Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-22 00:00:00

у січні 2024 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просить: - визнати його батьком дитини [PERSON] , [INFO] , який народився у м. Києві, свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане Відділом РАЦС Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1195 від 23.07.2009 року; - зобов`язати Голосіївський відділ ДРАЦС в м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) внести зміни до актового запису № 1195 від 23.07.2009 року про народження дитини [PERSON] , [INFO] , внесеного Відділом РАЦС Голосіївського РУЮ у м. Києві, де вказати батьком дитини - [PERSON] , виключивши відомості про [PERSON] як батька [PERSON] , [INFO] та видати нове свідоцтво про народження, змінивши прізвище та по батькові [PERSON] на прізвище та по батькові [PERSON] . На мотивування позовних вимог, позивач вказує, що з 1995 року [PERSON] і [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, однак, з 2004 року він та [PERSON] проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Також зазначає, що [INFO] в нього із [PERSON] народився син [PERSON] , проте, в його свідоцтві про народження сина батьком вказано відповідача, з яким [PERSON] перебувала на той час у зареєстрованому шлюбі. Позивач зауважив, що 27.10.2009 року шлюб між [PERSON] і відповідачем розірвано, а 26.03.2010 року він зареєстрував шлюб з [PERSON] і вони проживали разом до 05.05.2018 року (шлюб між ними розірвано). Крім того, [PERSON] вказує, що на даний час виникла необхідність документального оформлення батьківства [PERSON] , при цьому, відповідач не заперечує про виключення даних про його батьківство з актового запису про народження [PERSON] про що власноручно написав заяву. На підставі зазначеного, позивач просить позов задовольнити. Ухвалою судді від 26.01.2024 року відкрито провадження в справі та призначено підготовче судове засідання (а.с. 48-49). Ухвалою суду від 10.06.2024 року підготовче провадження в справі закрито та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні (а.с. 64). 28.06.2024 року до суду від відповідача надійшов відзив на вказану позовну заяву, з якого вбачається, що [PERSON] позов визнає та просить задовольнити (а.с. 71-71 зворот). Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про день, час і місце розгляду справи повідомлені в установленому цивільним процесуальним законодавством порядку. Від сторін та третьої особи [PERSON] надійшли заяви, в яких вони просять справу слухати за їх відсутності. Від третіх осіб [PERSON] і Голосіївського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) пояснень на позовну заяву не надходило. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Дослідивши матеріали справи, заслухавши покази свідків, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що з 2004 року позивач та [PERSON] проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, яка з 28.04.1995 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 28.04.1995 року (а.с. 29). З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 23.07.2009 року, оригінал якого судом оглянуто в судовому засіданні, вбачається, що [INFO] народився [PERSON] , при чому батьком у свідоцтві зазначено відповідача, а матір`ю - третю особу [PERSON] (а.с. 14). 05.05.2018 року позивач та [PERSON] розірвали шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] (а.с. 15). Відповідач по справі не заперечує проти задоволення позову та виключення даних про його батьківство з актового запису про народження [PERSON] . Статтею 121 СК України визначено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Подружжя, а також жінка та чоловік, шлюб між якими припинено, у разі народження дитини до спливу десяти місяців після припинення їх шлюбу, мають право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану спільну заяву про невизнання чоловіка (колишнього чоловіка) батьком дитини. Така вимога може бути задоволена лише у разі подання іншою особою та матір`ю дитини заяви про визнання батьківства. Відповідно до вимог ч. ч. 2, 3 ст. 128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. За приписами ч. 1 ст. 129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. Аналогічні положення містяться в п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3, згідно яких, особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатися одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини. Тлумачення ст. 128 СК України свідчить, що закон не встановлює конкретного переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від даної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України. У пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3 роз`яснено, що відповідно до ст. ст. 213, 215 ЦПК України 2004 року рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах реєстрації актів цивільного стану (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Відповідно до п.п. 20 п.1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Згідно з п. 2.13.1 Розділу ІІ Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року № 96/5, підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установленням неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Відповідно до п. 2.16.4 Розділу ІІ зазначених вище правил, на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. З урахуванням викладеного, враховуючи визнання відповідачем позовних вимог суд приходить до висновку про доведеність факту батьківства [PERSON] , відносно сина [PERSON] , а тому позовні вимоги про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved