Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-10 00:00:00

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог, позиція позивача 25.04.2024 року адвокат Спеціальний С.П. звернувся до суду в інтересах [PERSON] з позовом до [PERSON] , [PERSON] про виділ майна в натурі. В обґрунтування позову посилається на те, що власниками домоволодіння [ADDRESS] є позивач [PERSON] та відповідачі [PERSON] , [PERSON] , співвласник [PERSON] - помер. Будинковолодіння по [ADDRESS] складається з житлового будинку - позначеного на плані літ. (А-I), житлової прибудови - літ. (А-Г), прибудови - літ. «а», цегляного гаражу - літ. «Б», сараю - літ. «В». Згідно інформаційної довідки №365426341 із Держреєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно частка [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] становить 49/100, а позивачу [PERSON] належить 51/100 частка вказаного будинковолодіння. Домовленості про виділ частки із вищевказаного житлового будинку з прибудовами для обслуговування будинку між позивачем та відповідачами не досягнуто. Оскільки їхні частки в натурі не виділені, між ними виникають спори щодо користування майном. А тому просить суд виділити в натурі у власність позивачу [PERSON] , [INFO] , частку будинковолодіння по [ADDRESS] , яке складається з житлового будинку із господарськими будівлями, що знаходиться у її фактичному володінні, згідно висновку експерта №04-166/24 частину 1 житлового будинку, у яку входять наступні приміщення: коридор 1-1, площею 1,6 кв.м., ванна 1-2, площею 2,4 кв.м., кухня 1-3, площею 5,7 кв.м., кімната 1-4, площею 11,3 кв.м., кімната 1-5, площею 16,5 кв.м., кухня 1-6, площею 9,0 кв.м., а всього 46,5 кв.м. та сарай Б, реальна частка яких складає 56/100 частин ринкової вартості будівель будинковолодіння. Припинити право спільної часткової власності [PERSON] ; виділити в натурі у власність відповідачам [PERSON] , [PERSON] іншу частку будинковолодіння згідно висновку експерта №04-166/24 частину 2 житлового будинку, площею 36,1 кв.м. та гараж В, реальна частка яких складає 44/100 частин ринкової вартості будівель будинковолодіння. В підготовче засідання позивач [PERSON] не з`явилась, хоча про час, день та місце його проведення була повідомлена у встановленому законом порядку. Представник позивача - адвокат Спеціальний С.П. в підготовчому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити, не заперечував проти ухвалення рішення у підготовчому засіданні у зв`язку з визнанням позову відповідачами. Позиція відповідачів Відповідач [PERSON] в підготовче засідання не з`явився, на адресу суду надіслав клопотання, у якому просив розгляд справи провести у його відсутність, позов визнав. Відповідач [PERSON] в підготовче засідання не з`явилась, подала клопотання про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнала в повному обсязі. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 01.05.2024 року відкрито провадження в справі та призначено підготовче засідання на 10 год. 00 хв. 31.05.2024 року. Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 31.05.2024 року за клопотанням представника позивача [PERSON] - адвоката Спеціального С.П. витребувано у Першої шепетівської державної нотаріальної контори інформацію щодо заведення спадкової справи до майна померлого [PERSON] , відкладено проведення підготовчого засідання до 13 год. 00 хв. 24.06.2024 року, яке у зв`язку із перебуванням головуючого судді в щорічній відпустці відкладено до 09 год. 30 хв. 12.09.2024 року, у зв`язку із перебуванням головуючого судді в нарадчій кімнаті по криманльному провадженні відкладено до 09 год. 30 хв. 11.10.2024 року. 06.06.2024 року на адресу суду надішла належним чином завірена копія спадкової справи №394/2007, заведеної до майна померлого [PERSON] , який помер [INFO] в м. Шепетівка Хмельницької області. 30.09.2024 року до канцелярії суду відповідачем [PERSON] подано заяву, в якій остання просила долучити до матеріалів справи копію актового запису про шлюб №21 від 28.02.2017 року, складеного Борщівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, що підтверджує зміну її прізвища з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Виклад встановлених судом обставин, зміст спірних правовідносин та докази на їх підтвердження Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 26.12.2019 року на праві приватної спільної часткової власності належить 51/100 частин житлового будинку по [ADDRESS] , що підтверджується даними витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №194968281 від 26.12.2019 року. З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна №365426341 від 12.02.2024 року слідує, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності належить по 49/300 частин будинковолодіння по [ADDRESS] . Співласник [PERSON] помер [INFO] в м. Шепетівка Хмельницької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого 29.10.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Шепетівського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області. З матеріалів спадкової справи №43550785 у Спадковому реєстрі (№394/2007 у нотаріуса) слідує, що спадкоємцями, які у встановленому законом порядку звернулися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини, в тому числі на 49/100 частин будинковолодіння по [ADDRESS] ,є його дружина [PERSON] та син [PERSON] . Згідно копії актового запису про шлюб №21 від 28.02.2017 року, складеного Борщівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, 28.02.2017 року [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON] , після чого змінила прізвища на « [PERSON] ». Отже, на час розгляду справи позивачу [PERSON] належить на праві приватної спільної часткової власності 51/100 частин, а відповідачам [PERSON] , [PERSON] 49/100 частин будинковолодіння по [ADDRESS] . З повідомлення відділу №3 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадасту у Хмельницькій області №586/281-24 від 12.02.2024 року слідує, що станом на 01.01.2013 року за адресою: [ADDRESS] відсутні інформація щодо формування земельної ділянки та реєстрації права власності чи користування, Державний акт на право власності не видався. Згідно висновку інженерно-технічної експертизи №04-166/24 від 19.04.2024 року ринкова вартість будинковолодіння по [ADDRESS] становить 103468 грн, експертом запропонований один варіант поділу житлового будинку та господарських будівель, з врахуванням фактичного користування співвласниками, яким передбачено:- виділити в натурі співвласнику [PERSON] частину 1, житлового будинку, площею 46,5 кв. м., сарай Б, ринкова вартість яких становить 57626 грн, реальна частка яких складає 56/100 частин ринкової вартості будівель будинковолодіння; - виділити в натурі у власність іншим співвласникам частину 2 житлового будинку, площею 36,1 кв.м., гараж В, ринкова вартість яких становить 45841 грн, реальна частка яких складає 44/100 частин ринкової вартості будівель будинковолодіння. При такому поділу реальні частки співвласників не відповідають ідеальним, тому за відступ реальних часток співвласників в ринковій вартості будівель досліджуваного будинковолодіння від ідеальних часток по запропонованому експертом варіанту поділу, який відповідає фактичному користуванню співвласниками, необхідно призначити грошову компенсацію. За зменшення реальної частки інших співвласників їм необхідно призначити грошову компенсацію в сумі 4856 грн, яку повинен сплатити співвласник [PERSON] . Вказані обставини підтверджуються дослідженими під час судового розгляду матеріалами справи та визнаються учасниками справи. Застосовані норми права Згідно статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своїм майном. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до статті 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Інститут права спільної власності характеризується множинністю суб`єктів та єдністю об`єкта. Він оформлює відносини з приводу приналежності майна (речі) одночасно кільком особам - суб`єктам відносин власності (співвласникам). Суб`єкти права спільної власності, як і будь-який власник, на свій розсуд володіють, користуються і розпоряджаються належним їм майном, але правомочності володіння, користування і розпорядження даним майном вони здійснюють сумісно. Згідно ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Частинами першою-третьою статті 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Згідно ст. 361 ЦК України співвласник має право самостійно розпоряджатися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Відповідно до статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Відповідно до статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками, за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками, право спільної часткової власності на нього припиняється. Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що право спільної часткової власності виникає на майно, що належить одночасно двом, або більше особам, із визначенням часток кожного із співвласників. Отже, визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу майна відповідно до часток співвласників. Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна, розміщений на земельній ділянці, що перебуває у користуванні у відчужувача (попереднього власника), до набувача одночасно переходить відповідно право користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий об`єкт, в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права щодо спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, то, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), суд повинен передати співвласнику частину нерухомого майна, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо, без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню майна. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Мотиви та висновки суду Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Заслухавши представника позивача, з`ясувавши думки відповідачів, викладені в письмових заявах, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження та позов задовольнити, виходячи з наступного. Спільна часткова власність є специфічною конструкцією оскільки, існує: множинність суб`єктів. Для права власності характерна наявність одного суб`єкта, якому належить відповідне майно (один будинок - один власник). Навпаки, спільна часткова власність завжди відзначається множинністю суб`єктів (один будинок - два співвласники); єдність об`єкта. Кожен учасник спільної часткової власності володієне часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними процентами від цілого чи у дробовому вираженні. Згідно з частиною третьою статті 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Згідно з частинами першою, другою статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 травня 2021 року у справі N 501/2148/17 зроблено висновок, що поняття «поділ» та «виділ» не є тотожними. При поділі майно, що знаходиться в спільній частковій власності, поділяється між усіма співвласниками, і правовідносини спільної часткової власності припиняються. При виділі частки правовідносини спільної часткової власності, як правило, зберігаються, а припиняються лише для співвласника, частка якого виділяється. Винятком з цього правила є ситуація, коли майно належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам, - тоді має місце поділ спільного майна. Тобто, поділ спільного майна відрізняється від виділу частки співвласника або припинення його права на частку в спільному майні однією суттєвою ознакою - у разі поділу майна право спільної часткової власності на нього припиняється. Відповідно до висновку експерта, існує один варіант поділу спірного майна в натурі, який передбачає якомога менший відступ від розміру ідеальних часток; незначний розмір грошової компенсації; не завдає неспівмірної шкоди господарському призначенню майна. Такий варіант поділу також відповідає фактичному користуванню співвласників і на нього погодився позивач та відповідачі. Судом встановлено, що спірне будинковолодіння, належить на праві спільної часткової власності трьом співвласникам у зв`язку з чим виділ частки в цьому майні є можливим. Ураховуючи те, що після виділу позивачу частки зі спільного нерухомого майна в натурі, право спільної власності припиняється, при виділі частки із спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику, що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від площі іншого (інших) співвласників, тобто має складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні ст. 181 ЦК України. Згідно з п. 1.2, 2.1, 2.4 Інструкції № 55 щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженою наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007 року - поділ об`єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об`єкти нерухомого майна здійснюються відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об`єкту поштової адреси. Таким чином, при виділі у власність позивачу частини спірного житлового будинку суд повинен зазначити у судовому рішенні, яка частка виділяється відповідачу, тим самим визначивши конкретний окремий об`єкт нерухомого майна, який залишається у власності відповідача. Такий висновок міститься у Постанові Верховного Суду України від 08 березня 2023 року (справа № 559/1923/17, провадження № 61-5181св22) Судом встановлено, що є технічна можливість поділу в натурі будинковолодіння, що перебуває у спільній частковій власності сторін відповідно до їх часток так, щоб це найбільше відповідало ідеальним часткам співвласників, що узгоджується з позицією ВС КЦС України (справа №712/1852/19 від 15 лютого 2023 року). Отже, позивачу [PERSON] в натурі у власність в окремий об`єкт нерухомого майна із спільної часткової власності підлягає виділу частка будинковолодіння по [ADDRESS] , яка складається з житлового будинку із господарськими будівлями, що знаходиться у її фактичному володінні та користуванні, відповідно до запропонованого експертом варіанту поділу згідно висновку експерта №04-166/24 від 19.04.2024 року частину 1 житлового будинку, у яку входять наступні приміщення: коридор 1-1, площею 1,6 кв.м., ванна 1-2, площею 2,4 кв.м., кухня 1-3, площею 5,7 кв.м., кімната 1-4, площею 11,3 кв.м., кімната 1-5, площею 16,5 кв.м., кухня 1-6, площею 9,0 кв.м., а всього 46,5 кв.м. та сарай Б, реальна частка яких складає 56/100 частин ринкової вартості будівель будинковолодіння. У власності відповідачів залишається частина 2 житлового будинку, площею 36,1 кв.м. та гараж В, реальна частка яких складає 44/100 частин ринкової вартості будівель будинковолодіння згідно зі запропонованим експертом варіантом поділу згідно висновку експерта №04-166/24 від 19.04.2024 року, а тому за зменшення їхньої частки у праві спільної часткової власності на користь відповідачів підлягає стягненню грошова компенсація в сумі 4856 грн. Суд зауважує, що інтереси відповідачів таким поділом майна не будуть порушені, оскільки відповідно до висновку експерта, існує один варіант поділу спірного майна в натурі, який передбачає відступ реальних часток співвласників в ринковій вартості будівель будинковолодіння від ідеальних часток, однак відповідає фактичному користуванню співвласниками; не завдає неспівмірної шкоди господарському призначенню майна. За таких обставин позов про виділ майна в натурі підлягає задоволенню та у зв`язку із цим підлягає припиненню право спільної часткової власності позивача на дане будинковолодіння. На підставі ст.ст. 356, 358, 361, 364, 367 ЦК України,

Outcome: approved