Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-23 00:00:00

Керівник Берегівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі в особі Пийтерфолвівської сільської ради звернувся до Виноградівського районного суду Закарпатської області із позовною заявою до відповідача [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої незаконною порубкою дерев. Позовні вимоги мотивовано тим, що Берегівською окружною прокуратурою вивчено стан додержання вимог природоохоронного законодавства на території району, за результатами якого виявлено факт наявності не відшкодованих збитків, завданих незаконною порубкою дерев. Встановлено, що 11 лютого 2023 року, близько 13 години 20 хвилин, [PERSON] , діючи умисно, переслідуючи корисливий умисел, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно небезпечних наслідків, з метою здійснення незаконної порубки дерев, породи Тополя, приїхав на своєму автомобілі марки «Mercedes - Benz Sprinter 311», державний номерний знак [NUMBER] , жовтого кольору на територію міждамбового простору русла річки Тиса, в с. Гетиня, Берегівського району, Закарпатської області за GOOGLE координатами 48.08989, 22.99182, яка є територією регіонального ландшафтного парку «Притисянський», створеного рішенням Закарпатської обласної ради від 07.08.2009 № 908, що відноситься до території природно-заповідного фонду, де всупереч установленому законом порядку, не маючи будь-яких дозвільних документів на проведення рубки, з метою заготівлі дров для власного використання, за допомогою бензопили марки «Бригадир», здійснив незаконну порубку двох сироростучих дерев породи «Тополя», на пні діаметром у корі 20 см. та 15 см., шляхом відділення стовбура від кореня, до ступеня припинення росту, чим допустив порушення сприятливого мікроклімату в навколишньому середовищі, погіршення породного складу, якісних, захисних та інших екологічних властивостей, з метою подальшого перевезення за межі вказаної ділянки, але був викритий працівниками поліції в місці незаконної порубки, в результаті чого заподіяв матеріальну шкоду на суму 39 638 гривень 46 копійок, що підтверджується висновком судової економічної експертизи НДЕКЦ №СЕ-19/107-23/2853-ЕК від 29.03.2023 року. За вказаним фактом 12.02.2023 слідчим відділенням відділення поліції №1 Берегівського районного відділу поліції ГУНП в Закарпатській області внесено відомості до ЄРДР за № 12023071080000106 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.З ст. 246 КК України. Вироком Виноградівського районного суду Закарпатської області від 21.12.2023 [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 246 КК України та призначено відповідне покарання. Спеціалістом відділу державного екологічного нагляду (контролю) природно-заповідного фонду, лісів та рослинного світу Державної екологічної інспекції у Закарпатській області проведено розрахунок розмірів шкоди, заподіяної незаконним вирубуванням дерев у міждамбовому просторі русла річки Тиса, що межах с. Гетиня, Берегівського району, що відноситься до регіонального ландшафтного парку «Притисянський». Відповідно до вказано вище розрахунку, незаконними діями [PERSON] державі заподіяно збитки у розмірі 39638,40 грн. Сума збитків у розмірі 39638,40 грн також підтверджується висновком експерта від 29.03.2023 за № СЕ-19/107-23/2853-ЕК складеного за результатами судової економічної експертизи. Станом на момент пред`явлення позовної заяви до суду, шкода, спричинена відповідачем не відшкодована, що негативно впливає на здійснення органами державної влади та місцевого самоврядування політики, направленої на охорону навколишнього природного середовища та завдає шкоду його відновленню. Враховуючи, що Пийтерфолвівська сільська рада не зверталася до суду з позовом до [PERSON] щодо відшкодування збитків завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, виходячи з наданих органам прокуратури повноважень у сфері представництва в суді законних інтересів держави, виникла необхідність у зверненні Берегівської окружної прокуратури до Виноградівського районного суду з позовом в інтересах держави в особі Пийтерфолвівської сільської ради. За наведеного, керівник Берегівської окружної прокуратури просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь місцевого бюджету Пийтерфолвівської сільської ради (код ЄДРПОУ 04349165) шкоду, заподіяну внаслідок незаконної порубки дерев у сумі 39638,46 грн (тридцять дев`ять тисяч шістсот тридцять вісім гривень 46 копійок) для подальшого перерозподілу згідно вимог бюджетного законодавства. Представник позивача прокурор Виноградівського відділу Берегівської окружної прокуратури Береза Ю.В. у підготовчому засіданні позовні вимоги підтримав з мотивів, наведених у позовній заяві та просив суд такі задволити. Представник Пийтерфолвівської сільської ради в підготовче засідання не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, однак надіслав до суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у його відсутність. Відповідач [PERSON] у підготовчому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі, проти задоволення таких не заперечив. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України\~за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідачем позов визнано повністю, що не суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому в порядку ст.206 ЦПК України визнання ним позову прийнято судом. Заслухавши пояснення, дослідивши подані докази, всебічно і повно з`ясувавши підтверджені ними фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне. У підготовчому засіданні належними доказами встановлено, що вироком Виноградівського районного суду Закарпатської області від 21.12.2023 [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 246 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 1600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 27200 гривень. Згідно цього вироку, судом встановлено, що 11 лютого 2023 року, близько 13 години 20 хвилин, [PERSON] , діючи умисно, переслідуючи корисливий умисел, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно небезпечних наслідків, з метою здійснення незаконної порубки дерев, породи Тополя, приїхав на своєму автомобілі марки «Mercedes - Benz Sprinter 311», державний номерний знак [NUMBER] , жовтого кольору на територію міждамбового простору русла річки Тиса, в с. Гетиня, Берегівського району, Закарпатської області за GOOGLE координатами 48.08989, 22.99182, яка є територією регіонального ландшафтного парку «Притисянський», створеного рішенням Закарпатської обласної ради від 07.08.2009 № 908, що відноситься до території природно-заповідного фонду, де всупереч установленому законом порядку, не маючи будь-яких дозвільних документів на проведення рубки, з метою заготівлі дров для власного використання, за допомогою бензопили марки «Бригадир», здійснив незаконну порубку двох сироростучих дерев породи «Тополя», на пні діаметром у корі 20 см. та 15 см., шляхом відділення стовбура від кореня, до ступеня припинення росту, чим допустив порушення сприятливого мікроклімату в навколишньому середовищі, погіршення породного складу, якісних, захисних та інших екологічних властивостей, з метою подальшого перевезення за межі вказаної ділянки, але був викритий працівниками поліції в місці незаконної порубки, в результаті чого заподіяв матеріальну шкоду на суму 39 638 гривень 46 копійок, що підтверджується висновком судової економічної експертизи НДЕКЦ №СЕ-19/107-23/2853-ЕК від 29.03.2023 року. У відповідності до ч.6\~ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Оскільки вироком суду від 21.12.2023, що набрав законної сили, встановлена винуватість [PERSON] \~\~у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.246 КК України, суд вважає цю обставину доведеною. В рамках кримінального провадження цивільний позов про відшкодування шкоди, завданої незаконною порубкою дерев в розмірі 39 638 гривень 46 копійок заявлений не був. У добровільному порядку відповідачем ці збитки не відшкодовані. Відповідно до ч.7\~ст. 128 КПК України\~особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Згідно ч.1\~ст. 1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.1 ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Так, ст.ст. 1, 3 Лісового Кодексу України (далі - ЛК України) встановлюють, що ліси України є її національним багатством і за своїм призначенням та місце розташуванням виконують переважно природоохоронні, захисні, санітарно-гігієнічні, оздоровчі, рекреаційні, естетичні, виховні, інші функції та є джерелом для задоволення потреб суспільства в лісових ресурсах. Усі ліси на території України, незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави. Лісові відносини в Україні регулюються Конституцією України, Законом України «Про охорону навколишнього природного середовища», Лісовим кодексом України, іншими законодавчими актами України, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами. Відповідно до ст. 66 Конституції України кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки. Частиною 1 ст. 67 ЛК України встановлено, що вирубка дерев проводиться в порядку спеціального використання лісових ресурсів. Згідно з ч. 1 ст. 69 ЛК України спеціальне використання лісових ресурсів на виділеній лісовій ділянці проводиться за спеціальним дозволом - лісорубний квиток або лісовий квиток, що видається безоплатно. Статтею 107 ЛК України передбачено, що підприємства, установи, організації і громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України. Згідно із ч. 1 ст. 41 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» економічні заходи забезпечення охорони навколишнього природного середовища передбачають відшкодування в установленому порядку збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища. Відповідно до ч. 4-5 ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Частиною 1 ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» встановлено, що шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Стаття 70 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» передбачає, що визначення складу екологічних правопорушень і злочинів, порядок притягнення винних до адміністративної та кримінальної відповідальності за їх вчинення встановлюються Кодексом України про адміністративні правопорушення та Кримінальним кодексом України. Згідно з п.п. 1, 5 ч. 2 ст. 105 ЛК України, відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи: винні у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників; винні у порушенні строків лісовідновлення та інших вимог щодо ведення лісового господарства, встановлених законодавством у сфері охорони, захисту, використання та відтворення лісів. Відповідно до ст. 107 ЛК України, підприємства, установи, організації і громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України. Частиною 2 ст. 40 Закону України «Про рослинний світ» унормовано, що відповідальність за порушення законодавства про рослинний світ несуть особи, винні у протиправному знищенні або пошкодженні об`єктів рослинного світу. Враховуючи вищенаведене, відшкодування шкоди, завданої [PERSON] шляхом незаконної порубки дерев у розмірі у розмірі 39638,46 грн. являється найбільш ефективним способом захисту порушеного права.. У зв`язку з вищевикладеним, у діях [PERSON] наявні усі елементи складу цивільного правопорушення, зокрема: протиправна поведінка відповідача, яка виражається у вирубці дерев, безпосередній причинний зв`язок між шкодою і протиправною поведінкою, оскільки шкода виступає об`єктивним наслідком поведінки відповідача через недотримання природоохоронного законодавства. При цьому вина [PERSON] полягає у протиправній діяльності, що виразилася у незаконному вирубуванню лісових насаджень, що підтверджується вироком Виноградівського районного суду Закарпатської області від 21.12.2023 у справі 299/5359/23, ухваленимза результатами розгляду кримінального провадження № 12023071080000106. Відповідно до ст. 131-1 Конституції України, на органи прокуратури покладається представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Згідно ч. ч.3, 4 ст. 56 ЦПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу. У відповідності до ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Згідно з п. 2 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999 №3-рп/99 під поняттям «орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах», потрібно розуміти орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надані повноваження органу виконавчої влади. Оскільки «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор в кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. Таким чином, суд вважає, що позивачем належними та допустимими доказами доведено наявність шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а отже відповідач зобов`язаний відшкодувати державі в особі Пийтерфолвівської сільської ради шкоду, заподіяну внаслідок незаконної порубки дерев, у повному обсязі. Позивача відповідно до ст. 5 Закону України\~«Про судовий збір»\~звільнено від сплати судового збору за подачу позову про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення, тому ці судові витрати відповідно до ч.6 ст.\~141 ЦПК України\~підлягають стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved