Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-23 00:00:00

У вересні 2024 року представник заявника [PERSON] адвокат Сподар Андрій Володимирович звернувся до суду із заявою про встановлення факту смерті. В обґрунтування заяви зазначає, що заявник є рідною донькою [PERSON] , [INFO] , який весь час був зареєстрований у [ADDRESS] . Вказує, що у квітні 2023 року [PERSON] у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації, по відношенню до України, вирішив тимчасово виїхати до республіки Білорусь, в м. Солігорськ, де і помер та був похований через неможливість вивезти його на територію України. Зазначає, що заявник є прямим спадкоємцем свого батька, але при зверненні до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, нотаріус відмовила приймати документи, мотивуючи це тим, що свідоцтво про смерть видане в республіці Білорусь на сьогоднішній момент неможливо перевірити, а відповідно встановити факт смерті, так як між Україною та республікою Білорусь відсутні будь-які відносини, в тому числі консульські. Вказує, що даний факт унеможливлює прийняти спадщину, так як відсутній документ який би встановив факт смерті [PERSON] , в зв`язку з чим заявник вимушена звернутися до суду. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 03.10.2024 року відкрито провадження та призначено справу до розгляду. Заявник та представник заявника в судове засідання не з`явилися, повідомлялися належним чином. Представник Кропивницького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явився, надали до суду заяву про заперечення щодо задоволення позовних вимог в повному обсязі. Зазначають, що в позовній заяві заявник прописує, що смерть батька сталась на території республіки білорусь, там же була проведена державна реєстрація смерті та видано свідоцтво про смерть [NUMBER] від 2206.2023 року. Згідно ЗУ № 2783-ІХ від 23.12.2022 року «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993 року» було зупинено дію Конвенції у відносинах з російською федерацією та республікою білорусь. Проте, відповідно до п. 1 постанови КМУ від 04.02.2023 року № 107 «Деякі питання прийняття на території України під час воєнного стану документів, відданих уповноваженими органами іноземних держав», під час воєнного стану протягом шести місяців після його припинення або скасування документи, виготовленні або засвідченні на території іноземних держав установою або спеціально на те уповноваженою особою в межах їх компетенції за установленою формою і скріплені гербовою печаткою приймаються на території України без спеціального посвідчення (консульської легалізації, проставлення апостиля, тощо) у разі, коли на 24 лютого 2022 року такі документи приймалися на території України без спеціального посвідчення. Отже, виданий документ про смерть має бути прийнятий до розгляду. Також, зазначила, що відмову нотаріуса до матеріалів справи не долучена. За таких обставин, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку щодо задоволення заяви, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] в м. Солігорськ, Мінська область, республіка Білорусь помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 22 червня 2023 року виданого відділом ЗАЦС Солігорського райвиконкому Мінської області, запис № 539. Після його смерті заявник, через знайомих людей, отримала свідоцтво про смерть. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 26.11.1980 року [PERSON] є рідною донькою [PERSON] . Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00046788280 від 03.09.2024 року [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». У відповідності до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 12.08.2005 року заявник змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». В подальшому, з метою отримання спадщини [PERSON] звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, але останнім було відмовлено з причин, що свідоцтво про смерть видане в республіці Білорусь на сьогоднішній момент неможливо перевірити, а відповідно встановити факт смерті, так як між Україною та Республікою Білорусь відсутні будь-які відносини, в тому числі консульські. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до частини першої статті 316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Заявником у справі можуть, зокрема бути: спадкоємці померлої особи, які мають право на спадщину як за законом, так і за заповітом. У своїй заяві про встановлення факту [PERSON] зазначила, що встановлення факту смерті необхідно зокрема для вирішення питання про прийняття спадщини після смерті померлого [PERSON] , адже наразі документально на території України смерть [PERSON] не зареєстрована. Отже, метою встановлення вказаного факту є реалізація заявницею її права на спадкування. За частиною 1 статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або оголошення її померлою. Згідно п. 8 глави 1 розділу ІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 року № 52/5, документи, видані компетентними органами іноземних держав на посвідчення актів цивільного стану, здійснених поза межами України за законами відповідних держав щодо громадян України, іноземців і осіб без громадянства, визнаються дійсними в Україні за наявності легалізації, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Пунктом 1 глави 5 розділу III цих Правил визначені підстави для державної реєстрації смерті, однією з підстав є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. 01.12.2022 року Верховною Радою України прийнято Закон України «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22 січня 1993 року». Цей Закон передбачає зупинення дії у відносинах з Російською Федерацією та республікою Білорусь Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, вчиненої від імені України 22.01.1993 року. Після зупинення дії Конвенція 1993 року не застосовуватиметься у відносинах з Російською Федерацією та республікою Білорусь щодо будь-яких документів виданих, посвідчених у вказаних країнах, незалежно від дати їх видачі, посвідчення. В той же час, 04.02.2023 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 107 «Деякі питання прийняття на території України під час воєнного стану документів, виданих уповноваженими органами іноземних держав». Постановою зокрема установлено, що під час воєнного стану та протягом шести місяців після його припинення або скасування документи, виготовлені або засвідчені на території іноземних держав установою або спеціально на те уповноваженою особою в межах їх компетенції за установленою формою і скріплені гербовою печаткою, приймаються на території України без спеціального посвідчення (консульської легалізації, проставлення апостиля тощо) у разі, коли станом на 24.02.2022 року такі документи приймалися на території України без спеціального посвідчення. Заявник зазначила, що немає можливості легалізувати свідоцтво про смерть, оскільки всі дипломатичні зв`язки зупинені та зупинена з 27.12.2022 дія Конвенції від 22.01.1993 та Протоколу від 28.03.1997. Іншого варіанту вирішення даного питання немає. З огляду на викладене, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що оскільки [PERSON] є донькою померлого [PERSON] , спадкодавець і спадкоємець є громадянами України, від встановлення факту смерті залежить виникнення, зміна або припинення спадкових справ, а законом не визначено іншого порядку їх встановлення за умови неможливості подати належних документів у встановлений законом строк, то суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог заяви та необхідність її задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved