Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-13 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою в інтересах [PERSON] ; [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Тернівської міської ради Дніпропетровської області, про усунення перешкод у спілкуванні з повнолітньої недієздатною особою шляхом визначення способу участі з повнолітньої недієздатною особою. В обґрунтування позовної заяви зазначає, що позивачі є рідними сестрами [PERSON] , [INFO] , яка рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 23.05.2007 року у справі № 2-0/44-2006 рік № 2-0/16-2007 рік визнана недієздатною особою та за рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 10.09.2019 року по справі № 194/1002/19 знаходиться під опікою [PERSON] , яка також доводиться позивачам рідною сестрою. Відповідач перешкоджає спілкуванню позивачів з рідною сестрою, зазначене супроводжується застосуванням фізичного насильства по відношенню до підопічної. Так, ще до набрання законної сили рішенням суду, яким встановлено опікунство відповідача над сестрою, [PERSON] зверталась до голови органу опіки та піклування із заявою, що [PERSON] , яка ще не стала опікуном над недієздатною сестрою, виселила підопічну в літню кухню, не піклується про підопічну сестру [PERSON] , що остання одягнена у старі та брудні речі, а в холодильнику взагалі відсутні будь-які продукти харчування. 04 жовтня 2019 року з цього приводу племінницею [PERSON] , [PERSON] , було викликано швидку допомогу, що підтверджується довідкою від 08.10.2019 р. №18 та зафіксовано факт насильства у сім`ї. 04 жовтня 2019 року також був здійснений виклик поліції з приводу насилля в сім`ї залишення недієздатної у холодному приміщенні, без належного одягу та побиття недієздатної. Зі слів позивачів, кошти, які надходять на картковий рахунок недієздатної сестри відповідач використовує на власний розсуд здійснює зняття коштів, але використовує їх не за цільовим призначенням. 07 жовтня 2019 року складено акт у присутності сусідів та квартального, відповідно до якого [PERSON] була забрана позивачкою для подальшого надання допомоги як психологічної, так і матеріальної. [PERSON] у вищезазначеній заяві просила голову органу опіки та піклування подати апеляційну скаргу на рішення Тернівського міського суду щодо опікунства відповідача над сестрою, адже недієздатна [PERSON] потерпає від насильницьких дій з боку відповідача та доньки відповідача [PERSON] . Проте, у своїй відповіді виконавчий комітет Тернівської міської ради Дніпропетровської області повідомив, що нібито останнім було зроблено запит до Тернівського відділення поліції ПВП ГУНП в Дніпропетровській області щодо встановлення 04.10.2019 року факту насилля над недієздатною, але зазначений факт поліцією не підтвердився. 13.11.2019 р. також було звернення до Відділення поліції № 1 (м. Тернівка) про те, що відповідач побила свою підопічну [PERSON] , що опікун над нею знущається. Цей факт підтверджується талоном-повідомленням єдиного обліку № 3958 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію. 25.09.2020 р. було ще звернення до того ж відділення поліції про побиття підопічної своїм опікуном. Цей факт підтверджується талоном-повідомленням єдиного обліку № 4006 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію. У своїх відповідях на звернення позивачів до органу опіки та піклування останній стверджує, що нібито під час обстеження підопічна відповідача поводить себе спокійно, чисто вдягнена, в місці проживання чисто і охайно. Але, не дивлячись на відповіді органу опіки та піклування на звернення позивачів, позивачі стверджують, що до їх рідної сестри [PERSON] , визнаною судом недієздатною, з боку опікуна (відповідача) регулярно застосовується фізичне насильство, що приносить підопічній фізичні та моральні страждання. Наявні у позивачів фото побиття підтверджують цей факт. Також позивачі та донька [PERSON] звертались із заявою від 17.05.2021р. до міського голови Тернівської міської ради, в якій повідомляли, що з 10.10.2019 р. відповідач жодного разу не дозволила рідним побачитись з підопічною, за виключенням трьох разів, коли сестра [PERSON] тікала від відповідача до позивачів, бо відповідач била її. В заяві зазначалось, що 30.01.2021 р. між [PERSON] та [PERSON] була розмова, в якій [PERSON] заявила, що рідні сестри ніколи більше не побачать [PERSON] . Також в цій заяві просили в день народження [PERSON] навідати її разом з працівником по справах опікунства. Зазначає, що вже досить довгий період позивачі не бачать свою недієздатну сестру. Не бачать її також і сусіди, що проживають поруч, хоча раніше її часто помічали на вулиці. Відповідач не впускає позивачок до підопічної, не йде на будь-який контакт, щоб позивачки могли домовитись про спілкування з сестрою [PERSON] , а лише вчиняє сварки з позивачками. Позивачі постійно намагаються врегулювати з відповідачем питання зустрічей з сестрою та віднайти цивілізований шлях в їх спілкуванні з метою подальшої підтримки між сестрами родинних зв`язків, в тому числі з правом знати один одного, але будь-які намагання та спроби виявляються безрезультатними, Відповідач тривалий час не бажає йти на контакт, не сприяє систематичному спілкуванню позивачів з сестрою не тільки по місцю проживання, а також у місцях відпочинку, створюючи штучні перешкоди у їх спілкуванні. Просить визначити способи участі [PERSON] та [PERSON] у спілкуванні з сестрою [PERSON] , встановивши можливість побачення та спілкування в такі дні: - кожної першої та другої суботи місяця з 12:00 години до 19:00 години за місцем проживання [PERSON] ( [ADDRESS] ), або за місцем проживання позивача [PERSON] ( [ADDRESS] ), або позивача [PERSON] ( [ADDRESS] ), або за погодженням з [PERSON] в місцях відпочинку, парках та інших громадських місцях з присутністю опікуна чи без такої за вибором опікуна; кожної третьої та четвертої неділі місяця з 12:00 години до 19:00 години за місцем проживання [PERSON] ( [ADDRESS] ), або за місцем проживання позивача [PERSON] ( [ADDRESS] ), або позивача [PERSON] ( [ADDRESS] ), або за погодженням з [PERSON] в місцях відпочинку, парках та інших громадських місцях з присутністю опікуна чи без такої за вибором опікуна; день народження [PERSON] , новий Рік, Різдво Христове, Великдень за місцем проживання [PERSON] ( [ADDRESS] ), або за місцем проживання позивача [PERSON] ( [ADDRESS] ), або позивача [PERSON] ( [ADDRESS] ), або за погодженням з [PERSON] в місцях відпочинку, парках та інших громадських місцях з присутністю опікуна чи без такої за вибором опікуна; у разі ж хворобливого стану [PERSON] чи виникнення іншої необхідності, викликаної інтересами даної недієздатної особи, зустріч може бути перенесена на інший день та час за домовленістю з її опікуном; зобов`язати відповідача не чинити позивачам перешкод у побаченнях та спілкуваннях спільних чи окремих один від одного з рідною сестрою [PERSON] та забезпечити можливість спілкування відповідачам з [PERSON] в будні дні з 12:00 години до 20:00 години за допомогою телефонного зв`язку та інтернету (зокрема, месенджерами Viber, Telegram, WhatsApp); судові витрати покласти на відповідача. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Також, зазначила, що вона згодна з недієздатною сестрою спілкуватися при зустрічах і за кордоном, коли буде виїжджати за межі України. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Також, зазначила, що вона згодна з недієздатною сестрою спілкуватися при зустрічах і за кордоном, коли буде виїжджати за межі України. Представник позивачів адвокат Мерцалов М.Ю. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, з підстав зазначених у них та просив їх задовольнити. А також, зазначив. що відповідач ухиляється як опікун надавати можливість спілкуватися рідним сестрам з її підопічною. Представник відповідача адвокат Жмуренко А.В. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив відмовити в їх задоволені, оскільки вимоги позивачів зазначені не в порядку ст. 16 ЦК України; не доведено, що відповідач створювала будь-які перешкоди у спілкуванні з її підопічною [PERSON] ; позивачі не врегулювали спір у досудовому порядку; не доведено, що недієздатна особа може спілкуватися за допомогою засобів зв`язку. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належними чином. Представник третьої особи органу опіки та піклування виконавчого комітету Тернівської міської ради підтримала вимоги позивачів щодо спілкування з недієздатною особою, за виключення спілкування за допомогою засобів зв`язку. Також. зазначила, що з [PERSON] необхідно спілкуватися та бачитися рідним сестрам. Опікуном [PERSON] є [PERSON] . Суд, вислухавши позивачів, представника позивачів, представника відповідача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, обґрунтування позовних вимог, проаналізувавши та оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних по справі доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 23.05.2007 року у справі № 2-0/44-2006 рік № 2-0/16-2007 рік [PERSON] , [INFO] , визнана недієздатною особою та їй призначено опікуна [PERSON] . Сторонами не оспорюється той факт, що за рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 10.09.2019 року по справі № 194/1002/19 з [PERSON] знято опікунство над недієздатною [PERSON] , [INFO] , та призначено недієздатній [PERSON] , [INFO] , опікуном [PERSON] 08 жовтня 2019 року [PERSON] звернулася з письмовою заявою до голови Органу опіки та піклування стосовно того, що 04 жовтня 2019 року з цього приводу племінницею [PERSON] , [PERSON] , було викликано швидку допомогу, що підтверджується довідкою від 08.10.2019 р. №18 та зафіксовано факт насильства у сім`ї. 04 жовтня 2019 року також був здійснений виклик поліції з приводу насилля в сім`ї залишення недієздатної у холодному приміщенні, без належного одягу та побиття недієздатної. Зі слів позивачів, кошти, які надходять на картковий рахунок недієздатної сестри відповідач використовує на власний розсуд здійснює зняття коштів, але використовує їх не за цільовим призначенням. 07 жовтня 2019 року складено акт у присутності сусідів та квартального, відповідно до якого [PERSON] була забрана позивачкою для подальшого надання допомоги як психологічної, так і матеріальної. [PERSON] у вищезазначеній заяві просила голову органу опіки та піклування подати апеляційну скаргу на рішення Тернівського міського суду щодо опікунства відповідача над сестрою, адже недієздатна [PERSON] потерпає від насильницьких дій з боку відповідача та доньки відповідача [PERSON] . Відповідно до відповіді виконавчого комітету Тернівської міської ради Дніпропетровської області від 08 листопада 2019 року було повідомлено [PERSON] , що останнім було зроблено запит до Тернівського відділення поліції ПВП ГУНП в Дніпропетровській області щодо встановлення 04.10.2019 року факту насилля над недієздатною, але зазначений факт поліцією не підтвердився. Відповідно до талону-повідомлення єдиного обліку № 3958 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію вбачається, що 13 листопада 2019 року о 09:29 год. було звернення до служби 102 [PERSON] про те, що до неї звернулася [PERSON] та повідомила, що над нею знущається її опікун [PERSON] , б`є її. Відповідно до талону-повідомлення єдиного обліку № 4006 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію вбачається, що 25 вересня 2020 року о 21:23 год. було звернення до служби 102 [PERSON] про те, що її тітку [PERSON] , яка є інвалідом першої групи побила рідна сестра [PERSON] . 17 травня 2021 року [PERSON] звернулася з письмовою заявою до міського голови Тернівської міської ради, в якій повідомила, що відповідач жодного разу не дозволила рідним побачитись з підопічною, за виключенням трьох разів, коли сестра [PERSON] тікала від відповідача до позивачів, бо відповідач била її. В заяві зазначено, що 30.01.2021 р. між [PERSON] та [PERSON] була розмова, в якій [PERSON] заявила, що рідні сестри ніколи більше не побачать [PERSON] . Також в цій заяві просили в день народження [PERSON] навідати її разом з працівником по справах опікунства. Зазначає, що вже досить довгий період позивачі не бачать свою недієздатну сестру. Не бачать її також і сусіди, що проживають поруч, хоча раніше її часто помічали на вулиці. Відповідач не впускає позивачок до підопічної, не йде на будь-який контакт, щоб позивачки могли домовитись про спілкування з сестрою [PERSON] , а лише вчиняє сварки з позивачками. Відповідно до інформації Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 06 травня 2024 року, [PERSON] та [PERSON] 01 жовтня 2023 року о 15:47 год. перетнули державний кордон України на виїзд, пункт пропуску Грушів. У відповідності до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий та неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ст. 39 ЦК України, \~фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного,\~стійкого психічного\~розладу не\~здатна усвідомлювати\~значення своїх\~дій та\~(або)\~керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється\~Цивільним процесуальним кодексом України. Якщо суд відмовить у задоволенні заяви про визнання особи недієздатною і буде встановлено, що вимога була заявлена недобросовісно без достатньої для цього підстави, фізична особа, якій такими діями було завдано моральної шкоди, має право вимагати від заявника її відшкодування. Згідно п.1.1 Правил опіки та піклування, опіка (піклування) є особливою формою державної турботи про неповнолітніх дітей, що залишились без піклування батьків, та повнолітніх осіб, які потребують допомоги щодо забезпечення їх прав та інтересів. Відповідно до п.4.4 Правил опіки та піклування, опікуни над дієздатними особами надають цим особам допомогу при здійсненні ними своїх прав та виконанні обов`язків, а також оберігають їх від зловживань з боку третіх осіб. Згідно п.1.2 Правил опіки та піклування, опіка (піклування) встановлюється також для захисту особистих і майнових прав та інтересів повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати свої обов`язки. Статтею 41 ЦК України визначені \~правові наслідки\~визнання фізичної\~особи недієздатною. Над\~недієздатною фізичною\~особою встановлюється\~опіка. Недієздатна\~фізична особа\~не має\~права вчиняти\~будь-якого\~правочину. Правочини\~від імені\~недієздатної фізичної\~особи та\~в її\~інтересах вчиняє\~її опікун. Відповідальність за шкоду, завдану недієздатною фізичною особою, несе її опікун (стаття 1184\~цього Кодексу). Статтею 26 ЦК України передбачено обсяг цивільної правоздатності особи, усі фізичні\~особи є\~рівними у\~здатності мати\~цивільні права\~та обов`язки. Фізична особа має усі особисті немайнові права, встановлені\~Конституцією України\~та цим\~Кодексом. Фізична\~особа здатна\~мати усі\~майнові права,\~що встановлені\~цим Кодексом,\~іншим законом. Фізична особа здатна мати інші цивільні права, що не встановлені\~Конституцією України,\~цим Кодексом,\~іншим законом,\~якщо вони\~не суперечать\~закону та\~моральним засадам\~суспільства. Фізична особа здатна мати обов`язки як учасник цивільних відносин. Статтею 48 ЦК України передбачено правові наслідки нездатності фізичної особи виконати свої майнові зобов`язання і погасити борги, стосовно фізичної особи, яка є нездатною виконати свої майнові зобов`язання і погасити борги, може бути відкрито провадження у справі про неплатоспроможність і введена процедура реструктуризації боргів боржника або така особа може бути визнана банкрутом у справі про неплатоспроможність із застосуванням процедури задоволення вимог кредиторів за правилами, передбаченими\~Кодексом України з процедур банкрутства. Отже фізична особа за виключенням певних обмежень встановлених Законом має такі ж самі особисті не майнові права як і дієздатна особа. Статтею 259 СК України передбачено права братів та сестер на спілкування.\~Права та\~обов`язки,\~встановлені законом\~для братів\~та сестер,\~мають рідні\~(повнорідні,\~неповнорідні)\~брати та\~сестри. Брати\~та сестри,\~зокрема ті,\~які не\~проживають разом,\~мають право\~на спілкування. Мати,\~батько,\~баба,\~дід,\~інші особи,\~з якими\~проживають неповнолітні\~брати та\~сестри,\~зобов`язані\~сприяти їхньому\~спілкуванню. Повнолітні особи мають право брати участь у вихованні своїх неповнолітніх братів та сестер, незалежно від місця їхнього проживання. Згідно ч.1 ст. 79 ЦК України, дії опікуна можуть бути оскаржені заінтересованою особою, в тому числі родичами підопічного, до органу опіки та піклування або до суду. Право на повагу до сімейного життя, гарантоване статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, охоплює щонайменше зв`язки між близькими родичами, наприклад, між рідними сестрами, оскільки такі родичі можуть відігравати у сімейному житті важливу роль. Статтею 16\~ЦК України\~передбачено способи\~ захисту\~цивільних прав\~та інтересів.\~Кожна\~особа має\~право звернутися\~до суду\~за захистом\~свого особистого\~немайнового або\~майнового права\~та інтересу. Способами\~захисту цивільних\~прав та\~інтересів можуть\~бути: 1)\~визнання права; 2)\~визнання правочину\~недійсним; 3)\~припинення дії,\~яка порушує\~право; 4)\~відновлення становища,\~яке існувало\~до порушення; 5)\~примусове виконання\~обов`язку\~в натурі; 6)\~зміна правовідношення; 7)\~припинення правовідношення; 8)\~відшкодування збитків\~та інші\~способи відшкодування\~майнової шкоди; 9)\~відшкодування моральної\~(немайнової)\~шкоди; 10)\~визнання незаконними\~рішення,\~дій чи\~бездіяльності органу\~державної влади,\~органу влади\~Автономної Республіки\~Крим або\~органу місцевого\~самоврядування,\~їхніх посадових\~і службових\~осіб. Суд\~може захистити\~цивільне право\~або інтерес\~іншим способом,\~що встановлений\~договором або\~законом чи\~судом у\~визначених законом\~випадках. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень\~частин другої - п`ятої статті 13\~цього Кодексу. Отже, системний аналіз наведених норм права дає підстави вважати, що рідні сестри мають право на особисте спілкування з недієздатною сестрою, а той із опікунів, з ким проживає особа, не має права перешкоджати спілкуватися рідним сестрам. Суд зазначає, що сам факт звернення позивачів до суду з позовною заявою про усунення перешкод у спілкуванні з повнолітньої недієздатною особою шляхом визначення способу участі з повнолітньої недієздатною особою та заперечення сторони відповідача щодо задоволення позовних вимог є підставою для розгляду даних вимог по суті, оскільки сторони не взмозі вирішити цей спір у добровільному та таким чином відповідач створює перешкоди у спілкуванні між рідними сестрами, однією з яких вона є опікуном. Окрім того, судом не береться до уваги посилання сторони відповідача, що позивачі не просили усунути перешкоди у спілкуванні між рідними сестрами, оскільки відповідно до позовних вимог позивачі посилаються на створення відповідачем, яка є опікуном їх недієздатної сестри перешкод у їх спілкуванні між ними та просять усунути ці перешкоди. Судом враховується, що відповідач [PERSON] разом з її підопічною [PERSON] виїхала за кордон, а тому суд зазначає, що визначення способів спілкування за місцем проживання позивачів та місцем проживання відповідача в України є недоречним, а тому суд вважає за необхідне визначити способи спілкування рідних сестер за місцем проживання [PERSON] , у присутності опікуна [PERSON] , а в разі неможливості спілкуватися за місцем проживання місцем спілкування є парки, інші громадські місця, найбільш наближені до її місця проживання, визначених за домовленістю між опікуном [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] , без зазначення конкретної адреси. Також судом враховується, що суд не взмозі зобов`язати відповідача, яка є опікуном придбати засоби зв`язку для спілкування недієздатної сестри з її сестрами, а тому суд вважає за необхідне усунути перешкоди у спілкуванні наступним чином: в разі технічної можливості спілкування засобами зв`язку, забезпечити опікуну [PERSON] можливість спілкування [PERSON] , [PERSON] з [PERSON] , в час, визначений за домовленістю між опікуном [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] . Суд, приймає до уваги посилання сторони відповідача, що опікун несе відповідальність за свою підопічну, тому зустрічі повинні проходити за участі відповідача, яка є опікуном недієздатної особи. Отже, суд, діючи в інтересах недієздатної особи [PERSON] , вважає за необхідне позов задовольнити частково, усунувши перешкоди у спілкуванні та встановивши наступний порядок спілкування: кожної першої та другої суботи місяця, кожної третьої та четвертої неділі місяця у період часу з 12-00 до 19-00 години за місцем проживання [PERSON] , у присутності опікуна [PERSON] , а в разі неможливості спілкуватися за місцем проживання місцем спілкування є парки, інші громадські місця, найбільш наближені до її місця проживання, визначених за домовленістю між опікуном [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] ; 26 травня кожного року (день народження [PERSON] ) у період часу з 12-00 до 15-00 години за місцем проживання [PERSON] , у присутності опікуна [PERSON] , а в разі неможливості спілкуватися за місцем проживання місцем спілкування є парки, інші громадські місця, найбільш наближені до її місця проживання, визначених за домовленістю між опікуном [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] ; у разі хворобливого стану [PERSON] , зустріч може бути перенесена за домовленістю між опікуном [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] ; в разі технічної можливості спілкування засобами зв`язку, забезпечити опікуну [PERSON] можливість спілкування [PERSON] , [PERSON] з [PERSON] , в час, визначений за домовленістю між опікуном [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] . Згідно ч. 2 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, у разі задоволення позову, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а тому суд стягує з відповідача на користь позивача [PERSON] судовий збір у розмірі 858,88 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial