Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, який мотивує тим, що 05.05.2018 року вона уклала шлюб з [PERSON] . У шлюбі у них у народилася донька [PERSON] , [INFO] . Протягом останніх двох років спільне життя у сторін не складається, більше півроку вони не проживають разом. Позивач зазначає, що у них з відповідачем виявилися різні погляди на сімейне життя, на виховання дитини, ведення спільного господарства, а також у них виявився різний склад характерів. Відповідач не цікавиться ні матеріальним , ні моральним станом своєї сім"ї та матеріальними засобами її існування. Внаслідок цього між ними втрачені взаємопорозуміння, любов та повага, а також всі фізичні та духовні зв`язки. У зв`язку з чим подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам та несе загрозу психічному здоров`ю їхньої дитини. Строк на примирення позивач просить не надавати, зазначаючи, що це не дасть жодного позитивного результату. Просить суд ухвалити рішення про розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя з відповідачем як подружжям є неможливим. Також позивач зазначає, що з часу окремого проживання відповідач коштів на утримання та лікування доньки не надає. Розмір доходу відповідача їй не відомий, оскільки ним приховується, офіційно відповідач не отримує заробітну плату. Домовленості по утриманню дитини між ними не досягнуто. А тому просить стягнути з [PERSON] аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 7000,00 грн. щомісячно, починаючи з дати подання позову і до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила задовольнити позов. Пояснила, що з 01.10.2023 року відповідач коштів на утримання малолітньої дитини не надавав взагалі. Щодо укладення угоди про утримання дитини, то вони не можуть дійти згоди щодо такої, оскільки відповідач пропонує неприйнятні умови, які дуже далекі від реальних витрат на утримання дитини. Відповідач пропонував визначити аліменти на утримання дитини у розмірі 3000, 00 грн. Зазначила, що відповідач тривалий час проживає в Чехії у м. Прага, займається перевезенням людей та має достатній заробіток, що дає йому можливість сплачувати на утримання малолітньої дитини аліменти у розмірі 7000 грн., які є необхідною сумою, оскільки дитина часто хворіє, має слабкий імунітет, що тягне за собою значні витрати на лікування. Інших утриманців відповідач не має. Також пояснила, що примирення між нею та відповідачем є неможливим, відповідач перебуває в інших відносинах. Відповідач та його представник у судове засідання не з"явилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені. Представником відповідача подано відзив на позовну заяву, згідно якого він просить у відмовити позивачці у задоволенні позовної вимоги про стягнення аліментів на дитину у розмірі 7000,00 грн. та стягнути з відповідача аліменти у розмірі 3000,00 грн., зазначаючи, що у випадку задоволення позову у повному обсязі, з огляду на те, що обов`язок по утриманню дитини є рівним для батька та матері, частка фінансових зобов`язань у вихованні спільної дитини сторін є непомірною для відповідача та жодним чином не обґрунтованою. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд уважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як встановлено по справі,\~ 05 травня 2018 року сторони уклали шлюб, що стверджується долученим до справи свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , що видане виконкомом Холмківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області У шлюбі у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області. Як встановлено згідно пояснень позивачки у позовній заяві, та не спростовано відповідачем, шлюбні відносини між сторонами припинено, вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Позивач бажає розірвати шлюб і не має наміру йти на примирення з відповідачем, зазначаючи, що збереження шлюбу та подальше спільне життя є неможливим і суперечить її інтересам, про що свідчить зміст позовної заяви. Відповідно до поданого представником відповідача відзиву, відповідач визнав позов в частині розірвання шлюбу та частково визнав позов у частині розміру аліментів які слід стягувати на утримання спільної дитини. Стаття 51 Конституції України\~передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у\~ст. 24 СК України, у якій, крім іншого, передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Виходячи зі змісту ч. ч. 3, 4\~ст. 56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість\~\~ і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно\~ст. 24 цього Кодексу\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. За правилами ч. 3\~ст. 105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу, згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2\~ст.\~112\~ СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи наведене, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини даного позову, беручи до уваги вимоги ч. 1 ст. 24 СК України, відповідно до якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім`я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін, а тому шлюб підлягає розірванню. Як встановлено в ході розгляду справи та не заперечується відповідачем неповнолітня донька сторін - [PERSON] , [INFO] , проживає з матір"ю [PERSON] . Статтею 180 СК України визначений обов"язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов"язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд, зокрема, враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних\~ чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При вирішенні спору суд також враховує положення ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», згідно з яким кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. А тому враховуючи вищенаведене, з огляду на те, що відповідач перебуває у працездатному віці, інших утриманців немає, живе і працює в Чехії у м. Прага, виходячи з інтересів дитини, суд уважає, за необхідне стягнути з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 7000,00 грн. щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків\~\~прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення позивачки до суду 22.12.2023\~\~року і до досягнення дитиною повноліття. Рішення в частині стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів за один місяць з моменту звернення з позовом до суду підлягає негайному виконанню.\~

Outcome: approved