Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Вінницького міського суду Вінницького області в порядку цивільного судочинства з позовом до Акціонерного товариства «Універсал Банк» про визнання недійсним договору поруки від 15.05.2007 та про визнання недійсною додаткової угоди від 27.03.2009 до договору поруки. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 14.05.2007 між ВАТ «Банк Універсальний», правонаступником якого є АТ «Універсал Банк» та [PERSON] (позичальник) був укладений кредитний договір № 15/04/365к-07, відповідно до якого позичальнику були надані грошові кошти (кредит) у тимчасове платне користування на наступних умовах: сума кредиту - 20 000,00 доларів США; термін кредиту - 120 місяців; дата погашення кредиту - 13 травня 2017 року; процентна ставка - 13,7 % річних. 10.02.2011 Вінницький районний суд Вінницької області у справі №2-361/11, ухвалив заочне рішення, яким задоволено позов ПАТ «Універсал Банк» (правонаступником якого є АТ «Універсал Банк»), стягнуто з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Універсал банк» суму заборгованості у розмірі 315 845,85 грн., з яких: непогашений кредит - 268 725,37 грн., несплачені відсотки - 46 164,24 грн., підвищені відсотки - 956,24 грн. Як зазначає позивач, копію заочного рішення вона не отримувала, про розгляд справи у Вінницькому районному суді у період 2010-2011 рр. не знала, жодних повісток на адресу позивача направлено не було. Про зазначене рішення суду позивачу стало відомо під час ознайомлення з матеріалами справи у травні 2020 року після того, коли у квітні 2020 року з метою оформлення спадщини вона звернулась до нотаріальної контори, де їй повідомили, що вона знаходиться у реєстрі боржників на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження. У матеріалах справи містяться ксерокопія договору поруки від 15 травня 2007 року та ксерокопія додаткової угоди б/н від 27.03.2009 до договору поруки від 14 травня 2007 року, про існування яких позивачці стало відомо після ознайомлення з матеріалами справи №2-361/11. Згідно із договору поруки від 15.05.2007, укладеному між ВАТ «Банк Універсальний» в особі [PERSON] та [PERSON] , поручитель зобов`язується перед кредитором відповідати по зобов`язаннях [PERSON] , що випливають з Кредитного договору № 15/04/365к-07 від 14 травня 2007 року, укладеного між кредитором та боржником, за яким останній зобов`язаний до 13 травня 2017 року повернути кредит у розмірі 20 000 доларів США, сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 13,7% річних, комісію, штрафні санкції у розмірі та у випадках, передбачених кредитним договором. Додатковою угодою б/н від 27.03.2009 внесено зміни до Договору поруки від 14 травня 2007 року, в п. 1.2 якого зазначено, що поручитель засвідчує, що йому добре відомі усі умови вищезазначеного основного договору і він погоджується з ними. Однак, як зазначає позивач, договір поруки від 15.05.2007 та додаткову угоду б/н від 27.03.2009 до договору поруки від 14.05.2007 позивач не укладала та не підписувала, у зв`язку з чим дані правочини є недійсними, що підтверджується наступним. 14.05.2007 між чоловіком позивача [PERSON] та банком був укладений кредитний договір № 15/04/365к-07, відповідно до якого [PERSON] був наданий кредит у сумі 20 000 доларів США з процентною ставкою 13,7%, які були у повному обсязі повернуті банку у строк, передбачений у Договорі. Про кредит у сумі 20 000 доларів США позивач знала, однак своєї згоди бути поручителем за даними зобов`язаннями вона не надавала. Про інші транші у сумі 18 579, 00 доларів США та 20 00 доларів США, про які було вказано у Додатковій угоді до договору поруки від 27.03.2009, позивачу нічого відомо не було. Також, звертає увагу на розбіжність у датах укладення спірних правочинів, оскільки договір поруки датований 15.05.2007, а додаткова угода б/н від 27.03.2009 укладена до договору поруки від 14.05.2007. Таким чином, оспорювані правочини - договір поруки від 15.05.2007 та додаткова угода б/н від 27.03.2009 є недійсними, оскільки суперечать вимогам Цивільного кодексу України щодо обов`язковості особистого підписання договору, який був укладений у письмовій формі, у зв`язку з чим ці правочини не відповідають внутрішній волі позивача. З огляду на вищевказане, позивач просить суд визнати недійсним договір поруки від 15.05.2007, укладений між [PERSON] та ВАТ «Банк Універсальний» в рахунок забезпечення виконання зобов`язань [PERSON] за кредитним договором №15/04/365к-07 від 14 травня 2007 року, визнати недійсною Додаткову угоду б/н від 27.03.2009 до договору поруки від 14 травня 2007 року та стягнути з відповідача судові витрати. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 01.02.2021 справу за позовом [PERSON] до Акціонерного товариства «Універсал Банк» про визнання договору поруки недійсним, передано за підсудністю на розгляд до Оболонського районного суду міста Києва. Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 05.03.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до Акціонерного товариства «Універсал Банк» про визнання договору поруки недійсним. Розгляд справи постановлено проводити за правилами загального позовного провадження. 30.03.2021 на адресу суду від позивача [PERSON] надійшло клопотання про призначення судово- почеркознавчої експертизи по справі та витребування у відповідача документів. Цього ж числа, до суду від позивача надійшла заява позивача [PERSON] про залишення позовної заяви без розгляду в частині визнання недійсним договору поруки від 15.05.2007, укладеного між [PERSON] та ВАТ «Банк Універсальний» в рахунок забезпечення виконання зобов`язань [PERSON] за кредитним договором №15/04/365к-07 від 14 травня 2007 року. 03.06.2021 на адресу суду від позивача [PERSON] надійшли доповнення до клопотання про призначення судово-почеркознавчої експертизи. 11.10.2021 до суду від позивача [PERSON] надійшло клопотання про залучення третьої особи, у якому, зокрема, повідомляється, що право вимоги за кредитним договором №15/04/365к-07 від 14 травня 2007 року перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». За таких обставин, позивач просить суд залучити до участі у справі в якості третьої особи без права самостійних вимог ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», оскільки рішення у даній справі може вплинути на його права та обов`язки. Разом із клопотанням про залучення третьої особи, позивачем було направлено уточнене клопотання про витребовування доказів у АТ «Універсал Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», а саме: оригіналу кредитної справи по кредитному договору № 15/04/365к-07 від 14.05.2007; оригіналу договору поруки від 15.05.2007, укладеного між ВАТ «Банк Універсальний» та [PERSON] ; оригінал Додаткової угоди б/н від 27.03.2009 до Договору поруки від 14.05.2007, укладеного між ВАТ «Універсал Банк» та [PERSON] та просить розглянути дане клопотання та клопотання про залучення третьої особи за її відсутності. Клопотання про витребовування документів позивач обґрунтувала тим, що документи, які витребовуються, матимуть важливе значення при вирішення питання про призначення судово-почеркознавчої експертизи. Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 12.10.2021 заяву позивача [PERSON] про залишення позовної заяви без розгляду в частині заявлених позовних вимог задоволено; позовні вимоги [PERSON] в частині визнання недійсним договору поруки від 15.05.2007, укладеного між [PERSON] та ВАТ «Банк Універсальний» в рахунок забезпечення виконання зобов`язань [PERSON] за кредитним договором №15/04/365к-07 від 14 травня 2007 року залишено без розгляду; клопотання [PERSON] про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору задоволено; залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»; клопотання позивача [PERSON] про витребування доказів, з урахуванням уточненого клопотання задоволено; витребувано у АТ «Універсал Банк»: оригінал кредитної справи по кредитному договору № 15/04/365к-07 від 14.05.2007; оригінал договору поруки від 15.05.2007, укладеного між ВАТ «Банк Універсальний» та [PERSON] ; оригінал Додаткової угоди б/н від 27.03.2009 до Договору поруки від 14.05.2007, укладеного між ВАТ «Універсал Банк» та [PERSON] , витребувано у ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»: оригінал кредитної справи по кредитному договору № 15/04/365к-07 від 14.05.2007; оригінал договору поруки від 15.05.2007, укладеного між ВАТ «Банк Універсальний» та [PERSON] ; оригінал Додаткової угоди б/н від 27.03.2009 до Договору поруки від 14.05.2007, укладеного між ВАТ «Універсал Банк» та [PERSON] . 25.10.2021 на адресу суду від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» надійшла заява на виконання ухвали суду від 12.10.2021, до якої, серед іншого, долучено оригінал кредитного договору № 15/04/365к-07 від 14.05.2007; оригінал договору поруки від 15.05.2007, укладеного між ВАТ «Банк Універсальний» та [PERSON] ; оригінал Додаткової угоди б/н від 27.03.2009 до Договору поруки від 14.05.2007, укладеного між ВАТ «Універсал Банк» та [PERSON] 25.11.2021 на адресу суду від відповідача Акціонерного товариство «Універсал Банк» надійшла заява, в якій, серед іншого, повідомлено суд, що АТ «Універсал Банк» не має можливості виконати ухвалу суду від 12.10.2021, оскільки у спірному зобов`язанні відбулася зміна кредитора з АТ «Універсал Банк» на ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», відповідно всі наявні документи на момент укладення договору факторингу №30/04/21/ФК2 від 30.04.2021 були передані новому кредиторові. Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 17.02.2022 клопотання позивача [PERSON] про призначення судової почеркознавчої експертизи з урахуванням доповнень у цивільній справі за позовом [PERSON] до Акціонерного товариства «Універсал Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», про визнання недійсною додаткової угоди від 27.03.2009 до договору поруки задоволено частково та призначено у справі за позовом [PERSON] до Акціонерного товариства «Універсал Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», про визнання недійсною додаткової угоди від 27.03.2009 до договору поруки, судову почеркознавчу експертизу. Провадження у справі за позовом [PERSON] до Акціонерного товариства «Універсал Банк» третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», про визнання недійсною додаткової угоди від 27.03.2009 до договору поруки на час проведення експертизи - зупинено, ухвалу по справі направлено до експертної установи для її проведення. 31.05.2022 на адресу суду від експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшло клопотання про надання додаткових матеріалів та уточнення питань для проведення судової почеркознавчої експертизи. При цьому, на адресу суду були повернуті матеріали цивільної справи № 127/1844/21, оригінал додаткової угоди б/н від 27 березня 2009 року до договору поруки від 14 травня 2007 року, вільні зразки підписів, виконані [PERSON] на 7 документах, експериментальні зразки підписів, виконані [PERSON] на 9 аркушах, а також вільні зразки почерку [PERSON] - рукописні записи у робочому зошиті, який належить [PERSON] , в обкладинці зеленого і коричневого кольорів, з надрукованими на ньому фото ручки, квитанцію на папері коричневого кольору від 27.10.2006 про оплату процентів за кредитом; квитанцію №15093112 від 28.09.2006 на папері білого кольору; квитанцію про оплату від 26.05.2008 на суму платежу 694,08 грн. на папері білого кольору; квитанцію про оплату від 29.02.2008 на суму платежу 713,49 грн. на папері білого кольору; квитанцію про оплату від 29.02.2008 на суму платежу 659,36 грн. на папері білого кольору; квитанцію про оплату від 26.05.2008 на суму платежу 713,49 грн. на папері білого кольору; гарантійний талон №956 від 19.02.2014 на папері білого кольору. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 03.06.2022 провадження у справі поновлено та призначено підготовче судове засідання. 07.06.2022 до суду від експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшов рахунок від 27.05.2022 №990 за проведення судової почеркознавчої експертизи для скерування платнику. 05.07.2022 до суду на виконання вимог експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від представника позивача надійшло клопотання про надання додаткових оригіналів документів із зразками вільних підписів [PERSON] для приєднання до матеріалів судової справи «127/1844/21, а саме: акт прийому-передачі виконаних робіт від 30.11.2009 на суму 342,42 грн.; акт прийому-передачі виконаних робіт від 30.11.2009 на суму 66,38 грн.; стан операцій позичальника від 10.11.2009 по договору №48; орендна відомість від лютого 2009; заява про згоду на щеплення від 15.01.2009; гарантійний талон від 10.04.2009; видаткова накладна від 01.02.2010. 04.08.2022 від представника позивача через канцелярію суду надійшла заява, у якій серед іншого зазначається, що для належного проведення експертизи суду були надано додаткові документи. Стосовно уточнення обсягу експертного завдання, просить провести експертизу усіх підписів, що зазначені в графі "Поручитель" перед написом: [PERSON] в кількості 6 штук. Водночас просить провести судове засідання без його присутності. Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 04.08.2022 клопотання експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз про надання додаткових матеріалів та уточнення питань у цивільній справі №127/1844/21 за позовом [PERSON] до Акціонерного товариства «Універсал Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», про визнання недійсною додаткової угоди від 27.03.2009 до договору поруки - задоволено. Уточнено питання ухвали Оболонського районного суду міста Києва від 17.02.2022. На виконання клопотання експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз про надання додаткових матеріалів для проведення судової почеркознавчої експертизи призначеної ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 17.02.2022 надано додаткові вільні зразки підпису [PERSON] Повернуто матеріали цивільної справи № 127/1844/21, оригінал додаткової угоди б/н від 27 березня 2009 року до договору поруки від 14 травня 2007 року, вільні зразки підписів, виконані [PERSON] на 7 документах, експериментальні зразки підписів, виконані [PERSON] на 9 аркушах; вільні зразки почерку [PERSON] - рукописні записи у робочому зошиті, який належить [PERSON] , в обкладинці зеленого і коричневого кольорів, з надрукованими на ньому фото ручки; квитанцію на папері коричневого кольору від 27.10.2006 про оплату процентів за кредитом; квитанцію №15093112 від 28.09.2006 на папері білого кольору; квитанцію про оплату від 26.05.2008 на суму платежу 694,08 грн. на папері білого кольору; квитанцію про оплату від 29.02.2008 на суму платежу 713,49 грн. на папері білого кольору; квитанцію про оплату від 29.02.2008 на суму платежу 659,36 грн. на папері білого кольору; квитанцію про оплату від 26.05.2008 на суму платежу 713,49 грн. на папері білого кольору; гарантійний талон №956 від 19.02.2014 на папері білого кольору, для подальшого проведення судової почеркознавчої експертизи Київському науково-дослідному інституту судових експертиз (КНДІСЕ) (адреса: вул.Смоленська, 6, м.Київ, 03057) призначеної ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 17.02.2022. Оплату за проведення експертизи за поставлені уточнені питання покладено на [PERSON] . Провадження у справі за позовом [PERSON] до Акціонерного товариства «Універсал Банк» третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», про визнання недійсною додаткової угоди від 27.03.2009 до договору поруки на час проведення експертизи - зупинено, матеріали направлено до експертної установи для подальшого проведення експертизи. 29.09.2022 на адресу суду від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшли матеріали цивільної справи № 127/1844/21, разом з іншими матеріали, які були повернуті, у зв`язку з відсутністю відомостей про оплату за проведення експертизи. Ухвалою суду від 07.10.2022 провадження у справі поновлено та призначено підготовче судове засідання. 14.12.2022 на адресу суду від відповідача надійшло клопотання про заміну відповідача АТ «Універсал Банк» на ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». 30.12.2022 до суду від ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» надійшли заперечення на заяву про заміну сторони. 09.01.2024 на адресу суду від представника позивача надійшли заперечення на заяву АТ «Універсал Банк» про заміну сторони. Цього ж числа, 09.01.2024 від представника позивача надійшло клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи по справі. Протокольною ухвалою суду від 09.01.2024 відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про заміну АТ «Універсал Банк» на ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 09.01.2024 повторно направлено на виконання ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 17.02.2022 про призначення судової почеркознавчої експертизи та ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 04.08.2022 у цивільній справі №127/1844/21 за позовом [PERSON] до Акціонерного товариства «Універсал Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», про визнання недійсною додаткової угоди від 27.03.2009 до договору поруки. Провадження у справі за позовом [PERSON] до Акціонерного товариства «Універсал Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», про визнання недійсною додаткової угоди від 27.03.2009 до договору поруки зупинено. 04.04.2024 на адресу Оболонського районного суду міста Києва від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшов висновок експерта від 22.03.2024 № 2132/24-32 за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи. Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 12.04.2024 поновлено провадження в справі за позовом [PERSON] до Акціонерного товариства «Універсал Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», про визнання недійсною додаткової угоди від 27.03.2009 до договору поруки. Протокольною ухвалою суду від 03.06.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач та представник позивача у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені. При цьому, представник позивача у судовому засіданні 15.08.2024 підтримав заявлені позовні вимоги, просив їх задовольнити. Заперечень щодо заочного розгляду справи не висловлював. Уповноважений представник відповідача АТ «Універсал Банк» у судове засідання не з`явився, про час та дату судового засідання повідомлявся. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду відповідач не надіслав, про причину неявки суд не повідомив, відзив та інші заяви з процесуальних питань до суду не надходили. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» у судове засідання не з`явився, про час та дату судового засідання повідомлявся. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до наступного висновку. Як убачається із матеріалів справи, 14.05.2007 між ВАТ «Банк Універсальний», правонаступником якого є АТ «Універсал Банк» та [PERSON] (позичальник) був укладений кредитний договір № 15/04/365к-07, відповідно до якого позичальнику були надані грошові кошти (кредит) у тимчасове платне користування на наступних умовах: сума кредиту - 20 000,00 доларів США; термін кредиту - 120 місяців; дата погашення кредиту - 13 травня 2017 року; процентна ставка - 13,7 % річних. 15.05.2007 між ВАТ «Банк Універсальний» та [PERSON] був укладений договір поруки, відповідно до якого поручитель зобов`язується перед кредитором відповідати по зобов`язаннях [PERSON] , що випливають з Кредитного договору № 15/04/365к-07 від 14 травня 2007 року, укладеного між кредитором та боржником, за яким останній зобов`язаний до 13 травня 2017 року повернути кредит у розмірі 20 000 доларів США, сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 13,7% річних, комісію, штрафні санкції у розмірі та у випадках, передбачених кредитним договором. 27.03.2009 між ВАТ «Банк Універсальний» та [PERSON] було укладено Додаткову угоду б/н до Договору поруки від 14 травня 2007 року. Заочним рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 10.02.2011 у справі №2-361/11 позов ПАТ «Універсал Банк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, задоволено, стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Універсал Банк» суму заборгованості в розмірі 315 845,85 грн., з яких: непогашений кредит - 268 725,37 грн.; несплачені відсотки -46 164,24 грн.; підвищені відсотки -956,24 грн., стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Універсал Банк» судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 1700 грн. 00 коп. та витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн., а всього 1820 грн. 00 коп. 19.12.2019 старшим державним виконавцем Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Невмержицької Я.А. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-361/2011, виданого 17.01.2011, про стягнення солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованості в розмірі 315 845,85 грн., а також судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 1700 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн., а всього 1820 грн. Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень, ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 18.11.2020 у справі №2-361/11 у задоволенні заяви [PERSON] про поновлення строку звернення із заявою про перегляд заочного рішення суду у цивільній справі № 2-361/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено, заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 10 лютого 2011 року по цивільній справі № 2-361/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, залишено без задоволення. Постановою Вінницького апеляційного суду від 09.02.2021 у справі №2-361/11, апеляційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення, заочне рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 10.02.2011 року, залишено без змін. Вказане заочне рішення суду набрало законної сили. Відповідно до висновку експерта КНДІСЕ №2132/24-32 від 22.03.2024 за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи у даній справі, підписи від імені [PERSON] , що містяться в графі «Поручитель:» у рядку «_____ ( [PERSON] )» у нижньому правому куті першого аркуша та в графі «Поручитель: [PERSON] » у рядку «_____( [PERSON] ) у середній правій частині п`ятого аркуша у додатковій угоді б/н до договору поруки від 14.05.2007, укладеній між ВАТ «Універсал Банк» та [PERSON] 27 березня 2009 року, виконані не [PERSON] , а іншою особою. Підписи від імені [PERSON] , що містяться в графі Поручитель:» у рядку «____( [PERSON] )» у нижньому правому куті другого, третього, четвертого, п`ятого аркушів у додатковій угоді б/н до договору поруки від 14.05.2007, укладеній між ВАТ «Універсал Банк» та [PERSON] 27 березня 2009 року, виконані [PERSON] . Відповідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із ч.1, ч.2 п.1 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. У статті 626 ЦК України закріплено поняття договору, яким є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору (частина третя статті 626 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 627 ЦК України і відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною першою статті 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України). Положенням ч.1 ст. 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Відповідно до ч.1 ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.547ЦК України). Відповідно до статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори) (частина друга). Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами. Односторонній правочин може створювати обов`язки лише для особи, яка його вчинила. Односторонній правочин може створювати обов`язки для інших осіб лише у випадках, встановлених законом, або за домовленістю з цими особами (частина третя). Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина четверта). Статтею 203 ЦК України встановлені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. У справі, що розглядається, позивач просить визнати додаткову угоду б/н до договору поруки від 14 травня 2007 року недійсною, з тих підстав, що оспорюваний договір вона не підписувала та не укладала. Тому правочин не відповідає вимогам, які встановлюються до письмової форми правочину, та підлягає визнанню недійсним. Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц (провадження № 14-499цс19) Велика Палата Верховного Суду зробила висновки, що правочин, який не вчинено (договір, який не укладено), не може бути визнаний судом недійсним. Такий спосіб захисту як визнання правочину неукладеним не є способом захисту прав та інтересів, установленим законом. У випадку оспорювання самого факту укладення правочину такий факт може бути спростований не шляхом подання самостійного позову про недійсність правочину, а під час вирішення спору про захист права, яке позивач вважає порушеним, шляхом викладення відповідного висновку про неукладеність спірних договорів у мотивувальній частині судового рішення. Ці висновки підтримані Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26 жовтня 2022 року у справі № 227/3760/19-ц (провадження № 14-79цс21), яка не встановила підстав для відступу від зазначених висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц (провадження № 14-499цс19). Також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 жовтня 2022 року у справі № 227/3760/19-ц (провадження № 14-79цс21) викладено такі висновки, які підлягають врахуванню. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами) (частини друга статті 207 ЦК України). Підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми правочину, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію. Відсутність на письмовому тексті правочину (паперовому носії) підпису його учасника чи належно уповноваженої ним особи означає, що правочин у письмовій формі не вчинений. Наявність же сама по собі на письмовому тексті правочину підпису, вчиненого замість учасника правочину іншою особою (фактично невстановленою особою, не уповноваженою учасником), не може підміняти належну фіксацію волевиявлення самого учасника правочину та створювати для нього права та обов`язки поза таким волевиявленням. Відсутність вольової дії учасника правочину щодо вчинення правочину (відсутність доказів такого волевиявлення за умови заперечення учасника правочину) не можна ототожнювати з випадком, коли волевиявлення учасника правочину існувало, але не відповідало ознакам, наведеним у частині третій статті 203 ЦК України, волевиявлення не було вільним чи не відповідало його внутрішній волі. У тому випадку, коли сторона не виявляла своєї волі до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків, тоді правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою взагалі не набуті, а правовідносини за ним не виникли. Законодавець за загальним правилом, викладеним у статті 218 ЦК України, не передбачає наслідків у виді недійсності правочину у разі недотримання вимог щодо простої письмової форми правочину, встановлюючи водночас коло доказів, якими одна зі сторін може заперечувати факт вчинення правочину або окремих його частин (письмові докази, засоби аудіо-, відеозапису, інші докази, крім свідчень свідків). За змістом статей 15 і 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Відповідно до частини другої статті 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 жовтня 2022 року у справі № 227/3760/19-ц (провадження № 14-79цс21) зроблено висновок про те, що такий спосіб захисту, як визнання правочину неукладеним, не є способом захисту прав та інтересів, установленим законом. У випадку заперечення самого факту укладення правочину, як і його виконання, такий факт може бути спростований не шляхом подання окремого позову про недійсність правочину, а під час вирішення спору про захист права, яке позивач вважає порушеним, шляхом викладення відповідного висновку про неукладеність спірного договору у мотивувальній частині судового рішення. У справі, що розглядається, позивач звернувся з вимогою про визнання недійсною додаткової угоди, яку аргументувала тим, що вона цю угоду не підписувала, не укладала. Тоді як за висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постановах від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц (провадження № 14-499цс19) та від 26 жовтня 2022 року у справі № 227/3760/19-ц (провадження № 14-79цс21), такий спосіб захисту не передбачений законодавством, тобто не є правомірним способом захисту, та не є ефективним. У разі заперечення самого факту укладення правочину, тобто факту підписання договору та його виконання, такий факт може бути спростований не шляхом подання окремого позову про недійсність правочину, а під час вирішення спору, зокрема про стягнення заборгованості за кредитним договором, шляхом викладення відповідного висновку про неукладення оспорюваного договору у мотивувальній частині відповідного судового рішення. Як зазначалося вище, заочним рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 10.02.2011 у справі №2-361/11 було задоволено позов ПАТ «Універсал Банк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Універсал Банк» суму заборгованості в розмірі 315 845,85 грн., з яких: непогашений кредит - 268 725,37 грн.; несплачені відсотки -46 164,24 грн.; підвищені відсотки -956,24 грн. стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Універсал Банк» судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 1700 грн. 00 коп. та витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн., а всього 1820 грн. 00 коп. 19.12.2019 старшим державним виконавцем Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Невмержицької Я.А. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-361/2011, виданого 17.01.2011, про стягнення солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованості в розмірі 315 845,85 грн., а також судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 1700 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн., а всього 1820 грн. Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 18.11.2020 у справі №2-361/11 у задоволенні заяви [PERSON] про поновлення строку звернення із заявою про перегляд заочного рішення суду у цивільній справі № 2-361/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено, заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 10 лютого 2011 року по цивільній справі № 2-361/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, залишено без задоволення. Постановою Вінницького апеляційного суду від 09.02.2021 апеляційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення, заочне рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 10.02.2011 року, залишено без змін. Вказане заочне рішення суду набрало законної сили. Під час розгляду справи №2-361/11 за позовом ПАТ «Універсал Банк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, апеляційний суд зазначив, серед іншого, що доводи апеляційної скарги, що [PERSON] не укладала договору поруки та додаткової угоди до договору поруки не підтверджується належними та допустимими доказами є безпідставними та спростовуються матеріалами справи. Крім того, зазначено, що [PERSON] була повідомлена про час та місце розгляду справи 10.02.2011, про що свідчить поштове повідомлення про вручення судової повістки, копія заочного рішення була направлена [PERSON] та отримана нею 19.02.2011, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 січня 2021 року у справі № 522/1528/15-ц (провадження № 14-67цс20) за позовом про визнання договору поруки припиненим зроблено висновки, що «задоволення позову про визнання відсутності права вимоги в особи, яка вважає себе кредитором, і відсутності кореспондуючого обов`язку особи - боржника у відповідних правовідносинах - є спрямованим на усунення правової невизначеності. Тобто, відповідне судове рішення має забезпечити, щоби обидві сторони правовідносин могли у майбутньому знати про права одна одної та діяти, не порушуючи їх. А тому такий спосіб захисту є виключно превентивним. Якщо кредитор, який діяв в умовах правової невизначеності, у минулому порушив права особи, яку він вважає боржником, тоді для останнього ефективним способом захисту буде той, який спрямований на захист порушеного права, а не на превентивний захист інтересу. Тож звернення з позовом для усунення правової невизначеності, яка існувала у минулому, в означеній ситуації не є ефективним способом захисту. Зокрема, якщо суд розглядає справу про стягнення з боржника коштів, то останній має захищати свої права саме в цьому провадженні, заперечуючи проти позову та доводячи відсутність боргу, зокрема відсутність підстав для його нарахування, оскільки вирішення цього спору приведе до правової визначеності у правовідносинах сторін зобов`язання. Наявність відповідного боргу чи його відсутність, як і відсутність підстав для нарахування боргу, є предметом доказування у спорі про стягнення з відповідача коштів незалежно від того, чи подав останній зустрічний позов про визнання відсутності права кредитора, зокрема про визнання поруки припиненою. Тому для захисту права відповідача у ситуації, коли кредитор вже звернувся із зазначеним позовом про стягнення коштів, не потрібно заявляти зустрічний позов, а останній не може бути задоволений. Аналогічно, після звернення кредитора з позовом про стягнення коштів боржник не може заявляти окремий позов про визнання відсутності права вимоги в кредитора та кореспондуючого обов`язку боржника. Такий окремий позов теж не може бути задоволений, оскільки боржник має себе захищати у судовому процесі про стягнення з нього коштів, заперечуючи проти відповідного позову кредитора. Застосування боржником способу захисту інтересу, спрямованого на усунення правової невизначеності у відносинах із кредитором, є належним лише в разі, якщо така невизначеність триває, ініційований кредитором спір про захист його прав суд не вирішив, і відповідне провадження не було відкрите. У разі, якщо кредитор уже ініціював судовий процес, спрямований на захист порушеного, на його думку, права, або такий спір суд уже вирішив, звернення боржника з позовом про визнання відсутності права вимоги у кредитора та кореспондуючого обов`язку боржника не є належним способом захисту». Також у наведеній постанові Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що правова визначеність передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності судового рішення, недопустимості повторного розгляду вже вирішеної судом справи. Жодна сторона не має права домагатися перегляду кінцевого й обов`язкового рішення виключно з метою проведення нового слухання та вирішення справи (рішення Європейського суду з прав людини від 09 листопада 2004 року у справі «Світлана Науменко проти України» Svetlana Naumenko v. Ukraine, заява № 41984/98). Подібні висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2022 року у справі № 462/5368/16-ц (провадження № 14-143цс20), в якій також зазначено, що згідно з принципом процесуальної економії штучне подвоєння судового процесу є неприпустимим, бо вирішення справи у суді має усунути саму потребу у новому зверненні до суду для вжиття додаткових засобів захисту. З урахуванням викладеного після звернення кредитора з позовом про стягнення коштів та вирішення цього спору боржник не може окремо ініціювати спір про визнання договору недійсним (неукладеним). Такий окремий позов не є належною формою (способом) захисту, а тому його не можна задовольнити. Наявність у поручителя відповідного боргу чи брак такого, як і відсутність підстав для нарахування заборгованості, є предметом доказування у спорі про стягнення коштів. Оскільки кредитор ініціював вирішення такого спору, поручитель міг ефективно захистити своє право саме під час розгляду справи № 2-361/11, заперечуючи проти позову з тих підстав, що він не підписував та не укладав Додаткову угоду б/н від 27.03.2009 до договору поруки від 14 травня 2007 року. Проте, в справі № 2-361/11 позивач не надала належних та допустимих доказів на підтвердження обставин щодо не укладення зазначеної додаткової угоди, про що наголосив суд апеляційної інстанцій у мотивувальній частині постанови за наслідками розгляду спору про стягнення заборгованості у тому числі за вказаною додатковою угодою, яка оспорюється позивачем у даній справі. Суд вважає, що в спорі про стягнення заборгованості за оспорюваною угодою позивач не довела, що ця угода нею не підписувалася, обраний позивачем такий спосіб захисту, як визнання недійсною (неукладеною) угоди в окремому спорі, ініційованому після ухвалення рішення про стягнення заборгованості, у тому числі, за оспорюваною додатковою угодою, є неефективним, суперечить принципам процесуальної економії та юридичної визначеності, що узгоджується з правовими висновками, викладеними у постановах Великої Палати Верховного Суду від 26 січня 2021 року у справі № 522/1528/15-ц (провадження № 14-67цс20) та від 22 вересня 2022 року у справі № 462/5368/16-ц (провадження № 14-143цс20). Враховуючи, що суд дійшов до висновку про обрання позивачем помилкового способу захисту, який не установлений законом та є неефективним, що є самостійною підставою для відмови в позові, тому немає потреби оцінювати інші доводи позову щодо дослідження доказів; оцінці висновків судово-почеркознавчої експертизи. Суд встановив, що позовні вимоги про визнання недійсною додаткової угоди, пред`явленого з підстав не підписання та не укладення додаткової угоди, суперечать правовим висновкам, викладеним у постановах Великої Палати Верховного Суду від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц (провадження № 14-499цс19) та від 26 жовтня 2022 року у справі № 227/3760/19-ц (провадження № 14-79цс21), згідно з якими обраний позивачем спосіб захисту не є способом захисту, установленим законом, що є підставою для відмови в позові. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із ст. 141 ЦПК України судові витрати слід залишити за позивачем.

Outcome: dismissed