Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-20 00:00:00

Представник АТ «ТАСКОМБАНК» звернувся до Криворізького районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою шляхом направлення поштовою кореспонденцією 12 квітня 2024 року (надійшла до суду 15 квітня 2024 року), в якій просив суд стягнути із [PERSON] на користь АТ «ТАСКОМБАНК» заборгованість за кредитним договором №1075063831 від 16 листопада 2020 року станом на 01 квітня 2024 року в загальному розмірі 52 490 грн. 96 коп., яка включає: заборгованість по тілу кредиту (у т.ч. прострочена) 34 066 грн. 86 коп., заборгованість по річним процентам (у т.ч. прострочена) 04 грн. 06 коп., заборгованість за щомісячними процентами (в т.ч. прострочена) 18 420 грн. 04 коп.; стягнути з відповідача на користь АТ «ТАСКОМБАНК» судові витрати по справі в розмірі 3 028 грн. 00 коп. сплаченого судового збору. Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що 16 листопада 2020 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» (далі скорочено ТОВ «ФК «ЦФР») та [PERSON] було укладено кредитний договір №1075063831. Відповідно до умов кредитного договору, предметом договору визначено надання позичальникові кредитних коштів в розмірі 41\~499 грн. 00 коп. строком користування 24 місяці, річною процентною ставкою 0,01% від суми боргу за договором та щомісячними процентами 3,00% від суми боргу. Кредит надано безготівково протягом 3-х банківських днів від дня укладення договору. 17 грудня 2021 року права вимоги за кредитним договором №1075063831 від 16 листопада 2020 року, укладеним із [PERSON] , було відступлено на користь АТ «ТАСКОМБАНК» як нового кредитора на підставі договору про відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016 від 07 жовтня 2016 року. Свої зобов`язання первісний кредитор перед [PERSON] виконав, надавши кредит в обумовленому розмірі шляхом безготівкового перерахунку коштів у спосіб, визначений умовами кредитного договору, однак остання свої зобов`язання по своєчасному поверненню кредиту не виконувала, у зв`язку з чим станом на 01 квітня 2024 року утворилась заборгованість в загальному розмірі 52 490 грн. 96 коп., яка включає: заборгованість по тілу кредиту (у т.ч. прострочена) 34 066 грн. 86 коп., заборгованість по річним процентам (у т.ч. прострочена) 04 грн. 06 коп., заборгованість за щомісячними процентами (в т.ч. прострочена) 18 420 грн. 04 коп. Оскільки позичальник наявну заборгованість за кредитним договором в добровільному порядку не погашає, тому позивач вимушений звернутися до суду. Ухвалою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 16 квітня 2024 року матеріали позовної заяви направлено до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області для розгляду за підсудністю. Матеріали надійшли до суду 16 травня 2024 року та за результатами автоматизованого розподілу на підставі протоколу передано у провадження судді Євтушенку О.І. Ухвалою суду від 20 травня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду з відкриттям спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. У встановлений судом строк жоден із учасників справи не подав клопотання про розгляд справи за їх участю в судовому засіданні. Представник позивача просив розгляд справи проводити за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував, пред`явлені вимоги підтримав, про що зазначив у п.4 прохальної частини позову. Відповідач [PERSON] та її представник адвокат Луценко С.А. в судове засідання повторно не з`явилися, викликалися неодноразово у встановленому законом порядку, протягом визначеного строку відзив на позов не подали, заяв про відкладення розгляду справи від них не надходило. Так, 30 липня 2024 адвокат Луценко С.А. через модуль підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» подав заяву про вступ у справу як представника відповідача із клопотанням про надання для ознайомлення матеріалів цивільної справи із застосуванням фотокопіювання. З матеріалами справи представник відповідача ознайомився у повному обсязі із застосуванням фотокопіювання 11.07.2024, свідченням чому є відповідна відмітка на поданій ним заяві. Однак, протягом встановленого законом строку відповідач та її представник відзив на позов не подали, клопотань про надання додаткового часу не заявляли. У жодне із судових засідань, призначених на 01 серпня 2024 року, 18 вересня 2024 року та 21 жовтня 2024 року відповідач та її представник не з`явились, причини неявки не відомі. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, а також враховуючи належне повідомлення відповідача та її представника, їх неодноразові неявки до суду без поважних причин, не подання відзиву у встановлений законом строк, не дивлячись на обізнаність з фактом перебування справи у провадженні суду, суд вважає за можливе ухвалити по справі рішення на підставі наявних доказів за відсутності учасників справи, оскільки їх неявка не перешкоджає цьому. Інших заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії не вчинялись. Дослідивши письмові докази у справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог з огляду на таке. За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною 1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до\~ст.1055\~ЦК України,\~кредитний договір\~укладається у\~письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Судом встановлено, що 16 листопада 2020 року між ТОВ «ФК «ЦФР» та [PERSON] було укладено кредитний договір №1075063831, за умовами якого [PERSON] отримала кредит в розмірі 41\~499 грн. 00 коп. строком на 24 місяці зі сплатою процентів за користування ним за щомісячною ставкою 3,00% від суми кредиту та річною 0,01% від суми боргу за договором. За рахунок отриманого кредиту позичальник доручила кредитодавцю виплатити/сплатити такі суми грошових коштів: 35\~000 грн. переказ коштів на поточний рахунок позичальника [PERSON] ; 4200 грн. оплата страхового платежу за договором страхування №10750/63831-С від 16.11.2020; 650 грн. оплата страхового платежу за договором страхування №10750/63831-КМZ від 16.11.2020; 200 грн. оплата за електронний ключ доступу до додатка SUPPORT.UA; 399 грн. оплата за електронний ключ доступу до додатка RADAR.Screen, пакет ЕКОНОМ. Сторонами узгоджено, що кредит надається позичальникові шляхом безготівкового перерахунку протягом 3-х банківських днів від дня укладення кредитного договору на поточний рахунок позичальника № [NUMBER] в АТ «ТАСКОМБАНК». Порядок погашення кредиту визначено графіком платежів, викладеним у п.6 договору, а саме шляхом здійснення щомісячних ануїтетних платежів по 2\~974 грн. 28 коп. та останнього платежу в сумі 2\~974 грн. 29 коп. 16 листопада 2022 року, які включають повернення кредиту, річні та щомісячні проценти. Цього ж дня, до укладення кредитного договору, [PERSON] підписала заяву-анкету на отримання послуг в ТОВ «ФК «ЦФР» та паспорт кредиту як свідчення її попереднього ознайомлення банком з Умовами отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР», затвердженими Наказом Генерального директора №13 від 04 травня 2020 року, що діяли на момент її звернення щодо отримання кредиту та були розміщені на офіційному сайті в мережі Інтернет www.kreditmarket.ua. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від його виконання не допускається (ст.ст.525, 526 ЦК України). Так, свої зобов`язання перед [PERSON] кредитор ТОВ «ФК «ЦФР» виконало належним чином, надавши позичальникові кредит в обумовленому розмірі, що підтверджується виписками по особовому рахунку позичальника, платіжною інструкцією №ТС-205885 від 16.11.2020 про переказ 35\~000 грн. на поточний рахунок [PERSON] , витягами з реєстру оплачених страховок ЗАТ «СК «ТАС», ПАТ «СГ «ТАС», ТОВ «САППОРТ.УА», ТОВ «РАДАРМІ». З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому на боржника покладено цивільно-правовий обов`язок з повернення отриманих коштів, якому відповідає право кредитора вимагати їх повернення. У ході судового розгляду також встановлено, що на підставі договору про відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016 від 07 жовтня 2016 року (додаткова угода від 17 листопада 2020 року), укладеного між ТОВ «ФК «ЦФР» та ПАТ «ТАСКОМБАНК», правонаступником якого є АТ «ТАСКОМБАНК», ТОВ «ФК «ЦФР» як первісний кредитор відступило новому кредиторові АТ «ТАСКОМБАНК» права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №1075063831 від 16 листопада 2020 року на загальну суму вимог 41\~540 грн. 51 коп., що слідує з Витягу з реєстру боржників до договору, де вимоги до [PERSON] включені за порядковим №98. Згідно з платіжною інструкцією №665385873 від 17 листопада 2020 року, новий кредитор АТ «ТАСКОМБАНК» сплатив ТОВ «ФК «ЦФР» обумовлену сторонами суму фінансування за договором про відступлення прав вимоги №ТАСЦФР-10-2016 від 07 жовтня 2016 року, тим самим виконав умови договору та набув права вимоги до позичальників первісного кредитора, у тому числі [PERSON] . Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Натомість договір факторингу має на меті фінансування однієї сторони договору іншою стороною шляхом надання їй визначеної суми грошових коштів. Ця послуга згідно з договором факторингу надається фактором клієнту за плату, розмір якої визначається договором. При цьому право грошової вимоги, передане фактору, не є платою за надану останнім фінансову послугу. Відповідно до ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Положення ст.204 ЦК України закріплюють презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Таким чином, у разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за цим договором, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню. Кредитний договір №1075063831 від 16 листопада 2020 року та договір про відступлення\~права вимоги\~№ТАСЦФР-10-2016\~від 07\~жовтня 2016\~року (додаткова\~угода від\~17\~листопада 2020\~року) є чинними, доказів зворотного суду не надано. Враховуючи те, що ТОВ «ФК «ЦФР» як первісний кредитор свої зобов`язання за кредитним договором перед [PERSON] виконало у повному обсязі, будь-яких доказів в спростування чого судом не встановлено, а відповідачем не надано, та враховуючи правомірність набуття прав вимоги АТ «ТАСКОМБАНК», суд приходить до висновку про обґрунтованість його звернення до суду. Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. У відповідності до ч. 1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У відповідності до ст.611 ЦК України за порушення зобов`язання наступають правові наслідки, передбачені ст.ст.624, 625 ЦК України, тобто, при порушенні зобов`язань боржник повинен сплатити кредитору борг, відсотки від суми боргу та неустойку у вигляді пені та штрафу, що передбачена умовами договору. Як визначено у ст.599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а ст. 615 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускається. За результатами розгляду справи встановлено, що [PERSON] належним чином не виконала взяті на себе зобов`язання з повернення кредиту та сплати процентів, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитним договором №1075063831 від 16 листопада 2020 року станом на 01 квітня 2024 року в загальному розмірі 52 490 грн. 96 коп., яка включає: заборгованість по тілу кредиту (у т.ч. прострочена) 34 066 грн. 86 коп., заборгованість по річним процентам (у т.ч. прострочена) 04 грн. 06 коп., заборгованість за щомісячними процентами (в т.ч. прострочена) 18 420 грн. 04 коп. Аналізом розрахунку заборгованості судом встановлено, що [PERSON] сплатила загалом на погашення тіла кредиту 7\~432 грн. 14 коп. (зокрема: 16.12.2020 1733,51 грн., 16.01.2021 1729,70 грн., 16.02.2021 1729,70 грн., 23.03.2021 1729,02 грн., 06.05.2021 255,46 грн., та востаннє 15.06.2021 254,75 грн.), на погашення процентів за користування кредитом 8\~969 грн. 30 коп. (зокрема: 16.12.2020 1244,97 грн., 16.01.2021 1244,97 грн., 16.02.2021 1244,97 грн., 23.03.2021 1244,97 грн., 16.04.2021 0,43 грн., 06.05.2021 1244,54 грн., 15.06.2021 1244,97 грн., та востаннє 19.07.2021 1499,48 грн.). Починаючи з 20.07.2021 відповідач припинила здійснення платежів на погашення кредиту, як і не здійснила повне погашення кредитної заборгованості до 16 листопада 2022 року. За наданим розрахунком, кредитором нараховано проценти до 11.09.2022, тобто в межах строку дії кредитного договору, після закінчення якого нарахувань за ст.625 ЦК України не проводилось. Зважаючи на те, що відступлення прав вимоги за кредитним договором №1075063831 від 16 листопада 2020 року мало місце до закінчення строку дії договору, новий кредитор правомірно продовжив нарахування процентів за користування кредитом за визначеними договором умовами до закінчення строку кредитування. У постанові Верховного Суду від 02.10.2020 у справі №911/19/19 зауважено, що при вирішенні даної категорії справ суд має з`ясувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується; у разі, якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання та максимального розміру стягуваних сум нарахувань. Беручи до уваги строк кредитування, розмір відсотків, визначений в кредитному договорі, та провівши перевірку наданого позивачем розрахунку, суд доходить висновку, що заборгованість в загальному\~розмірі 52\~490\~грн.\~96\~коп.,\~яка включає:\~заборгованість по\~тілу кредиту\~(у\~т.ч.\~прострочена)\~ 34\~066\~грн.\~86\~коп.,\~заборгованість по\~річним процентам\~(у\~т.ч.\~прострочена)\~ 04\~грн.\~06\~коп.,\~заборгованість за\~щомісячними процентами\~(в\~т.ч.\~прострочена)\~ 18\~420\~грн.\~04\~коп. розрахована арифметично вірно у чіткій відповідності з умовами договору та з урахуванням усіх здійснених відповідачем платежів. Оскільки жодного належного та допустимого доказу, який би стверджував про сплату відповідачем [PERSON] заявленої заборгованості матеріали справи не містять, враховуючи обґрунтованість та доведеність заявленого боргу, суд приходить до переконання про необхідність задоволення позову у повному обсязі. Оцінюючи наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку про доведеність істотного порушення [PERSON] кредитно-договірних зобов`язань, правомірність пред`явлення позовних вимог АТ «ТАСКОМБАНК» як дійсним кредитором, які з урахуванням обсягу відступлених вимог, внесених позичальником коштів є доведеними та підлягають задоволенню в повному обсязі шляхом стягнення із [PERSON] на користь АТ «ТАСКОМБАНК» заборгованості за кредитним договором №1075063831 від 16 листопада 2020 року станом на 01 квітня 2024 року в загальному розмірі 52 490 грн. 96 коп., яка включає: заборгованість по тілу кредиту (у т.ч. прострочена) 34 066 грн. 86 коп., заборгованість по річним процентам (у т.ч. прострочена) 04 грн. 06 коп., заборгованість за щомісячними процентами (в т.ч. прострочена) 18 420 грн. 04 коп. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат згідно зі ст.141 ЦПК України, суд виходить з ухвалення рішення на користь позивача, а тому понесені ним витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 028 грн. 00 коп. підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на користь АТ «ТАСКОМБАНК».

Outcome: approved