Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-20 00:00:00

В травні 2024 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності в порядку спадкування за законом в якому просила визнати за нею право власності на житловий будинок загальною площею 109,4 кв.м., що розташований за адресою [ADDRESS] , що належав [PERSON] , який помер [INFO] на підставі договору про виділення в безстрокове користування земельною ділянкою для будівництва житлового будинку на праві приватної власності виданого виконкомом Козинської селищної ради народних депутатів від 15.06.1976 року, який посвідчено нотаріусом Кагарлицької державної нотаріальної контори від 09.08.1976 року за реєстровим №2003. В обґрунтування позову зазначила, що вона після смерті її чоловіка в строк, передбачений чинним законодавством звернулася до державного нотаріуса Обухівської державної нотаріальної контори Коваленко Л.О. із заявою про прийняття спадщини, однак в подальшому нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно, зокрема на житловий будинок, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, а тому з метою оформлення спадщини після смерті чоловіка вона була вимушена звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою судді Обухівського районного суду Київської області від 12.06.2024 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. 08.08.2024 року судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду. Позивач в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася належним чином, подала до суду клопотання про проведення судового засідання у її відсутність, позов підтримала та просила його задовольнити. Представник відповідача Козинської селищної\~ради Обухівського\~району Київської\~області в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи у їх відсутність, щодо задоволення позовних вимог не заперечив. Інші учасники в судове засідання не з`явилися. Згідно ч.4\~ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.\~\~\~\~\~ Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, перевіривши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню\~ з наступних підстав. Судом встановлено, що 08 серпня 1970 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] актовий запис № 23, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 08.08.1970 року. [INFO] помер чоловік позивача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 28.08.2024 видане Козинською селищною радою Обухівського району Київської області. Після смерті чоловіка позивачка звернулася до державного нотаріуса Обухівської державної нотаріальної кантори Київської області Коваленко Лариси Олексіївни, якою відкрито спадкову справу № 255/2023. Відповідно до листа Державного нотаріуса Обухівської державної нотаріальної кантори Київської області, [PERSON] , № 301/02-14 від 16.04.2024 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок розташований за адресою [ADDRESS] , у зв`язку із відсутністю документів щодо належності зазначеного будинку, покійному [PERSON] .. Відповідно до довідки Державного нотаріуса Обухівської державної нотаріальної кантори Київської області, [PERSON] від 27.03.2024 року №233/01-16 вбачається, що після померлого [INFO] [PERSON] спадкоємцем за законом є [PERSON] . Інших спадкоємців у спадкодавця немає. Згідно договору про пред`явлення у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку виданого 15.06.1976 року посвідченого Кагарлицькою державною нотаріальною конторою 09.08.1976 року за №2003 померлому [PERSON] виділено земельну ділянку за адресою : [ADDRESS] загальною площею 700 га. Відповідно до архівної довідки № Об1023083 від 31.10.2023 року виданої КП КОР «Київське обласне бюро технічної інвентаризації» вбачається, що відповідно до проведеної інвентаризації від 31.10.2023 року об`єкту нерухомого майна-житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , має такі показники: «А»- житловий будинок-загальною площею-109,4м2; житловою площею-46,1м2. Житлова площа будинку зменшена 0,7м2 за рахунок демонтажу груби та уточнення розмірів. Крім того зазначено, що на земельній ділянці розташовані: «а»- прибудова; «а1» - веранда; «Б» - літня кухня; «під Б» - погріб; «В» - сарай-прибудова; «Г» - гараж; «Д» - вбиральня; №1- хвіртка; №2 ворота; №3 огорожа; №4 доріжка; №5 площадка; №6 яма вигрібна; №7 трубчастий колодязь; №8 вимощення. Самочинного будівництва та перепланування не виявлено. Відповідно до архівної довідки № Об1023083 від 31.10.2023 року виданої КП КОР «Київське обласне бюро технічної інвентаризації» вбачається, що станом на 29.12.2012 року за адресою: [ADDRESS] (раніше №7-А) на праві власності зареєстровано цілий житловий будинок за [PERSON] згідно договору про пред`явлення у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку виданого 15.06.1976 року посвідченого Кагарлицькою державною нотаріальною конторою 09.08.1976 року за №2003. Відповідно до витягу з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва №1023083 від 31.10.2023 року вбачається за адресою: [ADDRESS] зареєстровано житловий будинок садибного типу. Правовстановлюючі документи на житловий будинок, що розташований за адресою [ADDRESS] , не збереглися. Позивачу видано свідоцтво про право на спадщину за законом, як єдиному спадкоємцю після смерті [PERSON] , на земельну ділянку площею 0,0840 га, надану для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 3223155400:05:077:0019, що належала спадкодавцеві на підставі державного акту на праві приватної власності на землю серії IV-КВ №086770, виданого 03.07.1997 року Козинською селищною радою Обухівського району Київської області на підставі рішення Козинської селищної ради Київської області від 27.03.1997 року №30/141, державний акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за №1050, окрім того позивачу видано свідоцтво про право на спадщину за законом на інше майно померлого. Відповідно до довідки про оціночну вартість об`єкту нерухомості від 10.06.2024 року вбачається, що житловий будинок що розташований за адресою: [ADDRESS] знаходиться на земельній ділянці кадастровий номер 3223155400:05:077:0019 площа земельної ділянки 0,08 м2. Статтею 1223 Цивільного кодексу України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту, спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу, а відповідно до ст. 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 1299 ЦК України встановлено, що спадкоємці зобов`язані зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна, але для цього необхідно отримати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 ЦК України - спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, а згідно ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. В строки, встановлені ст. 1270 ЦК України, позивач, як спадкоємець, подав заяву про прийняття спадщини за законом, що підтверджується матеріалами справи. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Відповідно до ст. 6 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" систему органів державної реєстрації прав становлять: Міністерство юстиції України; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації прав; органи державної реєстрації прав, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку. Держателем Державного реєстру прав є центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері державної реєстрації прав. Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно встановлює, що до 1 січня 2012 року державна реєстрація права власності та права користування (сервітут) на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельних ділянках, права користування (найму, оренди) будівлею або іншими капітальними спорудами, їх окремими частинами; права власності на об`єкти незавершеного будівництва, а також облік безхазяйного нерухомого майна, довірче управління нерухомим майном проводиться реєстраторами БТІ, створеними до набрання чинності Законом України від 11 лютого 2010 року "Про внесення змін до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" та інших законодавчих актів України" та підключеними до Реєстру прав власності на нерухоме майно (пункти 1.1, 1.3). Згідно роз`яснення Міністерства юстиції України від 21 лютого 2005 року №19-32/319 в разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку. Нормами ст. 5 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено житловий будинок як об`єкт нерухомого майна, стосовно якого проводиться державна реєстрація прав. Згідно п.4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Зазначене підтверджує ту обставину, що потенційний спадкоємець не має змоги оформити свої спадкові права в позасудовому порядку. Разом з тим, відсутність право встановлювальних документів на спірне нерухоме майно не є підставою для відмови у задоволенні позову (10 жовтня 2018 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи\~№ 557/1209/16-ц, провадження № 61-19875св18 (ЄДРСРУ № 77136277). Адже позов про превентивний захист права власності (попереджувальний) спосіб захисту права власності, який на відміну від інших способів передбачає захист права власності у випадку, коли порушення права ще не відбулося, але є підстави вважати, що воно має статися) може бути пред`явлений власником, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою (11.04.18 р. Верховний Суд у складі колегії суддів палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у справі\~№910/5630/17). Відповідно до статей 386, 395, 396 ЦК України положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право) (постанова Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 06.06.2018 по справі\~№597/1070/15-ц). Згідно статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Позивач ставши власником в порядку спадкування житлового будинку за адресою : [ADDRESS] , не має можливості оформити право власності на житловий будинок та як відсутні правовстановлюючі документи на нього, що вказує на порушення його права власності. Статтею 16 ЦК України зазначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів. Право власності відповідно до ст. 328 ЦК України набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно статті 316 ЦК України встановлено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, а згідно статті 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. Виходячи з вищевказаного після смерті чоловіка позивача відкрилася спадщина на житловий будинок, однак правовстановлюючі документи на житловий будинок не збереглися, але даний будинок існує в натурі, що свідчить про правомірність звернення позивача до суду. Частиною 1 статті 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст.41 Конституції України, право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно його позбавлений. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Даних про наявність інших спадкоємців під час судового розгляду не встановлено,\~з матеріалів справи вбачається відсутність правовстановлюючого документу на житловий будинок, який позивач має намір успадкувати після смерті свого чоловіка, що перешкоджає їй реалізувати свої передбачені законодавством права, як спадкоємця. При цьому позивач довів належними і допустимими доказами своє право на спадщину відносно майна померлого [PERSON] .. Вивчивши і проаналізувавши всі матеріали справи у їх сукупності, встановивши місце і час відкриття спадщини, коло спадкоємців, законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна, враховуючи відсутність заперечень відповідача, суд вважає доведеними під час розгляду спору посилання позову на порушення законних прав та інтересів позивача, тому суд приходить до висновку про можливість судового захисту прав позивача шляхом визнання права на житловий будинок. За таких обставин, позов слід задовольнити повністю.

Outcome: approved