\~000,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди та понесені судові витрати; допустити негайне виконання судового рішення в частині поновлення позивача на роботі. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що він з 25.10.2018 року працював водієм шкільного автобусу у Литвинівського ліцею Димерської селищної ради Вишгородського району Київської області. Ніяких зауважень з боку керівництва закладу освіти до нього не було до приходу нового директора ліцею [PERSON] 24.02.2022 року відбулося повномасштабне вторгнення російських військ в Україну і через кілька днів с. Литвинівка, де він проживав і де знаходився шкільний автобус, на якому він працював, опинилося під владою окупантів, які провели облік наявних автотранспортних засобів та вимагали передати автобус їм для підвозу солдатів та продуктів. Він відключив деякі прилади в автобусі та послався на те, що він пошкоджений і потребує ремонту. Автобус не змогли завести і йому сказали, щоб він його відремонтував і надав в розпорядження представників Товариства Червоного Хреста (даті - ТЧХ) для евакуації населення (старих, жінок та дітей) з навколишніх сіл до річки Ірпінь, де була об лаштована тимчасова переправа. Надалі про жінок та дітей турбувалися вже українські волонтери. Він декілька разів робив такі рейси, при цьому від росіян та представників ТЧХ він отримав невелику кількість пального. Після деокупації він на прохання представників ТЧХ продовжував перевозити вчителів, а також людей похилого віку, жінок та дітей з навколишніх сіл до Вишгорода для подальшої евакуації. Саме в цей час виник конфлікт з директором [PERSON] , який звинуватив його у здійсненні «комерційних рейсів без погодження з адміністрацією Литвинівської ЗОШ І-ІІІ ступенів та відділом освіти Димерської селищної ради». На його пояснення про те, що він ставив до відома селищну раду про перевезення людей для подальшої евакуації, а також виконував вимоги працівників СБУ по перевезенню затриманих ними осіб до Вишгородської поліції, тобто діяв виключно з дозволу відповідних посадових осіб, які до того ж надавали йому пальне до автобусу, директор [PERSON] ніякої уваги не звертав. Стосовно неповідомлення адміністрації про пошкодження шкільного автобуса у травні 2022 року пояснює, що він дійсно не повідомив директора про те, що вночі 01.05.2022 р. невідомі побили вікна в автобусі, однак транспортний засіб потребував планового ремонту і все одно не міг експлуатуватися з такими несправностями, а він написав заяву до поліції та вважав, що зловмисники будуть швидко знайдені і відшкодують завдану шкоду. Але згодом зрозумів, що пошуки будуть довгими і тому вирішив поїхати до їхньої ремонтної бази та поставив автобус для проведення комплексного технічного обслуговування та нагальних ремонтних робіт. Про перебування на ремонті в автотранспортній організацій, з якою школою укладено відповідний договір, він поставив до відома їхнього механіка та адміністрацію школи. Ремонт просувався дуже повільно з-за відсутності дефіцитних запчастин і відповідних коштів, тому він змушений був за власні кошти купувати деякі деталі і просити робітників підприємства прискорити ремонтні роботи. Після того, як автобус був повністю відремонтований і готовий до постійної експлуатації, директор [PERSON] безпідставно звинуватив його у затягуванні строків ремонтних робіт та 21.10.2022 року на порушення ст. 46 КЗпП незаконно відсторонив його від роботи, наказавши передати автобус по акту іншому водію. 01.11.2022 року він передав автотранспортний засіб та документи механіку [PERSON] по акту приймання-передачі в присутності директора [PERSON] . В цей же день [PERSON] повідомив позивача, що він звільнений «по статті» і що з ним буде проведено відповідний розрахунок. 31.10.2022 року йому дали копію наказу і вимагали, щоб Позивач підписав його. Однак він відмовився його підписувати, оскільки не було ніякої конкретики, а також що цей наказ виданий «заднім числом», оскільки 01.11.2022 року він був ще на робочому місці. Вважає цей наказ незаконним. Також зазначив, що йому завдано важкої моральної травми, оскільки заробітна плата це єдине джерело його існування, він важко переживав втрату любимої професії та поваги друзів і знайомих, які багато років знали його як відповідального та сумлінного працівника. Однак найбільшої моральної травми йому завдало несправедливе відношення до нього з боку директора Лицею [PERSON] , який принизив його в очах колективу. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 31.01.2023 року по справі відкрито провадження в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 19.06.2023 року витребувато з Литвинівського ліцею Димерської селищної ради Вишгородського району Київської області копію наказу про прийом на роботу та закріплення за [PERSON] автобуса БАЗ А079 д.н.з. [NUMBER] ; довідку про його середній заробіток, обчислений відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100; копії наказів про притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності в період з 01.10.2021 по 31.10.2022 р. з відповідними письмовими додатками, якщо такі наявні у відповідача. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 27.07.2023 року по справі закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. В судовому засіданні позивач та його представник просили задовольнити позовні вимоги. Позивач зазначив, що виконував обов`язки водія та здійснював перевезення на вимогу «Червоного хреста», не виконував комерційних рейсів. Представник Відповідача та третьої особи у судовому засіданні заперечував щодо задоволення позову, вказали, що був зафіксований факт систематичного невиконання своїх службових обов`язків. 13.06.2023 року через канцелярію суду представник подав відзив, в якому зазначив, що директором під час видання наказу про звільнення позивача додержано норм КЗпП. Підставою для звільнення [PERSON] слугували систематичні порушення норм трудового законодавства, що мали свій вираз у неодноразовому порушенні трудової дисципліни за наслідком яких проведено 4 (чотири) службових розслідування, згідно яких відповідні факти знайшли своє відображення. Третя особа Директор Литвинівського ліцею [PERSON] в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позовних вимог, вказав, що доган не було та звільнений він законно. Порушення відбувалися ще до початку повномасштабного вторгнення. Позивач відмовлявся надавати будь-які пояснення. Під час окупації він був відповідальною особою та знав коли, куди їздили. Після де окупації села йому стало відомо, що позивач проводив некомерційні рейси в своїх інтересах. Допитаний свідок [PERSON] , яка є заступником директора по господарській частині, яка зазначила, що Позивач працював водієм, був дуже емоційним, застосовував нецензурну лайку. Вказала, що він використовував шкільний автобус у власних цілях, однак вона не їздила з ним та знає все з чужих слів. Під час окупації вона виїхала, а повернулася на початку травня 2022 року. Допитана свідок [PERSON] , яка працює вчителем в ліцеї, вказала, що на початку квітня 2022 року виїжджала до Києва на шкільному автобусі. Позивач запрошував поїхати до [PERSON] на ст. м. «Петрівка» скупитися продуктами. Їй не відомо чи використовував шкільний автобус Позивач в своїх цілях. Вказала, що кошти збирали, але на що не пам`ятає, напевно на паливо. Загалом вона їздила два рази. Допитаний свідок [PERSON] , який працює вчителем в ліцеї, був членом комісії службового розслідування, зазначив, що було проведено 4 службових розслідування, оскільки без дозволу дирекції школи на шкільному автобусі було здійснено перевезення людей на платній основі. Також зазначив, що були скарги громадян щодо порушення [PERSON] правил дорожнього руху. Допитаний свідок [PERSON] , яка була головою комісії при проведенні службового розслідування щодо виконання водієм [PERSON] своїх обов`язків. Були розглянуті скарги щодо поведінки [PERSON] , за результатами розслідування були надані директору рекомендації щодо вжиття заходів у вигляді догани. Допитаний свідок [PERSON] , який був членом комісії при проведені службового розслідування щодо фактів порушення водієм [PERSON] , а саме висадки не рокладом, нецензурна лайка у бік учнів, використовування автобуса у комерційних цілях та пошкодження шкільного автобуса. За результатами комісія звернулася до директора школи щодо вжиття заходів до [PERSON] . Зазначив, що будь яких стягнень до [PERSON] застосовано не було, тільки усні попередження. Питання щодо звільнення на комісію не виносилося. Вислухавши пояснення сторін, свідків, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що 27.08.2021 року Литвинівською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів Димерської селищної ради Вишгородського району Київської області видано наказ № 43 про затвердження Положення про порядок проведення внутрішнього службового розслідування (т. 1 а.с. 83). До матеріалів справи також долучене вказане Положення (т. 1 а.с. 84-94). 19.11.2021 року надійшла скарга [PERSON] на дії водія шкільного автобуса [PERSON] , зі змісту якої вбачається, що він возить дітей з порушенням ПДР, висаджує учнів у непризначеному місці, під час повороту автобуса створює аварійну ситуацію на дорозі (т. 1 а.с. 95). 22.11.2021 року завгоспом закладу освіти [PERSON] складено доповідну записку (т. 1 а.с. 96). Згідно Наказу Литвинівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Димерської селищної ради Вишгородського району Київської області видано № 73 від 23.11.2021 р. затверджено провести службове розслідування на дії водія шкільного автобуса [PERSON] , для проведення якої створено комісію та затверджено її персональний склад, установлено термін роботи комісії з 23 по 24 листопада 2021 року (т. 1 а.с. 97). Матеріали справи містять додаток до наказу по закладу освіти від 23.11.21 р. № 73 (т. 1а.с. 98). Згідно протоколу № 1 засідання комісії з проведення службового розслідування Литвинівської загальноосвітньої школи І-ІІІ степенів від 23.11.2021 р. вжито заходів, щодо недопущення в подальшій діяльності водія [PERSON] порушень правил дорожнього руху; направлено акт службового розслідування у відділ освіти Димерської селищної ради для ознайомлення (т. 1 а.с. 99-100). 23.11.2021 року Литвинівською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів Димерської селищної ради Вишгородського району Київської області складено акт № 01 про порушення трудової дисципліни водієм шкільного автобуса [PERSON] (т. 1 а.с. 101). До матеріалів справи долучений Акт службового розслідування від 23.11.2021 р. (т. 1 а.с. 102-103). 19.01.2022 року завгоспом закладу освіти [PERSON] складено доповідну записку, згідно якої [PERSON] вживає ненормативну лексику в салоні автобуса, порушення швидкісного режиму та паркування автобусу з дітьми з порушенням ПДР України (т. 1 а.с. 104). 19.01.2022 року Литвинівською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів Димерської селищної ради Вишгородського району Київської області винесено Повідомлення № 02, згідно якого [PERSON] в термін до 17:00 год. 21 січня 2022 р. запропоновано надати письмове пояснення на скарги громадян. Однак дане повідомлення не містить підпису і дати отримання вказаного повідомлення [PERSON] (т. 1 а.с. 105). 21.01.2022 року Литвинівською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів Димерської селищної ради Вишгородського району Київської області видано Наказ № 10 про проведення службового розслідування стосовно водія [PERSON] , для проведення якої створено комісію та затверджено її персональний склад, установлено термін роботи комісії з 21 січня 2022 року (т. 1 а.с. 106). Матеріали справи містять додаток до наказу по закладу освіти від 21.01.22 р. № 10 (т. 1 а.с. 107). Згідно протоколу № 1 засідання комісії з проведення службового розслідування Литвинівської загальноосвітньої школи І-ІІІ степенів від 21.01.2022 р. вжито заходів, щодо недопущення в подальшій діяльності водія [PERSON] порушень правил дорожнього руху; направлено акт службового розслідування у відділ освіти Димерської селищної ради для ознайомлення (т. 1 а.с. 108-109). Матеріали справи містять акт від 21.01.2022 року про відмову [PERSON] надати письмові пояснення про порушення трудової дисципліни (т. 1 а.с. 110), Акт службового розслідування (т. 1 а.с. 111-112). [PERSON] подано пояснювальну записку, про те, що 06.04.2022 року вона їздила в м. Київ на шкільному автобусі ХАЗ 3250, р.н. [NUMBER] з водієм [PERSON] . Крім неї в автобусі ще деякі працівники школи та жителі села, за проїзд вони оплатили водієві, не було відомо, що рейс був несанкціонований адміністрацією Литвинівської школи і водій шкільного автобуса використовує його без дозволу (т. 1 а.с. 113). З Доповідної [PERSON] вбачається, що водій [PERSON] здійснював комерційні рейси, використовував шкільний автобус в особистих цілях, без дозвільних документів, не погоджуючи поїздки з відділом освіти та адміністрацією Литвинівської школи (т. 1 а.с. 114). 21.04.2022 року Литвинівською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів Димерської селищної ради Вишгородського району Київської області видано Наказ № 19 про проведення службового розслідування стосовно водія [PERSON] , для проведення якої створено комісію та затверджено її персональний склад, установлено термін роботи комісії з 21 квітня по 22 квітня 2022 року (т. 1 а.с. 115). Матеріали справи містять додаток до наказу по закладу освіти від 21.04.22 р. № 19 (т. 1 а.с. 116). 22.04.2022 року Литвинівською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів Димерської селищної ради Вишгородського району Київської області винесено Повідомлення № 03, згідно якого [PERSON] в термін до 15:00 год. 22 квітня 2022 р. запропоновано надати письмове пояснення на скарги громадян. Однак дане повідомлення не містить підпису і дати отримання вказаного повідомлення [PERSON] (т. 1 а.с. 117). Згідно протоколу № 2 засідання комісії з проведення службового розслідування Литвинівської загальноосвітньої школи І-ІІІ степенів від 22.04.2022 р. вжито заходів, щодо недопущення в подальшій діяльності водія [PERSON] порушень правил дорожнього руху; направлено протокол у відділ освіти Димерської селищної ради для ознайомлення (т. 1 а.с. 118-119). Матеріали справи містять акт від 22.04.2022 року про відмову [PERSON] надати письмові пояснення про порушення трудової дисципліни (т. 1 а.с. 120), Акт службового розслідування (т. 1 а.с. 121-122). 16.05.2022 року Директором Литвинівської ЗОШ І-ІІІ ст. [PERSON] подана Начальнику Вишгородського РУП ГУ НП в Київській області заява (повідомлення) про кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 194 КК України (т. 1 а.с. 123). 30.05.2022 року листом № 770 Вишгородським РУП ГУ НП в Київській області повідомлено про те, що заява від 16.05.2022 року зареєстрована в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Націоналльної поліції України» та приєднано до ЄО № 6316 від 01.05.2022 року (т. 1 а.с. 124) 05.05.2022 року Литвинівською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів Димерської селищної ради Вишгородського району Київської області видано Наказ № 20 про проведення службового розслідування стосовно водія [PERSON] , для проведення якої створено комісію та затверджено її персональний склад, установлено термін роботи комісії з 05 травня по 06 травня 2022 року (т. 1 а.с. 125). Матеріали справи містять додаток до наказу по закладу освіти від 05.05.22 р. № 20 (т. 1 а.с. 126). Згідно протоколу № 3 засідання комісії з проведення службового розслідування Литвинівської загальноосвітньої школи І-ІІІ степенів від 06.05.2022 р. вжито заходів, щодо недопущення в подальшій діяльності водія [PERSON] порушень правил внутрішнього трудового розпорядку; направлено протокол у відділ освіти Димерської селищної ради для ознайомлення (т. 1 а.с. 127-128). Матеріали справи містять акт від 06.05.2022 року про те, що [PERSON] не попередив вчасно про пошкодження шкільного автобуса директора школи [PERSON] та начальника відділу освіти Димерської селищної ради Устенко Н.В. Інформацію про пошкодження автобуса надав через три дні після інциденту (т. 1 а.с. 129). Актом службового розслідування Литвинівської загальноосвітньої школи І-ІІІ степенів від 06.05.2022 року рекомендовано притягнути до дисциплінарної відповідальності водія шкільного автобуса [PERSON] застосувавши дисциплінарне стягнення у формі догани з відповідним записом у трудову книжку (т. 1 а.с. 130-131). Повідомленням від 29.09.2022 року Литвинівською загальноосвітньою школою І-ІІІ степенів [PERSON] через неодноразові порушення трудової дисципліни та численні звернення від громадян та здобувачів освіти на його роботу, як водія автобусу закладу освіти, він буде звільнений із займаної посади по п. 3 ст. 40 КзПП до 31.10.2022 року (т. 1 а.с. 132), яке не містить відмітки про дату його отримання [PERSON] 29.09.2022 року Литвинівською загальноосвітньою школою І-ІІІ степенів складено акт про відмову [PERSON] підписати повідомлення про звільнення з посади (т. 1 а.с. 133). 07.10.2022 року [PERSON] подана доповідна, зі змісту якої вбачається, що [PERSON] категорично відмовився передавати автобус АнтоРус [NUMBER] на школу. Комісія оглянула технічний стан автобуса, який знаходиться на його присадибній ділянці та склали акт про роз комплектацію транспортного засобу. Від водія [PERSON] заяв про пошкодження транспортного засобу механіку не поступало ні усних, ні письмових (т. 1 а.с. 143). 28.10.2022 року рішенням 18 сесії 7 засідання VIII скликання Димерської селищної ради Вишгородського району Київської області передано з балансу Литвинівського ліцею Димерської селищної ради на баланс Димерської селищної ради майно, а саме: шкільний автобус ХАЗ 3250 «АнтоРус», шкільний автобус А079 13Ш «БАЗ» (т. 1 а.с. 146) Матеріали справи містять Додаток 1 до рішення Димерської селищної ради № 1070-18-7-VIII від 28.10.2022 року (т. 1 а.с. 147). 31.10.2022 року Литвинівською загальноосвітньою школою І-ІІІ степенів складено акт № 01 про те, що 31.10.2022 року [PERSON] водій автобусів А079 13Ш «БАЗ» та ХАЗ 3250 «АнтоРУС» відмовився передати дані транспортні засоби у зв`язку з технічною несправністю та особистою зайнятістю (т. 1 а.с. 134). Матеріали справи містять талон-повідомлення єдиного обліку № 022789 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію (т. 1 а.с. 135). 31.10.2022 року Литвинівською загальноосвітньою школою І-ІІІ степенів складено акт № 01 про відмову ознайомлення [PERSON] з наказом про звільнення та отримання трудової книжки (т. 1 а.с. 137). 31.10.2022 року Литвинівською загальноосвітньою школою І-ІІІ степенів видано наказ № 11-к про звільнення [PERSON] , водія шкільного автобуса з 31.10.2022 року за систематичне невиконання без поважних причин обов`язків, покладених трудовим договором і правилами внутрішнього трудового розпорядку, відповідно до п. 3 ст. 40 КЗпП України, а саме: пошкодження дорожнього покриття біля будинків жителів с. Литвинівка та несанкціоновані зупинки, що не відповідають «Паспорту автобусного маршруту № 2 по підвозу учнів Литвинівської ЗОШ І-ІІІ ступенів» у листопаді 2021 року; вживання ненормативної лексики в салоні шкільного автобуса, порушення швидкісного режиму та паркування автобуса з дітьми з порушенням «Правил дорожнього руху України» січень 2022 року; проведення комерційних рейсів с. Литвинівка м. Київ с. Литвинівка шкільним автобусом без погодження з адміністрацією Литвинівської ЗОШ І-ІІІ ступенів та відділом освіти Димерської селищної ради у квітні 2022 року; неповідомлення адміністрації закладу освіти про пошкодження шкільного автобуса у травні 2022 року (т. 1 а.с. 138-139). 01.11.2022 року представниками комісії складено акт приймання-передачі транспортного засобу автобусу марки (моделі) А079 13Ш «БАЗ» (т. 1 а.с. 136). 01.11.2022 року Литвинівською загальноосвітньою школою І-ІІІ степенів складено акт з приводу відмови підписання [PERSON] наказу про звільнення (т. 1 а.с. 140). 05.11.2022 року механіком [PERSON] складена доповідна про те, що [PERSON] відмовився передавати по акту автобус ХАЗ3250 [NUMBER] «АнтоРус». При обстеженні даного автобуса комісія встановила: автобус був розкомплектований водієм [PERSON] . Комісія склала акт про технічний стан автобуса та визнала його недієздатним (т. 1 а.с. 144). 08.11.2022 року Литвинівською загальноосвітньою школою І-ІІІ степенів складено акт з приводу повернення викраденого наказу (т. 1 а.с. 142). Матеріали справи містять акт обстеження умов зберігання транспортного засобу ХАЗ 3250 «АнтоРус» від 05.11.2022 року (т. 1 а.с. 148-153), паспорт автобусного маршруту № 2 по підвозу учнів Литвинівської ЗОШ І-ІІІ ступенів на І семестр 2019/2020 навчального року Вишгородської РДА Київської області (т. 1 а.с.154-162), запит № 117/01-09 від 16.11.2022 р. (т. 1 а.с. 163), відповідь на запит за вих. № 01-10/480 від 22.11.2022 (т. 1 а.с. 164), адвокатський запит за вих. № 3914 від 17.04.2023 р. (т. 1 а.с. 165), відповідь на запит ТОВ «Червоного хреста України» (т. 1 а.с. 167), адвокатський запит за вих. № 3914 від 17.04.2023 р. (т. 1 а.с. 168-169), відповідь на запит (т. 1 а.с. 170-171). Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Однією із гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у статті 5-1 КЗпП України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи. Частиною першою статті 21 КЗпП України передбачено, що трудовим договором є угода між працівником і роботодавцем (роботодавцем - фізичною особою), за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а роботодавець (роботодавець - фізична особа) зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Трудовим договором можуть встановлюватися умови щодо виконання робіт, які вимагають професійної та/або часткової професійної кваліфікації, а також умови щодо виконання робіт, які не потребують наявності у особи професійної або часткової професійної кваліфікації. Відповідно до п.3 статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані роботодавцем лише у випадках: систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного стягнення. Під систематичним невиконанням трудових обов`язків мається на увазі неодноразове здійснення працівником цих вчинків. А саме, для звільнення за пунктом 3 статті 40 КЗпП України необхідна наявність факту не першого, а повторного (тобто вдруге чи більше разів) здійснення працівником винного невиконання чи неналежного виконання своїх трудових обов`язків після того, як до нього уже застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення за вчинення таких дій раніше. Тобто працівник і раніше (до моменту вчинення проступку, за який його роботодавець звільнив за пунктом 3 статті 40 КЗпП України) порушував трудову дисципліну, не виконував своїх посадових обов`язків, у результаті чого до нього застосовувались заходи дисциплінарного чи громадського стягнення. При цьому для дотримання порядку звільнення роботодавець повинен навести конкретні факти допущеного працівником невиконання обов`язків, зазначити, коли саме вони мали місце, які проступки вчинив працівник після застосування до нього попереднього стягнення та коли. Тобто необхідна саме наявність застосованого й такого, що не втратив юридичної сили стягнення, що передувало новому порушенню, а не просто фактична наявність сукупності застосованих заходів дисциплінарного стягнення До аналогічних висновків дійшов Верховний Суду у постанові від 27 лютого 2020 року у справі № 266/7382/18, провадження № 61-12663 св 19. Відповідно до ст. 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової дисципліни. Частиною 1 ст. 147 КЗпП України визначено, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення. Згідно ч. 1 ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується роботодавцем безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. Відповідно до ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Відповідно до правових висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 вересня 2020 року по справі № 9901/743/18, при вирішенні спорів осіб, звільнених згідно з пунктом 3 частини першої\~статті 40 Кодексу законів про працю України\~за систематичне невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, необхідно враховувати, що роботодавець вправі розірвати трудовий договір з цієї підстави лише за умови, що до працівника раніше застосовувалось дисциплінарне стягнення і на момент повторного невиконання ним без поважних причин трудових обов`язків його не знято і не погашено. При цьому ВС прийшов до переконання, що при звільненні за пунктом 3 частини першої\~статті 40 Кодексу законів про працю України\~потрібно встановити: чи передував безпосередньо звільненню дисциплінарний проступок; чи застосовувалися інші заходи дисциплінарного або громадського стягнення та чи можна вважати вчинення дисциплінарного проступку систематичним невиконанням працівником обов`язків без поважних причин. Для правомірного розірвання роботодавцем трудового договору на підставі пункту 3 частини першої\~статті 40 Кодексу законів про працю України\~необхідна наявність сукупності таких умов: - порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудових функцій працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку; -невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин, умисно або з необережності; - невиконання або неналежне виконання трудових обов`язків повинне бути систематичним; - враховуються тільки дисциплінарні й громадські стягнення, які накладаються трудовими колективами і громадськими організаціями відповідно до їх статутів; - з моменту виявлення порушення до дисциплінарного звільнення може минути не більше місяця. Тому для звільнення працівника за пунктом 3 частини першої\~статті 40 Кодексу законів про працю України\~необхідна наявність факту не першого, а повторного (тобто вдруге чи більше разів) здійснення працівником винного невиконання чи неналежного виконання обов`язків після того, як до нього уже застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення за вчинення таких дій раніше. Одночасно, ВС у постанові від 08.07.2021 у справі № 264/1520/19 звернув увагу на те, що порушенням трудової дисципліни є невиконання або неналежне виконання з вини працівника покладених на нього трудових обов`язків, що проявилися в порушенні: правил внутрішнього трудового розпорядку; посадових інструкцій; положень, наказів та розпоряджень власника, якщо вони мають законний характер. При цьому, суд бере до уваги, що систематичність полягає у невиконанні працівником своїх обов`язків без поважних причини два та більше рази протягом певного періоду. Підставою звільнення є не лише факт невиконання, а і одночасно накладення на працівника дисциплінарного чи громадського стягнення. При цьому, юридично значущими для звільнення за п. 3 ч. 1\~ст. 40 КЗпП\~є діючі стягнення (не скасовані і не погашені). Верховний Суд у своїй практиці наголошує, що системність повинна полягати саме у фактах порушення та накладення за кожне окреме порушення дисциплінарного чи громадського стягнення. Лише сукупність цих елементів породжує систематичність невиконання обов`язків (Постанова ВС від 26.02.2020 року по справі №757/14922/17-ц). Верховний Суд також зазначає, що згідно з роз`ясненнями, наведеними в п. 23 Постанови №9, працівника може бути звільнено відповідно до п. 3 ч. 1\~ст. 40 КЗпП\~лише за проступок на роботі, учинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. У таких випадках ураховують заходи дисциплінарного стягнення, які встановлено чинним законодавством і які не втратили юридичної сили за давністю (які не знято достроково) (Постанова ВС від 14.01.2019 року по справі №344/9143/17). Відповідно до ч. 1\~ст. 235 КЗпП України\~у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. З матеріалів справи вбачається, що під час роботи [PERSON] на нього не були накладені дисциплінарні стягнення, а лише проводилися службові розслідування, вживалися заходи щодо недопущення в подальшій діяльності порушень правил дорожнього руху та правил внутрішнього трудового розпорядку, тобто усні попередження та надавалися рекомендації. Твердження Відповідача про порушення Позивачем Правил дорожнього руху України не підтвердженні матеріалами справи, оскільки не містять Постанови суду про притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення ПДР України. Вивчивши зміст наказу від 31.10.2022 року за № 11-К «Про звільнення [PERSON] » у сукупності з доказами наданими сторонами, суд прийшов до висновку про відсутність сукупності умов, необхідних при застосування пункту 3 ст. 40 КЗпП України, як підставу звільнення працівника. Отже, викладене свідчить про незаконне притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та подальше звільнення з роботи, що призвело до порушення трудових прав [PERSON] та заподіяння йому майнової шкоди у вигляді втрати заробітку за час вимушеного прогулу, що встановлюється з дати звільнення до дати поновлення на роботі. Відповідно до вимог\~ст. 235 ч. ч. 2, 8 КЗпП України\~при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню. Тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 31.10.2022 року по день ухвалення судового рішення. Відповідно до довідки Литвинівського лацея Димерської селищної ради Вишгородського району Київської області про доходи середньоденний заробіток становить 303 грн. 23 коп. Кількість робочих днів за період з 31.10.2022 року по день ухвалення рішення складає 510 днів. Таким чином, розмір середнього заробітку [PERSON] за час вимушеного прогулу, який підлягає до стягнення, становить 154647,30. (303,23грн.*510днів). Суми, які суд визначає до стягнення з роботодавця на користь працівника як середній заробіток за час вимушеного прогулу, обраховуються без віднімання сум податків та зборів. Податки і збори із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, присудженої за рішенням суду, підлягають нарахуванню роботодавцем при виконанні відповідного судового рішення та, відповідно, відрахуванню із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу при виплаті працівнику, внаслідок чого виплачена працівнику на підставі судового рішення сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу зменшується на суму податків і зборів. Вказаний правовий висновок висловлений Верховним Судом у постанові від 18.07.2018 по справі №359/10023/16-ц. Крім того, відповідно до вимог\~ст.\~237-1\~КЗпП України відшкодування роботодавцем моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав, у тому числі внаслідок дискримінації, мобінгу (цькування), факт якого підтверджено судовим рішенням, що набрало законної сили, призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Відповідно\~до вимог\~ст. 23 ч. ч. 1 та 2 ЦК України\~особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. [PERSON] переніс нервовий стрес та душевні страждання у зв`язку з незаконним його звільненням. А тому, на думку суду, розмір даного відшкодування, який підлягає стягненню з відповідача на його користь, необхідно визначити в розмірі 2 000 грн. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Зважаючи на викладене, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд доходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними належними, допустимими та достатніми доказами у справі, тому вони підлягають частковому задоволенню. Стосовно розподілу судових витрат, суд зазначає, що позивачем при звернення із позовом до суду було сплачено судовий збір у розмірі 992,40 грн. за вимогу майнового характеру про відшкодування моральної шкоди. При цьому, позивач був звільнений від сплати судового збору за вимогу про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та за стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу. Отже, враховуючи, що позовні вимоги позивача задоволено, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 992,40 грн. за вимогу про відшкодування моральної шкоди та підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 992,40 грн.

Outcome: partial