Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-23 00:00:00

Представниця позивачки [PERSON] адвокат Драус О.О. звернулась до суду з позовом до Скориківської територіальної громади в особі Скориківської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно. Позов мотивований тим, що [INFO] померла матір позивачки - [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина, в тому числі на земельна частка (пай) розміром 2,57 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж частки в натурі. Позивачка є спадкоємцем за законом після смерті матері [PERSON] . Однак після звернення позивачкою до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану вище земельну ділянку, у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа про право власності на вказане майно, позивачка просить визнати за нею право власності на вищевказану земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою судді Підволочиського районного суду Тернопільської області від 09 серпня 2024 року було відкрито провадження у вказаній цивільній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. У підготовче засідання представниця позивачки не з`явилась, подала до суду заяву в якій просила справу розглядати за її відсутності та відсутності позивачки, заявлені позовні вимоги підтримала. Представниця відповідача Скориківської сільської ради у підготовче засідання не з`явилась, подала до суду заяву, згідно якої Скориківська сільська рада не заперечує щодо задоволення позову, просить справу розглядати за відсутності представника відповідача. Враховуючи, що в підготовче засідання учасники судового розгляду не з`явились, то відповідно до вимог ч.2\~ст.247 ЦПК України\~суд розглядає справу без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного. Частиною 3\~ст.200 ЦПК України\~передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.1\~ст.206 ЦПК України\~відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. На підставі письмових заяв усіх сторін по справі, в зв`язку з визнанням відповідачем позову, суд вважає за можливе прийняти рішення у підготовчому засіданні на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст.223,247 ЦПК України. Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив наступне. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 21 серпня 1993 року, [PERSON] народилась [INFO] в селищі Пальчинці Підволочиського району Тернопільської області. Її батьками є [PERSON] та [PERSON] . Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Волочиського районного управління юстиції у Хмельницькій області 30 липня 2013 року, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстрували шлюб 30 липня 2013 року, про що складено відповідний актовий запис за №123. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на [PERSON] . Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Підволочиського районного управління юстиції Тернопільської області 03 жовтня 2002 року, [PERSON] помер [INFO] . Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом серії ВАС №027951 від 13 січня 2003 року виданого, завідуючим Підволочиської державної нотаріальної контори державним нотаріусом Коломійчуком О.І., [PERSON] є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] , а саме нею успадковано право на земельну частку (пай) у землі яка перебуває в колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Правда» с Пальчинці Підволочиського району Тернопільської області розміром 2,57 в умовних кадастрових гектарах, яке належалдо померлому [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ТР №0093774, виданого Підволочиською районною державною адміністрацією Тернопільської області 12 лютого 1997 року та зареєстровано в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), вказаної державної адміністрації 12 лютого 1997 року за №267. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого Підволочиським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області 19 вересня 2018 року, [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] . Згідно довідки №119 виданої виконкомом Скориківської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області 01 квітня 2024 року, на час смерті [PERSON] , яка була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] (померлої [INFO] ) за тією ж адресою була зареєстрована та проживала [PERSON] , [INFO] . Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії №51/02-31 від 29 березня 2024 року, державний нотаріус Підволочиської державної нотаріальної контори Джус С.З. відмовив [PERSON] у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на земельні ділянки у зв`язку із відсутністю належного правовстановлюючого документа на спадкове майно, необхідного для вчинення нотаріальної дії. Згідно листа Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області №29-19-0.2111-1565/2-24 від 05 квітня 2024 року, сертифікат серії ТР №0093774 на право власності на земельну частку (пай) площею 2,57 умовних кадастрових гектарів із земель колективної власності КСГП «Правда», який належав [PERSON] , переоформлено на [PERSON] , проте у Книзі відсутня відмітка про заміну сертифіката на право власності на земельну частку (пай) серії ТР №0093774 державним актом встановленого зразка. Відповідно до ч.3\~ст.1296 ЦК України\~відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно зі\~ст.11 ЦК України\~цивільні права виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також можуть виникати з рішення суду. Відповідно до\~ст.15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права, та відповідно до вимог\~ст.16 ЦК України\~має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільного права особи є визнання такого права. Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 статті 1218 цього Кодексу передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно положень ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якого є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачою йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно положень ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя\~статті 46 цього Кодексу). Відповідно до ч.3 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до положень ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] на час відкриття спадщини проживала разом зі спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] , тому вважається такою що спадщину прийняла. Звернулась до державного нотаріуса Підволочиської державної нотаріальної контори Джуса С.З. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки, однак у видачі такого свідоцтва, їй було відмовлено з підстави ненадання заявником необхідних правовстановлюючих документів на спадкове майно, яке підлягає реєстрації. Отже, з вищенаведеного випливає, що позивачка є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , однак свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) отримати не може, оскільки у неї відсутні правовстановлюючі документи на ім`я спадкодавця стосовно спадкового майна. Відповідно до положень ст.2 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно ч.3 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до п.4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого наказом МЮ України від 22 лютого 2012 року № 296/5 за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку, що стало причиною звернення позивача до суду. Оскільки спадкодавець [PERSON] за час свого життя не оформила правовстановлюючих документів на земельну частку (пай) площею 2,57 умовних кадастрових гектарів із земель колективної власності КСГП «Правда», тому на даний час позивачка як спадкоємець за законом позбавлена можливості підтвердити факт належності вказаної земельної частки (паю) спадкодавцеві, у зв`язку з чим і звернулась з даним позовом до суду. Згідно положень ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Так, відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або законність набуття такого права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч.2 ст.16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Враховуючи наведене, суд, належним чином оцінивши зібрані у справі докази кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved