Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-16 00:00:00

[PERSON] , звернувся до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та належності померлому правовстановлюючих документів, у якій зазначив, що [INFO] помер дід [PERSON] - [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується: свідоцтвом про право на спадщину за законом від 08.12.2003 року, зареєстрованим в реєстрі за № 1069, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 2657160 від 28.01.2004 року, технічним паспортом Згідно ст. 1261 ЦК України спадкоємцем першої черги за законом є [PERSON] - дочка померлого (мати заявника), яка на час відкриття спадщини разом зі спадкодавцем постійно не проживала, заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подавала тому у відповідності зі ст. 1272 ЦК України вважається такою, що не прийняла її. Заповіт померлий не залишив. Спадкоємці, які б мали обов`язкову частку у спадщині, відсутні. На момент смерті спадкодавця [PERSON] його онук - [PERSON] (заявник у справі) постійно проживав разом зі спадкодавцем, заяву про відмову від спадщини не подавав, таким чином у відповідності зі ст. 1268 ЦК України він вважається таким, що прийняв спадщину. Відповідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. 08.05.2024 року [PERSON] звернувся до державного нотаріуса Першої Синельниківської державної нотаріальної контори з проханням про видачу свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, який належав його діду [PERSON] , але державним нотаріусом Першої Синельниківської державної нотаріальної контори Монич Н.Д. у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом йому було відмовлено на підставі того, що заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] у встановлений шестимісячний строк [PERSON] не надавав, документи, що підтверджують факт прийняття спадщини також не надавав. Також виявлені розбіжності в прізвищі спадкодавця, а саме: у Свідоцтві про право на спадщину за законом, посвідченого [PERSON] , державним нотаріусом Першої Синельниківської державної нотаріальної контори 08.12.2003 року за реєстровим № 1069 зазначено « [PERSON] », а в свідоцтві про смерть «Мешков». Що стосується факту прийняття спадщини, то [PERSON] більше року до смерті діда постійно мешкав разом з ним за адресою: [ADDRESS] , здійснював постійний догляд за дідом так як того потребував його фізичний стан, вели спільне господарство. Факт постійного проживання [PERSON] разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини підтверджується довідкою про проживання осіб за однією адресою з померлим, складеної головою квартального комітету № 2 [PERSON] 26.06.2024 року, також факт, що померлий [PERSON] на час смерті проживав разом із [PERSON] можуть підтвердити свідки [PERSON] , [PERSON] . Відносно належності Свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого [PERSON] , державним нотаріусом Першої Синельниківської державної нотаріальної контори 08.12.2003 року за реєстровим № 1069 померлому [PERSON] необхідно зазначити, що його прізвище в паспорті вказано як « [PERSON] », але в зв`язку з тим, що в паспорті його прізвище внесено від руки і тому не чітко видно як правильно писати « [PERSON] » чи «Мешков», в зв`язку з чим лікарське свідоцтво про смерть № 517 і відповідно свідоцтво про смерть були помилково виписані на прізвище « [PERSON] » За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвища, ім`я, по батькові, місце чи час народження, місце проживання не відповідають записам у паспорті чи свідоцтві про народження або в інших документах, які хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Відповідно п.6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і - народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Той факт, що житловий будинок, вказаний у Свідоцтві про право на спадщину за законом, посвідченого [PERSON] , державним нотаріусом Першої Синельниківської державної нотаріальної контори 08.12.2003 року за реєстровим № 1069 і розташований за адресою: [ADDRESS] , належить померлому [PERSON] підтверджується реєстрацією його місця проживання, яка вказана у паспорті померлого, витягом з реєстру територіальної громади про зареєстрованих у житловому будинку осіб від 23.04.2024 року № 1088. Враховуючи вищевикладені обставини просить суд, встановити факт постійного проживання [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , разом зі спадкодавцем [PERSON] , на час відкриття спадщини ( [INFO] ). Встановити факт належності дідові [PERSON] - [PERSON] , Свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого [PERSON] , державним нотаріусом Першої Синельниківської державної нотаріальної контори 08.12.2003 року за реєстровим № 1069, згідно якого [PERSON] , є власником житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] і виданого на ім`я « [PERSON] ». Заявник [PERSON] у судове засідання не з`явився. Представник заявника [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи без їх участі, заявлені вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. Заінтересованою особою, представником Синельниківської\~міської ради\~Дніпропетровської областіКовтун А.О. до початку проведення судового засідання надано суду заяву про розгляд справи без їх участі, проти вимог заявника не заперечують. Суд, дослідивши письмові докази по справі, дійшов до наступного. Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 03 жовтня 2023 року Синельниківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), [INFO] помер у м. Синельникове, Дніпропетровської області [PERSON] . Згідно довідки виданої 26 червня 2024 року головою квартального комітету № 2 [PERSON] [PERSON] , дійсно проживав разом з померлим [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] до його смерті [INFO] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.12.2003 року, зареєстрованим в реєстрі за № 1069, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 2657160 від 28.01.2004 року, технічним паспортом складеним станом на 20.10.2003 року. Відповідно до постанови державного нотаріуса Першої Синельниківської державної нотаріальної контори Монич Н.Д. від 08.05.2024 року, [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] яка настала [INFO] , було відмовлено на підставі того, що заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] у встановлений шестимісячний строк [PERSON] не надавав, документи, що підтверджують факт прийняття спадщини також не надавав. Крім цього виявлено розбіжності в прізвищі спадкодавця, а саме: у Свідоцтві про право на спадщину за законом, посвідченого [PERSON] , державним нотаріусом Першої Синельниківської державної нотаріальної контори 08.12.2003 року за реєстровим № 1069 зазначено « [PERSON] », а в свідоцтві про смерть «Мешков». На підтвердження родинного зв`язку між померлим [PERSON] та заявником [PERSON] , а саме що, останній є онуком померлого, надано суду копію свідоцтва про народження [PERSON] , яка є матір`ю заявника, свідоцтво про шлюб [PERSON] , відповідно до якого змінилось її прізвище на « [PERSON] » та свідоцтво про народження заявника [PERSON] . З копії спадкової справи № 128/2024 до майна померлого [INFO] [PERSON] , із заявою про прийняття спадщини звернувся тільки [PERSON] . Інші спадкоємці та заповіт відсутні. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~гарантує право на справедливий судовий розгляд. Кожна особа має право в порядку, встановленому\~ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1\~ст.4 ЦПК). Частинами 1 та 3\~статті 13 ЦПК\~встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1\~ст. 76 ЦПК). Відповідно до частини третьої\~статті 1268 ЦК України\~спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. За змістом п. 2\~постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів. Встановлення факту постійного проживання [PERSON] разом із [PERSON] необхідно для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, яка відкрилась після померлого [PERSON] . Згідно з п.1 постанови Пленуму ВСУ №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Оцінивши обставини справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає доведеним факт проживання онука [PERSON] разом із дідом [PERSON] . Факт, про встановлення якого просить заявник, має для нього юридичне значення, оскільки від нього залежить виникнення права на спадщину. Спір про право в даному випадку суд не вбачає. На підставі вищевикладеного, вказану вимогу слід задовольнити. Також, заявник просить встановити факт належності [PERSON] , Свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого [PERSON] , державним нотаріусом Першої Синельниківської державної нотаріальної контори 08.12.2003 року за реєстровим № 1069, згідно якого [PERSON] , є власником житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] і виданого на ім`я « [PERSON] ». Вищезазначені недоліки,\~стали однією\~з підстав\~відмови [PERSON] \~у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] . Відповідно до ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі; прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Дослідженні у судовому засіданні письмові матеріали справи, свідчать, що розбіжності у прізвищі спадкодавця, а саме у свідоцтві про смерть [PERSON] та свідоцтві про право на спадщину за законом посвідченого [PERSON] , державним нотаріусом Першої Синельниківської державної нотаріальної контори 08.12.2003 року за реєстровим № 1069 виданого на ім`я [PERSON] , відбулась у зв`язку з помилковим перекладом даного прізвище, з російської мови на українську. За таких обставин, оскільки факт належності [PERSON] , який помер [INFO] , вищевказаного правовстановлюючого документу підтверджуються наявними у справі письмовими доказами, а доказів, що свідчили би про протилежне у суду немає і, з врахуванням того, що даний факт має для заявника юридичне значення, оскільки необхідний для належного оформлення спадщини за законом після смерті [PERSON] та встановити його іншим шляхом, ніж судовим неможливо, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення даної вимоги. На підставі викладеного,

Outcome: approved