Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-16 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування\~своїх позовних\~вимог позивач\~посилається на\~те,\~що 14 грудня 2021 року між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] за допомогою електронного підпису укладено кредитний договір №2690761 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, сума кредиту 20000,00 грн., строк кредиту 360 днів, зі стандартною процентною ставкою 1,99% в день, шляхом переказу коштів на платіжну картку № [NUMBER] . 28 червня 2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Факторингова компанія «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» укладено договір відступлення прав вимоги №28/06/23 і останній став новим кредитором та отримав право вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором. Умови кредитного договору відповідачем не виконувались внаслідок чого станом на 28 червня 2023 року утворилась заборгованість на суму 91020,00 грн., яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 20000,00 грн., простроченої заборгованості за процентами у розмірі 71020,00 грн. за період з 14.12.2021 року по 28.06.2023 року включно. Позивачем понесені судові витрати на професійну правову допомогу у розмірі 5000,00 грн. та на сплату судового збору 2684,00 грн. Просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 2690761 від 14 грудня 2021 року у розмірі 91020,00 грн., суму сплаченого судового збору та витрати на правову допомогу. Представник позивача у судове засідання не з`явився, але в матеріалах справи є її письмова заява в якій просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та розглядати справу за його відсутності, не заперечує проти ухвалення рішення при заочному розгляді справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належними чином. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що 14 грудня 2021 року між ТОВ\~«Лінеура Україна»\~та [PERSON] \~в електронному\~вигляді укладено\~кредитний договір\~№2690761\~про надання\~коштів на\~умовах споживчого\~кредиту,\~відповідно до\~якого,\~остання отримав\~кредит у\~розмірі 20000,00\~грн.,\~строком на\~360\~днів,\~шляхом переказу\~коштів на\~платіжну картку\~№ [NUMBER] .За користування кредитом клієнт сплачує товариству стандартну процентну ставку 1,99% на добу, тип процентної ставки фіксована. Приймаючи умови кредитного договору, клієнт підтверджує, що він ознайомлений з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. Договір підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором М206 відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до п. 4.1.1 договору у випадку неможливості виконання зобов`язань за договором у повному обсязі у встановлений термін клієнт може ініціювати продовження строку користування кредитом та зміну дати повернення кредиту, шляхом укладення Додаткового договору (пролонгація). Відповідно до п. 4.2.1 договору, якщо у клієнта на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації) наявна заборгованість за кредитом, та клієнт не продовжив строк кредиту відповідно до п.п. 4.1.1 4.1.6 договору, за цим договором застосовується автоматичне продовження строку користування кредитом (автопролонгація) з наступного дня після запланованої дати повернення кредиту. Відповідно до повідомлення ТОВ «ФК «Контрактовий дім» від 29 листопада 2023 року, згідно договору з ТОВ «Лінеура Україна» № 27042021 від 27.04.2021 року було успішно перераховано 14 грудня 2021 року кошти у розмірі 20000,00 грн. на платіжну картку [NUMBER] . 28 червня 2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» укладено договір про відступлення прав вимоги №28/06/23 і останній став новим кредитором та отримав право вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором, про що свідчить витяг з реєстру боржників від 24 грудня 2021 року, з якого вбачається, що розмір заборгованості [PERSON] за кредитним договором №2690761 від 14\~грудня 2021\~року становить 91020,00 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту у розмірі 20000,00 грн., заборгованості за відсотками у розмірі 71020,00 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №2690761 від 14 грудня 2021 року, позичальник [PERSON] , станом на 28 червня 2023 року розмір заборгованості становить 91020,00 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту у розмірі 20000,00 грн., заборгованості за відсотками у розмірі 71020,00 грн. У відповідності до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий та неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини 3 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6 статті 11 вказаного Закону). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина 12\~статті 11 Закону № 675-VIII). За змістом\~статті 12\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію»,\~ якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України Про електронний цифровий підпис, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч.1ст.512 ЦК України Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок\~\~передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1\~ст. 525 ЦК України\~встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до положень ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частина 1 статті 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина першастатті 1048 ЦК України). Частиною другою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Отже, відповідач умови кредитного договору №2690761 від 14 грудня 2021 року своєчасно і в повному обсязі не виконував, кредит не сплачував. Таким чином відповідачем були порушені вимоги ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, умов Договору і виникла заборгованість, загальна сума якої станом на 28 червня 2023 року становить 91020,00 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту у розмірі 20000,00 грн., заборгованості за відсотками у розмірі 71020,00 грн. Щодо стягнення витрат на правову допомогу суд приходить до наступного. 03 липня 2023 року між ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» та ФОП [PERSON] укладено договір про надання юридичних послуг № 03/07/2023. Відповідно до\~акту приймання-передачі\~наданих послуг\~№18\~від 03\~жовтня 2023\~року до\~договору про\~надання юридичних\~послуг №\~03/07/2023\~від 03\~липня 2023\~року,\~вартість послуги\~«підготовка позовної\~заяви про\~стягнення заборгованості\~з [PERSON] \~за договором\~про надання\~споживчого кредиту\~№ 2690761\~від 14\~грудня 2021\~року» складає\~5000,00\~грн. Всього загальна вартість послуг, наданих адвокатом Руденко К.В. склала 55000,00грн. Відповідно до платіжної інструкції переказу коштів від 27 листопада 2023 року, ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» перерахувало 55000,00 грн. [PERSON] за договором № 03/07/2023 від 03 липня 2023 року згідно акту №18 від 03 жовтня 2023 року. Відповідач не довів суду неспівмірність витрат на правову допомогу в розмірі 5000,00 грн. Згідно з частиною третьою\~статті 137 ЦПК України\~для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до частини четвертої\~статті 137 ЦПК України\~розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята\~статті 137 ЦПК України). Відповідно до частини п`ятої\~статті 137 ЦПК України\~зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Такая правова позиція узгоджується із постановою Верховного Суду від 13 січня 2021 по справі № 596/2305/18. На підставі викладеного, суд вважає за необхідне позов задовольнити повністю та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №2690761 від 14 грудня 2021 року станом на 28 червня 2023 року у розмірі 91020,00 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту у розмірі 20000,00 грн., заборгованості за відсотками у розмірі 71020,00 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 2684,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved