Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-13 00:00:00

30.05.2024 року позивач [PERSON] через свого представника звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою на обґрунтування якої зазначила, що вона та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29.11.2017 року було розірвано. За час шлюбу у них народилося двоє спільних дітей - донька [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . Після припинення шлюбних відносин відповідач фактично не цікавиться дітьми, не спілкується з ними, аліменти добровільно не сплачував, що стало причиною її звернення до суду з відповідним позовом. [PERSON] та [PERSON] проживають разом з нею у Республіці Польща, де також навчаються. Натомість відповідач втратив з останніми усі зв`язки. Просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітніх доньки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . До початку судового засідання представником позивачки було подано до суду заяву, в якій він просить розгляд справи проводити без його участі, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с. 62). Відповідач у судове засідання не з`явився, до його початку на електронну адресу суду подав заяву з проханням розгляд справи здійснювати у його відсутності, заявлені позовні вимоги визнає та не заперечує щодо задоволення позову (а.с. 39). Представник третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - Виконавчий комітет Луцької міської ради до початку судового засідання також подав до суду заяву з проханням розгляд справи здійснювати за його відсутності, при вирішенні спору просить взяти до уваги висновок органу опіки та піклування (а.с. 63). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріали справи, суд дійшов до наступного. Судом встановлено, що 28.05.2006 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, який рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29.11.2017 року в цивільній справі № 161/16750/17 було розірвано (а.с. 6-7). За час шлюбу в сторін народилося двоє спільних дітей - донька [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . Зазначене підтверджується відповідними свідоцтвами про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] (а.с. 9). Після припинення між сторонами подружніх відносин неповнолітні [PERSON] та [PERSON] залишилися проживати разом зі своєю матір`ю - позивачкою [PERSON] , а відповідач [PERSON] проживає окремо від них. Вищевказані обставини сторонами не оспорюються. Відповідно до ч. 2 ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. В обґрунтування заявлених позовних вимог про позбавлення батьківських прав [PERSON] вказує, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню та матеріальному утриманню доньки та сина, у зв`язку з чим вона ставить питання перед судом про позбавлення відповідача батьківських прав щодо їх спільних дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, його фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ч.ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України матір, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх зобов`язань по вихованню дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав: втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною, однак не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Як встановлено судом, у зв`язку з неналежним виконанням свого обов`язку по утриманню дітей, [PERSON] , звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19.06.2018 року в цивільній справі № 161/5705/18 із відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно (а.с. 10). 03.05.2024 року [PERSON] було складено нотаріально посвідчену заяву за змістом якої останній, перебуваючи при здоровому розумі та ясній пам`яті, діючи добровільно, без будь-якого фізичного та психологічного тиску на нього, розуміючи значення своїх дій та їх юридичні наслідки, заявив, що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно доньки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 11). У свою чергу, рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради № 454-1 від 14.08.2024 року було затверджено висновок служби у справах дітей № 215 від 07.08.2024 року «Про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] » (а.с. 64). Зі змісту вищевказаного висновку органу опіки та піклування слідує наступне: « [INFO] [PERSON] уклала шлюб з громадянином Республіки Польща [PERSON] . Із 02.07.2018 року вона разом з дітьми проживає у Польщі. У позовній заяві від 29.05.2024 року про позбавлення батьківських прав [PERSON] стверджує, що [PERSON] після розірвання шлюбу дітьми не цікавиться, не спілкується, втратив з ними будь-які зв`язки. Це підтвердили у письмових поясненнях неповнолітні [PERSON] та [PERSON] , які повідомили, що не бачилися з батьком з 2018 року. [PERSON] 03.05.2024 року нотаріально завірив заяву про те, що він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно своїх дітей, оскільки він більше п`яти років не займається доглядом та вихованням дітей, не спілкується з ними та не має наміру займатися їхнім вихованням надалі. Обстежити умови проживання [PERSON] та провести бесіду з ним щодо його участі у вихованні дітей не вдалося, оскільки він на телефонні дзвінки не відповідає. Питання про підготовку висновку щодо доцільності (недоцільності) позбавлення [PERSON] батьківських прав 06.08.2024 року розглядалося на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Луцької міської ради. Члени комісії з питань захисту прав дитини одноголосно вирішили доручити службі у справах дітей готувати висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] . На підставі викладеного, враховуючи інтереси дітей, рішення комісії з питань захисту прав дитини Луцької міської ради від 06.08.2024 року, протокол № 10,

Outcome: approved