Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду із вказаним позовом в якому вказує, що З 27 лютого 1993 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Зазначає, що рішенням Чернівецької міської ради від 25.01.2018 року, [PERSON] та [PERSON] , було передано безоплатно у спільну сумісну власність земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] площею 0,0836 га (кадастровий номер 7310136900:43:001:0212) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). 15.02.2018 року подружжя [PERSON] , зареєструвало право спільної сумісної власності на вказану земельну ділянку кадастровий номер . [INFO] чоловік позивача - [PERSON] - помер. Після смерті чоловіка, позивач прийняла спадщину, що складається з 77/100 часток будинковолодіння, розташованому у [ADDRESS] , на вищевказаній земельній ділянці. Разом із тим, Приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Суружіу Наталією Дмитрівною, було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на частку земельної ділянки [ADDRESS] , розміром 0,0836 га для будівництва житлового будинку, громадських будівель і споруд, кадастровий номер: 7310136900:43:001:0212, та роз`яснено, що для успадкування частки у спільній сумісній власності після смерті іншого учасника спільної сумісної власності, необхідним є звернення до суду із позовом про визначення розміру часток співвласників у спільному сумісному майні. Враховуючи викладене, просить суд ухвалити рішення яким визначити, що частка [PERSON] , який помер [INFO] , у праві спільної сумісної власності на вказану земельну ділянку площею на момент його смерті становила 77/100 часток, а частка [PERSON] , становила 23/100 часток, припинити право спільної сумісної власності на вказану земельну ділянку. Позивач в судове засідання не зявилась, однак її представник надіслав до суду заяву з проханням справу розглянути без їхньої участі, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача судове засідання не з`явився, однак надіслав до суду письмову заяву з проханням справу розглянути без його участі, ухвалити рішення відповідно до вимог чинного законодавства. Суд дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість та достовірність доказів, приходить до висновку про обґрунтованість позову та необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що з 27 лютого 1993 року позивач [PERSON] , [INFO] , перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб № [NUMBER] виданим [INFO] , актовий запис № 08. Встановлено також, що рішенням 48 сесії VII скликання Чернівецької міської ради №1115 від 25.01.2018 року, [PERSON] та [PERSON] , було передано безоплатно у спільну сумісну власність земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] площею 0,0836 га (кадастровий номер 7310136900:43:001:0212) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). 15.02.2018 року подружжя [PERSON] , на підставі рішення вищезазначеного органу місцевого самоврядування, зареєструвало право спільної сумісної власності на земельну ділянку кадастровий номер - 7310136900:43:001:0212, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності №114573802 від 20.02.2018 року. [INFO] чоловік позивача - [PERSON] - помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим Першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції № 277033 від 08.01.2024 року. Після смерті чоловіка, позивач прийняла спадщину, що складається з 77/100 часток будинковолодіння, що складається з двох житлових будинків, з відповідною частиною належних до нього будівель та споруд, що розташований у [ADDRESS] , належних померлому [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом виданим 08.07.2024 року приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Суружіу Наталією Дмитрівною. Разом із тим, Приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Суружіу Наталією Дмитрівною, було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на частку земельної ділянки [ADDRESS] , розміром 0,0836 га для будівництва житлового будинку, громадських будівель і споруд, кадастровий номер: 7310136900:43:001:0212 та роз`яснено, що для успадкування частки у спільній сумісній власності після смерті іншого учасника спільної сумісної власності, необхідним є звернення до суду із позовом про визначення розміру часток співвласників у спільному сумісному майні. Згідно ч. 1 ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Зі змісту ст. 370 ЦК України вбачається, що у разі виділу частки із майна, що є в спільній сумісній власності, частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду та правовідносини, що випливають з права на спадкування. В абзаці 5 п. 3.4 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», роз`яснено, що, - «У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності». Зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. Отже, резолютивну частину судового рішення в цій категорії справ має бути викладено наступним чином: "Визначити, що частка померлого (П.І.Б.) в праві спільної сумісної власності на квартиру (будинок, садибу) становила - ?". Відповідно до положень ст. 368 ЦК України, - спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно із ч. 4 ст. 86 ЗК України, - співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Відповідно до положень ст. 89 Земельного кодексу України, - земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам. Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Крім того, згідно із п. г ч. 1 ст. 87 ЗК України, - право спільної часткової власності на земельну ділянку виникає за рішенням суду. Згідно із положеннями ст. 372 Цивільного кодексу України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено між ними або законом. Як встановлено вище, позивач у встановлені строки звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, до складу якої входить і вищевказана земельна ділянка, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із невизначеністю часток у праві спільної сумісної власності. Враховуючи, що частки подружжя у будинковолодінні, яке розміщується на вказаній земельній ділянці є визначеними, суд вважає за можливе визначити, що на момент смерті спадкодавця, частки співвласників у спільній власності на земельну ділянку складають пропорційну частину до частки у праві власності на будинковолодіння, тобто 77/100 та 23/100 часток.

Outcome: approved