Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини. Свій позов мотивувала тим, що сторони з 27 грудня 2005 року перебували у шлюбі, який розірваний рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 05 серпня 2021 року. Від шлюбу вони мають доньку [PERSON] , [INFO] , та сина - [PERSON] , [INFO] . Діти після розірвання шлюбу проживають разом з матір`ю. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 06 вересня 2021 року позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей задоволено. На підставі цього рішення судом видано виконавчий лист про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі розміром по 1500,00 грн на кожну дитину щомісячно, починаючи стягнення з моменту подання позовної заяви, а саме з 2 липня 2021 року і до досягнення дітьми повноліття. 24 липня 2024 року доньці [PERSON] виповнилось 18 років та стягнення аліментів за вищевказаним рішенням суду припинилось. На даний час донька навчається на факультеті економіки, менеджменту та права Вінницького торгівельно-економічного інституту Державного торговельного-економічного університету, а син є школярем. Отже матеріальний стан позивача погіршився, ріст цін спонукає витрачати більше коштів на утримання дітей, а розмір аліментів не перекриває навіть і половину таких витрат. Натомість відповідач є здоровою, працездатною людиною, інших утриманців не має, при цьому не бажає нести витрати по утримані дітей. Позивачка неодноразово зверталась до відповідача з проханням надати додаткову фінансову допомогу на утримання дітей, однак, останній відмовляється її надавати в добровільному порядку. Враховуючи викладене, позивачка просила змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, а саме стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 19 серпня 2024 року було відкрите спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив. Вказану ухвалу разом з копією позовної заяви з додатками було надіслано на останнє відоме місце проживання відповідача, однак, відповідач відзив на позов не надав, будь-які інші клопотання від учасників справи на адресу суду не надійшли. Враховуючи вищевикладене та положення ст. 178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов до наступного. Судом установлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 05 серпня 2021 року (а. с. 14). Від шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 04 серпня 2006 року та серії [NUMBER] від 05 квітня 2011 року (а.с.12-13). Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 06 вересня 2021 року позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дій задоволено, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі розміром 1500,00 грн щомісячно, починаючи стягнення з моменту подання позовної заяви, а саме з 2 липня 2021 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття (а.с.15-16). За даними ЄДРСР, які є в загальному доступі, 17 вересня 2021 року ухвалою суду виправлена описка в цьому рішенні суду щодо стягнення аліментів в розмірі по 1500,00 грн на кожну дитину і до досягнення дітьми повноліття. 28 жовтня 2021 на підставі цього рішення Вінницьким міським судом Вінницької області видано виконавчий лист (а.с.17). Позивачка з дітьми проживає за адресою: м. Вінниця, дачно-житлове об`єднання «Вінницькі хутори №1» ст. «Дар-енерго», проїзд Науковий, буд. 11, що підтверджується копією довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку ГО ВМ ДЖО «Вінницькі хутори №1» від 31 липня 2024 року №309 та копією довідки від 31 липня 2024 року №307 (а.с.19-20). Відповідач мешкає окремо. Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Отримувати необхідний і достатній розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку. Згідно положень ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини», в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування (стаття 18 Конвенції). Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ч.2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України - батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. За змістом ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Водночас, правомірність такого способу захисту встановлюється судом з урахуванням фактичних обставин справи та залежить від наявності відповідних підстав, передбачених положеннями ст. 182-184,192 СК України. Так, відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже зміна способу стягнення аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України) і зміна визначеного раніше розміру аліментів (ч. 1 ст. 192 СК України) є різними правовими інститутами. Водночас, ці інститути тісно пов`язані між собою. Зазвичай зміна способу стягнення аліментів тягне і зміну розміру (збільшення, зменшення) раніше обумовлених чи присуджених аліментів, зміна способу стягнення аліментів може слугувати засобом, методом зміни розміру стягуваних аліментів. Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.181, 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Такий висновок також узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс-13, відповідно якою вимоги зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватись, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст.182 - 184 СК України, не може обумовлюватись разовим її здійсненням й відповідно з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження. Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Вказана стаття не містить будь-яких умов за яких одержувачу аліментів може бути відмовлено судом у способі стягненні аліментів. Вказане узгоджується із висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 11 березня 2020 у справі №759/10277/18, згідно із яким спосіб стягнення коштів на утримання дитини визначається за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина. Тобто, позивач наділений абсолютним правом на зміну способу стягнення аліментів. Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 14 листопада 2018 року в справі № 372/2393/17, вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце як внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів, так і внаслідок бажання стягувача змінити спосіб стягнення аліментів в силу інших обставин. Тобто, зміна способу стягнення аліментів передбачає зміну їх розміру. Разом з тим, змінюючи спосіб стягнення аліментів з платника, суд має визначити їх розмір за правилами, встановленими ст. 182 СК України. Частиною 1 ст. 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. Верховний Суд в постанові від 21 липня 2021 року в справі №691/926/20 зазначив, що враховуючи зміст ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: зміни і сімейного, і матеріального стану. Однак зміна сімейного стану є самостійною, не залежної від зміни матеріального стану, підставою для зміни розміру аліментів. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 1 та 2 ст. 77 ЦПК України). Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною 1 ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Звертаючись до суду із даним позовом, позивач вказує на зміну цін на товари, харчування, шкільне приладдя, одяг, взуття проїзд у транспорті, заняття в гуртках, тощо, що збільшує її витрати. Однак суд не може надати оцінку даним обставинам, оскільки позивач жодних доказів щодо цього не надала, її доводи ґрунтуються лише на твердженнях щодо цього. У той же час позивач зазначає, що доньці виповнилося 18 років та стягнення аліментів за рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 06 вересня 2021 року в цивільній справі №127/16846/21 з цього часу припинено, що поклало на неї додатковий тягар. Зважаючи на встановлені судом обставини, потребу дитини у належному утриманні, суд вважає наявними підстави для зміни способу стягнення аліментів на утримання дитини. В свою чергу відповідач належних та допустимих доказів на підтвердження наявності обставин, які б унеможливлювали сплату ним аліментів у спосіб про який просить позивач, у передбаченому ст. 12, 81 ЦПК України порядку, суду не надав. Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум з 01 січня 2024 року для дітей\~віком від 6 до 18 років становить 3196,00 грн. Визначаючись щодо зміненого розміру аліментів, суд враховує обов`язок обох батьків утримувати дитину, рівність їхніх прав, а тому суд, з огляду на реальні і розумні потреби в матеріальному утриманні дитини, встановлені обставини, що мають значення в їх сукупності та надані докази, вважає можливим визначити аліменти на утримання дитини в розмірі 1/5 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку), змінивши спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 6 вересня 2021 року в цивільній справі № 127/16846/21. Суд також зауважує, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Суд вважає за необхідне роз`яснити, що в разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів та в інших випадках, передбачених СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів (частина перша статті 192 СК України). Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до ст.185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). В разі невиконання цього обов`язку в добровільному порядку особа має на право звернення із позовом про стягнення додаткових витрат на дитину (дітей) у разі наявності обставин, передбачених ст.185 СК України. Сплата аліментів при визначеному новому способі проводиться з дня набрання рішення законної сили (п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»). З огляду на викладене, позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вражає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави 968,96 грн судового збору (пропорційно задоволеним вимогам). На підставі викладеного,

Outcome: partial