Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що 12 червня 2019 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та відповідачем було укладено Заяву-Договір про відкриття Поточного рахунку та надання «Кредит готівкою» № 014/0651/82/91870375, відповідно до якого банк надав відповідачу грошові кошти (кредит) в розмірі та на умовах, встановлених договором, а боржник зобов`язувався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, компенсацію неустойки та інші платежі в розмірах, в строки та на умовах, встановлених кредитним договором. 09 квітня 2020 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «ФК «Ел.Ен.Груп» було укладено договір відступлення права вимоги №114/2-31-F, за яким до останнього перейшло право вимоги за цим кредитним договором. 30 серпня 2021 року ТОВ «ФК «Ел.Ен.Груп» та ТОВ «ФК «Юрспецфінанс» укладено договір відступлення права вимоги № 30-08\\21-F, за яким до останнього перейшло право вимоги за цим кредитним договором. Станом на момент звернення до суду з цієї позовною заявою відповідач не виконав належним чином своїх зобов`язань за кредитним договором щодо своєчасного та у повному обсязі погашення кредиту, відсотків за його користування та сплати інших платежів. Дата виходу на прострочення виконання зобов`язання - 30 квітня 2021 року. Враховуючи вищевикладене, станом на момент звернення з цим позовом до суду, позивач вважає, що має право вимагати від відповідача сплати наступної суми заборгованості: загальна заборгованість - 57218 грн. 97 коп., з яких 26821 грн. 01 коп. - заборгованість за залишком тіла кредиту, 5053 грн. 36 коп. - заборгованість за відсотками нарахованих первісним кредитором та 25344 грн. 60 коп. - заборгованість за відсотками нарахованих новим кредитором. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься його заява, в якій він просить суд позов задовольнити та справу розглянути за його відсутності, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином у розумінні положень п.п.3,4 ч.8 ст.128 ЦПК України. Про причини неявки суду не повідомив, відзив не подав, клопотання про розгляд справи за його участю суду не надходили. З огляду на зазначене, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечує у своїй заяві позивач. Ненадання відповідачем відзиву та доказів в обґрунтування своїх можливих заперечень проти позову дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що відповідає положенням ч.1 ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 12 червня 2019 року між АТ «Райфайзен Банк Аваль» та [PERSON] укладено заяву-договір про відкриття Поточного рахунку та надання Кредиту «Кредит готівкою» №014/0651/82/91870375, згідно умов якого відповідачу надано кредит у розмірі 35000 грн. 00 коп. на строк 48 місяці до 12 червня 2023 року під фінансовану процентну ставку - 52,9 % річних, а позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначенні договором. На підставі п. 1.1. заяви-договору банк відкриває поточний рахунок «для виплат» в гривнях на ім`я клієнта та здійснює його розрахунково-касове обслуговування у відповідності до Правил та Тарифів банку на ведення та обслуговування поточних рахунків фізичних осіб. Відповідно до умов п. 1.2. кредитор зобов`язався надати позичальнику кредит в сумі - 35000 грн. 00 коп., а позичальник зобов`язався повернути банку кредит та сплатити проценти за його користування. Таким чином, Банк виконав свої зобов`язання, надавши останньому кредитні кошти в сумі, строки та на умовах, передбачених умовами кредитного договору. Згідно умов п. 2.1. кредитного договору сторони встановили, що проценти за користування кредитом сплачуються позичальником кредитору у складі щомісячного ануїтетного платежу, вказаного у графіку, і розраховується, виходячи з процентної ставки, передбаченої підпунктом 1.2.3. пункту 1.2. заяви-договору. Проценти нараховуються щомісяця на фактичний залишок заборгованості за весь строк користування кредитом, починаючи з дня надання кредиту (включно) або з наступного за днем надання кредиту операційного дня (у разі надання кредиту після закінчення операційного часу), виходячи з фактичної кількості днів в місяці та році (метод факт/факт). Відповідно до умов п. 2.2. кредитного договору позичальник зобов`язався здійснювати погашення кредиту та сплату процентів щомісячно ануїтетними платежами. Ануїтентний платіж включає в себе погашення частини основної суми кредиту та процентів та розраховується за формулою, визначеною підпунктом 3.5.1. пункту 3.5. статті 3 Розділу 6. Правил. Позичальник зобов`язався здійснювати погашення кредиту та процентів ануїтетними платежами у валюті кредиту кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем надання кредиту в дату, визначену підпунктом 1.2.4. пункту 1.2. заяви-договору. Якщо дата сплати ануїтетного платежу, не є робочим днем, ануїтетний платіж має бути сплачений клієнтом не пізніше останнього робочого дня, що передує даті сплати ануїтетного платежу (п. 2.3. кредитного договору). Згідно п. 2.4. заяви-договору, у визначений п. 2.3. заяви-договору строк клієнт має забезпечити наявність коштів на поточному рахунку для подальшого здійснення банком договірного списання коштів згідно з умовами, передбаченими пунктом 9. Заяви про акцепт Публічної пропозиції/Угоди. Погашення заборгованості за Кредитом, Процентів, пені здійснюється шляхом здійснення Банком Договірного списання у визначеному пунктом 9 заяви про акцепт Публічної пропозиції/Угоди порядку. У випадку об`єктивної неможливості забезпечення клієнтом достатньої суми на рахунках (арешт коштів, закриття рахунків тощо), з яких банк здійснює договірне списання коштів з метою погашення клієнтом заборгованості за кредитом, погашення клієнтом заборгованості може бути здійснене будь-яким іншим шляхом, погодженим банком. Відповідно до умов п. 1.4. заяви-договору сторони встановили, що у разі настання передбачених підпунктом 3.6.2. пункту 3.6. Статті 3 Розділу 6. Правил обставин дефолту, банк має право відмовити клієнту в наданні кредиту (з припиненням зобов`язання банка надати кредит) та/або вимагати дострокового виконання клієнтом зобов`язань за кредитом, включаючи повернення суми кредиту, сплату процентів, пені та інших платежів за кредитом, про що направляє клієнту письмове повідомлення. На письмову вимогу банка, клієнт зобов`язаний здійснити дострокове погашення заборгованості за кредитом у відповідності до умов, зазначених в письмовому повідомлені банка. У разі невиконання цієї вимоги, банк має право вжити заходи для стягнення заборгованості клієнта за кредитом, які не суперечать законодавству України. Крім того, відповідно до умов п. 4.1. заяви-договору позичальник засвідчив та гарантував, що: він має відповідний фінансовий стан і володіє достатнім рівнем платоспроможності і кредитоспроможності, необхідних для вчасного виконання ним визначених заявою-договором зобов`язань; не існують і йому невідомі обставини, які можуть негативним чином вплинути на виконання ним визначених заявою-договором зобов`язань або про будь-які інші поточні або майбутні зобов`язання, які можуть мати пріоритет над виконанням визначених заявою-договором зобов`язань, в тому числі не існує жодної з обставин дефолту, передбачених підпункту 3.6.2. пункту 3.6. Статті 3 Розділу 6. Правил (п. п. 4.1.1. заяви - договору); всі особи, в тому числі чоловік/дружина, які можуть заявити свої права на майно, яке набуте ними за час спільного проживання і належить їм разом з клієнтом на праві спільної сумісної власності, повідомлені про намір отримати кредит, здійснити страхування власного життя, здоров`я та працездатності на умовах, вказаних в заяві - договорі та, відповідно, надали свою згоду на підписання заяви-договору. Клієнт зобов`язується підтримувати дійсність зазначених у цьому пункті 4.1. заяви-договору засвідчень і гарантій протягом дії цієї заяви-договору, а в разі зміни обставин, що впливають на їх зміст, негайно інформувати про це банк та вжити всіх необхідних заходів для приведення їх змісту до первісних намірів, якими сторони керувались при визначенні відповідних засвідчень та гарантій (п. п. 4.1.2. заяви-договору). Відповідно до п. 8. заяви-договору клієнт підтвердив, що ознайомлений з чинною редакцією Правил. Клієнт визнає та підтверджує, що на взаємовідносини сторін за цією заявою-договором поширюється положення договору, Правил, в тому числі Розділів 2,6 Правил. Клієнт зобов`язався дотримуватись умов Договору, Правил, зокрема, тих положень, що регламентують умови відкриття та обслуговування поточних рахунків, а також надання банком кредитів. Підписанням цієї заяви-договору клієнт підтверджує, що відносин сторін за цією заявою-договором застосовуються всі положення договору, в тому числі Розділів 2, 6. Правил так само як би текст Правил був би власноруч підписаний клієнтом (а.с.10-11). Відповідно до п. 1.2. Розділу І. Правил, останні застосовуються до відносин сторін з дати прийняття (акцепту) клієнтом публічної пропозиції шляхом підписання клієнтом заяви про акцепт Публічної пропозиції/Угоди. Правила набувають сили у відносинах сторін за договором банківського обслуговування з дати набуття ними чинності. Чинна редакція Правил офіційно оприлюднюється на сайті банку та розміщується у відділеннях банку. Отже, з укладенням заяви-договору із додатком №2 у позичальника виник обов`язок повернути банку кредит та відсотки за кредитним договором у строки та в розмірах встановлених умовами договору Проте, всупереч вимогам п. 2.2. та п. 2.3. заяви-договору позичальник не виконав взяті на себе договірні зобов`язання, не здійснював щомісячно погашення кредитної заборгованості згідно умов договору погашення кредиту та відсотків за кредитом. Відповідно до паспорта споживчого кредиту за програмою кредитування «Кредит готівкою» та додатку №1 до даного паспорта позичальнику встановлено графік погашення заборгованості по кредиту та вона з ним ознайомлена (12-13;20-21;22-23). Виписка по рахунку [PERSON] за період з 30 травня 2019 року по 30 травня 2020 року свідчить про те, що відповідау 12 червня 2019 року на рахунок надійшла виплата кредиту від АТ «Райффайзен Банк» в сумі 35000 грн.. В подальшому він активно користувався кредитними коштами (а.с. 57-63). За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України). Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до правового висновку, викладеного Верховним Судом у постановах від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205,207 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. З огляду на те, що відповідач прострочив погашення поточних платежів за вищевказаним договором та не повернув отримані кредитні кошти, не виконавши взятих за договором зобов`язань, суд дійшов висновку, що позивачем доведено наявність правових підстав для стягнення з відповідача суми заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 35000 грн. 00 коп.. 09 квітня 2020 року між АТ «Райффайзен банк Аваль» та ТОВ «ФК «Ел.Ен.Груп» укладено договір відступлення права вимоги №114/2-31-F. За умовами цього договору первісний кредитор передає (відступає) новому кредиторові за плату належні йому права вимоги, а новий кредитор приймає належні первісному кредитору права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах боржників (п. 2.1. Договору). Відповідно п. 2.4. Договору, внаслідок передачі (відступлення) прав вимоги за цим договором, новий кредитор заміняє первісного кредитора у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості відповідно вказані у реєстрах боржників, та набуває прав грошових вимог первісного кредитора, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань за кредитними договорами. Права вимоги переходять до нового кредитора в повному обсязі (а.с.24-30). Відповідно договору відступлення права вимоги №30-08/21- F від 30 серпня 2021 року, укладеного між ТОВ «ФК «Ел.Ен.Груп» та ТОВ «ФК «Юрспецфінанс» до останнього перейшло право вимоги ТОВ «ФК «Ел.Ен.Груп» до боржників вказаних у реєстрах боржників (п. 2.1 Договору). Відповідно п. 2.4. Договору, внаслідок передачі (відступлення) прав вимоги за цим договором, новий кредитор заміняє первісного кредитора у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості відповідно вказані у реєстрах боржників, та набуває прав грошових вимог первісного кредитора, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань за кредитними договорами. Права вимоги переходять до нового кредитора в повному обсязі (а.с.32-39). Згідно повідомлень від 30 серпня 2021 року та від 03 вересня 2021 року на адресу [PERSON] направлялись повідомлення про відступлення права вимоги за кредитним договором 014/0651/82/91870375 від 12 червня 2019 року (а.с.73;74). Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з вимогами чинного законодавства, заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва. Отже, ТОВ «ФК «Юрспецфінанс» є правонаступником АТ «Райффайзен банк Аваль» та стало новим кредитором у зобов`язанні за кредитним договором, який укладений з [PERSON] .. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відтак, судом встановлено, що дійсно [PERSON] прострочив погашення поточних платежів кредиту та нарахованих відсотків, належним чином не повертає отриманий кредит, не виконує взятих на себе за договором зобов`язань, а тому позов необхідно задоволити. У відповідності до положень ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь банку підлягає стягненню понесений ним документально підтверджений судовий збір. Разом з цим, у позовній заяві позивач просив стягнути з відповідача на його користь витрати пов`язані із наданням правової допомоги на суму 3000 грн.. Вирішуючи питання про стягнення понесених позивачем витрат на правничу допомогу суд враховує, що відповідно до ст.133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу належать до судових витрат. Судові витрати розподіляються між сторонами в порядку ст.141 ЦПК України. Відповідно до ст.137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою . Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження надання позивачу правничої допомоги суду надано: Договір №31-01/2023 про надання юридичних послуг від 31 січня 2023 року укладений між позивачем та ФОП [PERSON] ; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю; ордер про надання правничої допомоги від 15 липня 2024 року. Разом з цим, жодних належних та допустимих доказів на підтвердження понесення позивачем витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката у розмірі 3000 грн. суду надано не було, тому у стягненні з відповідача витрат на правничу допомогу слід відмовити.

Outcome: approved