Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-21 00:00:00

У провадженні Святошинського районного суду м. Києва перебувало кримінальне провадження № 12015100080007014 від 17.05.2015 року щодо обвинуваченого [PERSON] , [INFO] за ч. 2 ст. 286 КК України. У ході розгляду даного кримінального провадження, 05.06.2018 року потерпілим [PERSON] заявлено цивільний позов до обвинувачуваного [PERSON] . В обгрунтування позову позивач вказує на протиправність дій [PERSON] , які полягали у порушенні правил безпеки дорожнього руху під час керування транспортним засобом, внаслідок чого потерпілому завдана фізична, майнова та моральна шкода. Фізична шкода полягає у завданні [PERSON] тілесних ушкоджень, які призвели до тривалого болісного лікування, стійкого розладу здоров`я та незворотної втрати працездатності, присвоєння потерпілому ІІІ групи інвалідності. Матеріальну шкоду аргументовано понесенням [PERSON] витрат у розмірі 115099,12 грн. у зв`язку із пошкодженням його автомобіля "Volvo 850", а також витрат на лікування у розмірі 50284,00 грн. на придбання ліків та 65652,17 грн. на операцію, які [PERSON] поніс та очікує понести. Моральна шкода полягає у завданні [PERSON] фізичного болю та страждань, внаслідок отриманих тяжких тілесних ушкоджень, тривалим та важким лікуванням, трималою та стійкою втратою непрацездатності, довічною інвалідністю ІІІ групи, душевними стражданнями. Враховуючи вказані обставини, позивач вважає, що розмір моральної шкоди, завданої в результаті протиправних дій [PERSON] становить 100000,00 грн. Вироком Святошинського районного суду м. Києва від 07.10.2020 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки та на підставі ст. 75 КК України [PERSON] звільнено від відбування покарання із іспитовим строком в 1 рік. Крім цього, частково задоволено цивільний позов [PERSON] та стягнуто із [PERSON] 231 035 грн. 17 коп. матеріальної шкоди, 30 000 грн. витрат на правничу допомогу та 30 000 грн. моральної шкоди. У подальшому ухвалою Київського апеляційного суду від 16.11.2021 року зазначений вирок у частині вирішення цивільного позову про відшкодування завданої матеріальної шкоди скасовано та направлено на новий розгляд у порядку цивільного судочинства. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 21.01.2022 року відкрито провадження по справі у порядку загального позовного провадження. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 14.06.2022 року провадження по справі зупинено у зв`язку зі смертю позивача. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 23.05.2023 р. поновлено провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином. Закрито провадження в частині вимог про стягнення моральної шкоди. Залучено [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] до участі у справі № 759/1225/22 як правонаступників померлого [PERSON] . 06.06.2023 р. протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано на розгляд судді Єросовій І.Ю. 09.06.2023 р. ухвалою судді Святошинського районного суду м.Києва Єросової І.Ю. прийнято до свого провадження позовну заяву [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди, завданої злочином. Вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 13.11.2023 р. представником позивачів адвокатом Гудзерою Т.С. подано заяву про збільшення розміру позовних вимог. В обгрунтування заяви вказує, що [PERSON] завдано матеріальну шкоду, яка складається з збитків завданних пошкодженням автомобіля у розмірі 115099,12 грн., витратами понесеними на лікування 50284,05 грн., збитків, які [PERSON] мав сплатити за операцію у розмірі 65652,00 грн. На підставі ст. 625 ЦК України просить нарахувати за завдану шкоду за період з 17.07.2015 р. по 09.11.2023 р. 3% річних та інфляційне збільшення. Таким чином, загальний розмір заборгованості складає 580017,71 грн. 12.02.2024 р. від представника відповідача адвоката Крикунова О.В. надійшли заперечення на заяву про збільшення позовних вимог. Вказує, що транспортний засіб позивача вважається фізично знищеним, але позивач надав експертну оцінку визначення вартості матеріального збитку завданого колісному трансопртному засобу, в якому відсутня оцінка вартості автомобіля після ДТП, а тому вона є належним доказом. Окрім того, [PERSON] рівною мірою винен у ДТП, оскільки не мав права на керування трансопртним засобом та під час ДТП порушив п.12.3. ПДР, що підтверджується висновком експерта у кримінальному провадженні за результатами проведення комплексної судової автотехнічної експертизи №8220/16-52 від 27.10.2016 р. 01.07.2024 р. представник позивачів подав заяву про зміну підстави позову, залучення співвідповідача та зменшення розміру позовних вимог. В обгрунтування вказує, що позивачі прийняли рішення залучити до участі у справі страхову компанію у якості співвідповідача, одночасно змінивши підставу позову в частині обґрунтування позовних вимог до страхової компанії та зменшити розмір позовних вимог в частині стягнення збитків, завданих пошкодженням авто та збитків, у вигляді витрат, які [PERSON] мав понести у зв`язку із операцією обличчя. Страхова компанія не вчиняє дій, спрямованих на виплату страхового відшкодування. Тому, з ПрАТ «СК Уніка» на користь позивачів як спадкоємців [PERSON] просить стягнути 93 119,00 грн., як відшкодування збитків, завданих останньому знищенням його транспортного засобу, по 30 039, 66 грн. кожному. Розмір зобов`язання відповідача [PERSON] , пов`язаний зі шкодою завданою здоров`ю [PERSON] , з врахуванням інфляційних втрат та 3 процентів річних, становить 126 238,96 грн., де 50 284,05 (сума боргу) + 63 407,32 (інфляційне збільшення) + 12 547,59 (3% відсотки річних) (розрахунок 3 процентів річних та інфляційних втрат, доданий до заяви про збільшення розміру позовних вимог). Отже, з [PERSON] на користь позивачів як спадкоємців [PERSON] просить стягнути 126 238,96 грн., по 42 079,65 грн. кожному позивачу (126 238,96 грн./3 = 42 079,65 грн.). Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 16.07.2024 р. залучено до участі у справі за позовом за позовом [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди, завданої злочином,, як співвідповідача - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Уніка» (04112, місто Київ, вул.Теліги Олени, будинок 6 літ.В, код ЄДРПОУ 20033533). 23.09.2024 р. Ровінською Т.С., яка представляє інтереси ПрАТ "СК "Уніка" подано відзив. Зазначає, що у частині позовної вимоги позивачів про відшкодування матеріальної шкоди, пов`язаної з лікуванням та витрат у зв`язку із пошкодженням автомобіля у розмірі 231 035, 17 грн. позивач не надав підтверджені документально витрати на лікування, а саме чеки, квитанцію про сплату витрат на лікування, а тому у їх задоволенні слід відмовити. Що стосується відшкодування шкоди за пошкодження автомобіля, розмір страхового відшкодування має становити різницю між вартістю транспортного засобу до ДТП та вартістю придатних залишків транспортного засобу після ДТП, та відповідно до наявних матеріалів розмір страхового відшкодування визначити не можливо. Також звертає увагу, що згідно полісу ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну становить 50 000 грн. Щодо відшкодування моральної шкоди вказує, що розмір моральної шкоди при страховій виплаті страховика за шкоду, заподіяну здоров`ю згідно Закону прямо залежить від суми виплати за таку шкоду, і не може перевищувати 5 відсотків від суми такої виплати. ПрАТ «СК «УНІКА» здійснює свою діяльність відповідно до спеціального Закону. Таким чином, страховик прав позивача не порушував. У судовому засіданні представник позивачів позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] заперечує проти задоволення позовних вимог. У судове засідання представник відповідача ПрАТ "СК "Уніка" не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, доходить висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що вироком Святошинського районного суду м. Києва від 07.10.2020 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки та на підставі ст. 75 КК України [PERSON] звільнено від відбування покарання із іспитовим строком в 1 рік. Крім цього, частково задоволено цивільний позов [PERSON] та стягнуто із [PERSON] 231 035 грн. 17 коп. матеріальної шкоди, 30 000 грн. витрат на правничу допомогу та 30 000 грн. моральної шкоди (кримінальна справа №759/4457/18). Ухвалою Київського апеляційного суду від 16.11.2021 року зазначений вирок у частині вирішення цивільного позову про відшкодування завданої матеріальної шкоди скасовано та направлено на новий розгляд у порядку цивільного судочинства. В решті вирок суду залишено без змін. 16.07.2015 р. сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Volvo» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та за участю транспортного засобу «Volkswagen caddy» 2005, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Згідно із копії повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду №АА/0000001 від 05.08.2015р. [PERSON] повідомив страхову компанію про ДТП. Страховиком не було визнано дану подію страховим випадком, оскільки у ПрАТ «СК «УНІКА» відсутні документи, що підтверджують, у встановленому законом порядку, вину водія забезпеченого автомобіля «Volkswagen caddy» 2005, д.н.з. [NUMBER] [PERSON] у вчиненні ДТП. Відповідно до наявного в матеріалах справи копії звіту №47092 про визначення вартості матеріального збитку від 15.08.2015р., ктз Volvo 850, реєстраційний номер [NUMBER] , матеріальний збиток, завданий власникові Volvo 850, реєстраційний номер [NUMBER] , в результаті його пошкодження при ДТП складає 115009,12 грн. Згідно із звітом №00172802 про оцінку транспортного засобу легкового автомобіля Volvo 850, реєстраційний номер [NUMBER] , виконаним ТОВ «Сател Груп» на замовлення Страхової компанії «Уніка» 14.10.2015 р. ринкова вартість пошкодженого автомобіля Volvo 850 реєстраційний номер [NUMBER] складає 21 890,00 грн. 04.07.2015 року між ПрАТ «СК «УНІКА» та [PERSON] було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АЕ/ 4607619. Предметом страхування за полісом є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу «VOLKSWAGEN CADDY» , д.н.з. [NUMBER] . Ліміт відповідальності за шкоду заподіяну життю та здоров`ю 100 000грн. та за шкоду, заподіяну майну 50 000 грн. Згідно свідоцтва про смерть, виданого 20.05.2022 р. Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), [PERSON] помер [INFO] (актовий запис №10788). У зв`язку з тим, що позивач [PERSON] помер, припинилась і його цивільна процесуальна правоздатність (здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки). Згідно з ст. 55 ЦПК України, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. За змістом наведеної норми процесуального права процесуальне правонаступництво у разі смерті фізичної особи можливе шляхом залучення правонаступника, а не зміни відповідача, та лише у разі, коли фізична особа померла після відкриття провадження у справі. З наведеного вбачається, що процесуальне правонаступництво - це заміна сторони іншою особою (правонаступником) у зв`язку із вибуттям із процесу суб`єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки правопопередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь останнього. Зважаючи на це, а також те, що смерть позивача [PERSON] мала місце після пред`явлення даного позову до суду, його правонастпуники - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] набули цивільної процесуальної правоздатності у даному цивільному процесі, тобто є сторонами у справі. Щодо вимоги до ПрАТ "Страхова компанія "Уніка" про стягнення відшкодування за пошкодження транспортного засобу суд зазначає наступне. Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. У силу положень ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Преюдиційні факти - це факти, встановлені судовими рішеннями, що набрали законної сили і не підлягають доведенню в іншій справі. Отже наявність вини у діях [PERSON] у настанні дорожньо-транспортної пригоди у даному випадку встановлена вироком Святошинського районного суду м. Києва від 07.10.2020 року і не підлягає доказуванню. Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Volkswagen caddy» 2005, д.н.з. [NUMBER] була застрахована у Приватному акціонерному товаристві « СК Уніка». Ліміт відповідальності за шкоду заподіяну життю та здоров`ю 100 000грн. та за шкоду, заподіяну майну 50 000 грн. За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 Цивільного кодексу України). Згідно зі ст. 28 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана, серед іншого, з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого. Відповідно до ст. 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. Отже, ПрАТ «СК Уніка», уклавши з [PERSON] договір страхування його цивільно-правової відповідальності, взяло на себе обов`язок у межах страхової суми відповідати за шкоду, завдану страхувальником іншій особі внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу - автомобіля «Volkswagen caddy» 2005, д.н.з. [NUMBER] . Суд, розглядаючи спір у межах заявлених позовних вимог, приймає до уваги, що позивачами не заявлялись вимоги про стягнення з [PERSON] завданої шкоди на підставі статті 1194 ЦК України. Таким чином, суд вбачає наявність підстав для стягнення з страховика ПрАТ «СК Уніка» на користь позивачів розміру страхового відшкодування за шкоду, заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого в межах ліміту відповідальності страховика згідно полісу за шкоду, заподіяну майну, що становить 50 000 грн. Щодо позовних вимог до [PERSON] матеріальної шкоди у розмірі 126238,96 грн. Позивачі вказують, що матеріальна шкода, завдана [PERSON] ушкодженням здоров`я, складається із збитків, понесених останнім у зв`язку із лікуванням тілесних ушкоджень, отриманих внаслідок ДТП, інфляційних втрат та 3% річних. Відповідно до ч. 1 ст. 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). Відповідно до ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив. Із наведеного слідує, що з процесуальної точки зору, відповідно до частини першої статті 55 ЦПК України процесуальне правонаступництво - це заміна під час провадження у цивільній справі сторін або третіх осіб іншими особами, до яких переходять права та обов`язки у спірних правовідносинах. Суд будь-якої інстанції зобов`язаний залучити до участі у справі правонаступника сторони або третьої особи, якщо спірні правовідносини допускають правонаступництво прав та обов`язків відповідної особи, а правонаступник існує. Питання процесуальної правосуб`єктності сторони, третьої особи, їхніх правонаступників належать до тих, які суд має вирішити під час розгляду справи незалежно від стадії судового процесу. Не є перешкодами для з`ясування підстав процесуального правонаступництва межі розгляду справи у суді відповідної інстанції, а також предмет доказування за відповідними позовними вимогами. Проте, процесуальне правонаступництво можливе лише тоді, коли у майнових відносинах відбулось правонаступництво. Отже, при вирішенні питання про залучення правонаступників учасників справи, суду необхідно встановити наявність чи відсутність правонаступництва на підставі норм матеріального права у спірних правовідносинах (Постанова Верховного Суду від 24.02.2021 року № 758/10554/16-ц). Смерть фізичної особи як підстава для процесуального правонаступництва має універсальний характер. У тих випадках, коли матеріальні правовідносини тісно пов`язані з особою суб`єкта, правонаступництва матеріального, а відтак, і процесуального не може бути. Зокрема, згідно ст. 1219 ЦК не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, які випливають із зобов`язання, що пов`язане з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Тобто вимоги, які випливають з даної категорії правовідносин, процесуального правонаступництва не допускають. При цьому, виходячи зі змісту вищенаведеної норми, такий перелік не є виключним. Вимога позивача щодо стягнення з [PERSON] витрат понесених потерпілим на лікування нерозривно пов`язані з особою потерпілого [PERSON] , а від так такі позовні вимоги не допускають правонаступництва та підлягають закриттю у цій частині відповідно до пункту 7 частини першої статті 255 ЦПК України. Окрім того, відповідно до вищезазначеного полісу ОСЦПВ за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю потерпілої особи, в межах ліміту, який складає 10000,00 грн., несе саме страхова компанія (страховик ). Позивачами вимога про відшкодування шкоди заявляється лише [PERSON] , який був страхувальником. Щодо стягнення грошових коштів за прострочення виконання грошового зобов`язання. За змістом ст. ст. 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І "Загальні положення про зобов`язання" книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на не договірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України). Отже, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Зазначена правова позиція міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року (справа N 686/21962/15-ц). У контексті наведеного безпідставними є доводи позивача про стягнення інфляційних втрат та 3% річних, оскільки між сторонами виникли правовідносини із завдання шкоди, що не є грошовим зобов`язання. Таким чином, з огляду на вищевикладене, враховуючи норми чинного законодавства, сформовану практику Верховного суду, дослідженні судом докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial