Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-20 00:00:00

І. Стислий виклад позицій сторін. 16.04.2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ДІДЖИ ФІНАНС", звернувшись до суду із даним позовом, посилається на те, що 14.04.2016 року між Публічним акціонерним товариством «Банк Михайлівський» та [PERSON] , укладено угоду № 200503329 щодо кредитування. Відповідно до умов Кредитного договору Банк надав Позичальнику у користування кредитні кошти в розмірі 18\~527, 92 грн., з встановленим строком користування з 14.04.2016 року по 14.04.2019 року, а Відповідач зобов`язався повернути отримані кошти у встановлений в Кредитному договорі строк, та сплатити відсотки за користування кредитними коштами. 20.07.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС», набуто право вимоги за кредитними договорами укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський», на підставі договору № 7_БМ від 20.07.2020 року, укладеному за результатами публічних торгів (аукціону) лоту № GL16N618071, проведеного 15.06.2020 року, що підтверджено постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2021 року у справі № 910/11298/16 відповідно до якої Позивач визнано єдиним та належним кредитором за кредитними договорами укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський», в тому числі і за Кредитним договором. Додатком до договору є реєстр кредитних договорів. До позовної заяви надано витяг з додатку 1 до договору від 15.06.2020 року № 7_БМ про відступлення прав вимоги, який мав місце станом на дату укладання договору із зазначенням, окрім іншого, суми заборгованості. 23 травня 2016 року згідно з рішенням Правління НБУ України №14/БТ ПАТ "Банк Михайлівський" віднесено до категорії неплатоспроможних, а відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №812 розпочато процедуру виведення ПАТ "Банк Михайлівський" з ринку шляхом запровадження у ньому тимчасової адміністрації. Фактично управління банком перейшло до Фонду. Фонд має право передати право грошової вимоги до позичальника (боржника) за кредитним договором іншому банку на підставі договору про відступлений права вимоги. При цьому згода відповідного боржника (позичальника) на укладення такого договору не вимагається. Приймаючий банк набуває усіх прав та обов`язків кредитора щодо позичальника (боржника), вимоги до якого передані відповідно до договору про відступлення прав вимоги, разом із правами за договором забезпечення таких вимог. Вимогами чинного законодавства України та умовами договору факторингу не передбачена передача програмного забезпечення, що здійснює нарахування заборгованості по сплаті тіла кредиту, нарахуванню відсотків та пені, а також його детального розрахунку з формулою її формування. Це пов`язано з тим, що в разі відступлення права вимоги вже за існуючою заборгованістю Фактор, відповідно до умов договору факторингу, не має право нарахувати відсотки, комісію, неустойку що передбачені умовами кредитного договору. Таким чином, Банк, правонаступником якого є Позивач, виконав свої зобов`язання за Кредитним договором належним чином, в той же час Відповідач порушив умови Кредитного договору щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування кредитними коштами в повному обсязі та в визначений строк. Станом на 21.03.2024 р. загальний розмір заборгованості Відповідача перед Позивачем за Кредитним договором становить 51894,65 грн., з яких: 18010,54 грн. заборгованість за кредитом; 33884,11 грн. заборгованість за відсотками. Заборгованість розрахована станом дату укладання до договору факторингу №7_БМ від 20.07.2020 укладеного між ПАТ «Банк Михайлівський» та ТОВ «Діджи Фінанс» та зафіксована у додатку до договору реєстрі кредитних договорів. Господарські операції на підставі договору № 200503329 від 14.04.2016 року в тому числі розрахунок заборгованості проводились ПАТ «Банк Михайлівський», відповідно до вимог НБУ та умов договору на основі зарахованих на розрахунковий рахунок сум та за допомогою ліцензованого програмного забезпечення, як визначено чинним законодавством України (ст. 534 ЦК України). скільки 23.05.2016 згідно з рішенням Правління НБУ України №14/БТ ПАТ "Банк Михайлівський" віднесено до категорії неплатоспроможних, а відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 812 розпочато процедуру виведення ПАТ "Банк Михайлівський" з ринку шляхом запровадження у ньому тимчасової адміністрації. Фактично управління банком перейшло до Фонду. Фонд має право передати право грошової вимоги до позичальника (боржника) за кредитним договором іншому банку на підставі договору про відступлений права вимоги. При цьому згода відповідного боржника (позичальника) на укладання такого договору не вимагається. Приймаючий банк набуває усіх прав та обов`язків кредитора щодо позичальника (боржника), вимоги до якого передані відповідно до договору про відступлення прав вимоги, разом із правами за договором забезпечення таких вимог. Надані виписки з особових рахунків сформовані ФГВФО на підставі норм чинного законодавства. Заборгованість відповідача за кредитним договором № 200503329 від 14.04.2016 року 51 894,65 грн. Сума збитків з урахуванням 3% річних 4 678,11 грн. Сума збитків інфляційних втрат за несвоєчасне виконання кредитних зобов`язань - 21 614,14 грн. Разом заборгованість становить 78 186,90 грн. Тому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за договором № 200503329 від 14.04.2016 року у загальному розмірі 78\~186, 90 грн., та судові витрати. 03.06.2024 року від представника відповідача, адвоката Андрущака С.В., поступив відзив на позовну заяву, в якому посилається на те, що ухвала про відкриття провадження у справі постановлена 17.04.2024 року та доставлена до підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» 18.04.2024 року. Однак, відповідач не отримувала ухвали суду від 17.04.2024 року, а також позов із додатками, засобами поштового зв`язку. Тільки 13.05.2024 року відповідач зареєструвалась в підсистемі ЄСІТС «Електронний суд», ознайомилась із ухвалою муду та отримала матеріали справи. Крім того, ухвалою від 16.05.2024 року, суд задовольнив клопотання представника відповідача від 15.05.2024 року та відклав розгляд справи на 08 год 50 хв 11.07.2024 року. Враховуючи зазначене, Відповідач клопоче про поновлення процесуального строку подання (відправлення поштою) цього відзиву на 28.05.2024 року із урахуванням п`ятнадцяти днів, що надані судом для подання відзиву. У позовній заяві Позивач стверджує, що 14.04.2016 між ПАТ «Банк Михайлівський» та Відповідачем укладено кредитний договір (правочин) № 200503329 щодо кредитування, відповідно до якого Відповідач отримав у користування кредитні кошти у розмірі 18527,92 грн з встановленим строком користування з 14.04.2016 по 14.04.2019. Надалі, 20.07.2020 між ПАТ «Банк Михайлівський» та Позивачем укладено договір про відступлення прав вимоги №7 _БМ. Враховуючи зазначене, Позивач стверджує, що став новим кредитором та отримав право вимоги до Відповідача за Кредитним договором. Позивач вважає, що станом на день подання позовної заяви, загальна сума заборгованості Відповідача за Кредитним договором складає 51 894,65 грн. Крім того, піозивач просить суд стягнути з Відповідача 4 678,11 грн у вигляді збитків з урахуванням 3% річних та 21 614,14 грн інфляційних витрат. Відповідач звертає увагу суду, що докази (додатки до позову) були додані Позивачем у електронних копіях відповідних письмових та електронних доказів, оскільки ці документи не були створені в підсистемі ЄСІТС «Електронний суд», а лише завантежені Позивачем до підсистеми після їх оцифрування (сканування) або створення в комп`ютерно-програмних засобах Позивача. Відповідач стверджує, що жодним доказом, що наданий Позивачем разом із позовною заявою, не доказано: укладення кредитного правочину від 14.04.2016 №200503329 між Відповідачем та ПAT «Банк Михайлівський»; надання (перерахування) ПАТ «Банк Михайлівський» Відповідачу коштів у кредит за Кредитним договором від 14.04.2016 №200503329; відступлення ПАТ «Банк Михайлівський» права вимоги до Відповідача на користь Позивача за Договором про відступлення прав вимоги від 20.07.2020 №7_БМ; наявність будь-якої заборгованості Відповідача перед Позивачем. Усі твердження Позивача є надуманими, бездоказовими та такими, що ґрунтуються виключно на припущеннях, суб?єктивних міркуваннях Позивача, та не доведені документально. Оскільки Позивач не надав суду докази повідомлення Відповідача про заміну кредитора у зобов`язанні, Відповідач має право висунути Позивачу свої заперечення за Кредитним договором від 14.04.2016 року № 200503329. Щодо наданої Позивачем електронної копії Претензії від 19.12.2022 № 200503329, то у позові відсутні докази скерування (відправлення) цієї претензії та її отримання Відповідачем. Відповідач ніколи не отримував таку Претензію через поштових операторів, а Позивачем не надано докази такого отримання. Відповідач бажає скористатись правом, передбаченим ч. 11 ст. 83 ЦПК України та заявляє, що додатки 12, 16-25 та 27 до позову (копії доказів) є сумнівними щодо їх достовірності або є підробленими. На цій підставі, Відповідач просить суд виключити додатки 12, 16-25 та 27 до позову із числа доказів та розглядати справу на підставі інших доказів. Відповідач бажає скористатись правом витребування оригіналів доказів відповідно до положень ст. 84 ЦПК України, про що буде подано відповідне клопотання. У разі ненадання Позивачем оригіналів доказів Відповідач просить суд не брати такі докази до уваги. Відповідач повторно наголошує, що це лише електронні копії документів (письмових доказів) в розумінні ст.95 ЦПК України, достовірність яких неможливо встановити без дослідження оригіналів письмових доказів. Як було викладено вище, Позивачем не зазначено в позові про наявність у Позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів. Отже, надані Позивачем із позовом електронні копії письмових доказів (додаток 12 до позову) не можуть бути достовірними доказами укладення Кредитного договору від 14.04.2016 №200503329. 3 огляду на викладене, зважаючи на сумнівність поданих електронних копій, Відповідач клопоче про виключення даних електронних копій із числа доказів та про розгляд справи за наявними в ній іншими доказами. Більше того, зі сторони ПАТ «Банк Михайлівський» (первісного кредитора) Заява від 14.04.2016 №200503329 підписана особою гр. [PERSON] , право підпису якої та повноваження встановити неможливо, оскільки Позивачем не надано відповідну довіреність ПАТ «Банк Михайлівський», якою банк уповноважує цю особу укладати від його імені кредитні правочини та/або вчиняти інші дії. Щодо недоведеності Позивачем дотримання процедури укладення Кредитного правочину від 14.04.2016 №200503329 звертаємо увагу суду на такі обставини. Слід зазначити, що за твердженням Позивача та відповідно до змісту доказів кредитний правочин від 14.04.2016 №200503329 був укладений за правилами статей 641-642 ЦК України, тобто у формі пропозиції (оферти) укласти договір та прийняття (акцепта) такої пропозиції. Як вбачається із тексту Заяви від 14.04.2016 №200503329, таку пропозицію (оферту) здійснив Відповідач до кредитора - ПАТ «Банк Михайлівський». Отже, законодавець передбачає лише 2 умови прийняття (акцепту) пропозиції, і як наслідок - укладення правочину: повна та безумовна відповідь особи, якій адресована пропозиція (ПАТ «Банк Михайлівський»); дія особи, яка одержала пропозицію, на виконання такої пропозиції (надання ПАТ «Банк Михайлівський» коштів у кредит). Однак Позивач у позові та додатках до нього не пояснює, яким чином ПАТ «Банк Михайлівський» прийняло (акцептувало) пропозицію (оферту) Відповідача укласти кредитний договір від 14.04.2016 №200503329. Також відсутні докази такого прийняття (акцепта) зі сторони ПАТ «Банк Михайлівський». Зокрема, але не виключно, Позивачем не надані докази: надання (перерахування) ПАТ «Банк Михайлівський» Відповідачу коштів на виконання Заяви (оферти) від 14.04.2016 №200503329; будь-якої відповіді ПАТ «Банк Михайлівський» про прийняття (акцепт) пропозиції (оферти). Звертають увагу суду, що копії доказів: Анкети 14.04.2016 №2657170; Довідки про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість споживчого кредиту від 14.04.2016 б/н, - містять лише нібито «підпис» тільки Відповідача. Таким чином, їх не можна вважати повною та безумовною відповіддю ПАТ «Банк Михайлівський» в розумінні ч.1 ст.642 ЦК України. Отже, твердження Позивача, що Кредитний договір від 14.04.2016 №200503329 був укладений та є чинним, не відповідає дійсності. Дана електронна копія письмового доказу є сумнівною та має бути виключеним із числа доказів. Разом із позовом Позивачем надано додатки 16-25, що містять виписки від 28.03.2024 за період з 23.05.2016 по 27.07.2020 за такими особовими рахунками (електронні колії електронних доказів): 22076500432202\~(додаток 16 до позову); 22085500432204 (додаток 17 до позову); 22096500432204 (додаток 18 до позову); 24508000000257 (додаток 19 до позову); 24580000000275 (додаток 20 до позову); 24581000000274\~(додаток 21 до позову); 29093500432200\~(додаток 22 до позову); 22032500432202 (додаток 23 до позову); 22033500432201 (додаток 24 до позову); 22075500432203 (додаток 25 до позову); При цьому Позивач не надає пояснень, яке відношення дані особові рахунки мають до Кредитного договору від 14.04.2016 №200503329, в тому числі, але не виключно: які кошти на них обліковуються; як на підставі цих рахунків та виписок можна встановити розмір заборгованості за Кредитним договором від 14.04.2016 №200503329. Більше того, відповідно до Заяви (оферти) від 14.04.2016 №200503329 позичальнику (Відповідачу) в ПАТ «Банк Михайлівський» було відкрито рахунок 29091500432202, виписку з якого Позивачем не надано. Інші рахунки в Заяві (оферті) від 14.04.2016 №200503329 не вказані. Крім того, Позивач не надає пояснень, чому Кредитний договір №200503329 було нібито «укладено» 14.04.2016, а виписки надані за період лише після 23.05.2016. Однак Позивач не надає жодних доказів формування вказаних виписок саме Фондом гарантування вкладів фізичних осіб. Зокрема, але не виключно, відсутній запит Позивача до Фонду гарантування та відповідь Фонду на такий запит Позивача. Також на вказаних виписках відсутній підпис відповідального працівника Фонду гарантування, печатка та інші достатні та необхідні реквізити. В сукупності це доводить, що надані Позивачем виписки (додатки 16-25 до позову) є недостовірними, неналежними та недопустимими доказами у справі, та мають бути виключені із числа доказів. Отже, Позивачем не доведено надання коштів в кредит та наявність кредитної заборгованості Відповідача. Але разом із позовом Позивачем не надано жодного розрахунку заборгованості за Кредитним договором з 14.04.2016 (тобто з дати нібито його «укладення») до 21.03.2021 (на дату нібито «відступлення права вимоги»). Зокрема, але не виключно, Позивач не вказує: періоди нарахувань відсотків на тіло кредиту; розміри тіла кредиту у такі періоди; розмір нарахованих відсотків у такі періоди; сплату Відповідачем за кредитом (тілом та відсотками) у ці періоди \~підсумкову математичну суму боргу. Таким чином Позивачем не надано належні, допустимі, достовірні та достатні докази заборгованості Відповідача в розмірі 51 894,65 грн за кредитним договором від 14.04.2016 №200503329. Відповідач не ставить під сумнів факт укладення між Позивачем та ПАТ «Банк Михайлівський» Договору про відступлення прав від 20.07.2020 року № 7_БМ. Однак, Позивачем не доведено, що в процедурі цесії було відступлено право вимоги до Відповідача на користь Позивача. Єдиний доказ відступлення, що Позивач надає разом із позовом, це додаток 27 «Копія витягу з додатку до договору відступлення прав вимоги 7_БМ від 20.07.2020», що містить Витяг без дати та номеру з Реєстру боржників ПАТ «Банк Михайлівський» до Договору 7_БМ про відступлення прав вимоги від 20.07.2020 року. Але у Відповідача є сумніви обґрунтовані сумніви щодо його достовірності. Вказаний Витяг виготовлений самим Позивачем, оскільки на ньому є тільки підпис директора Позивача Михайла Романенка та печатка ТОВ «Діджи Фінанс». Отже, такий доказ створено Позивачем, а тому цей доказ виготовлено зацікавленою особою самостійно із порушенням принципів незалежного доказування обставин (фактів). Таким чином, даний доказ не можна вважати належним, достовірним та допустимим. Отже, Позивачем не надано суду достовірні докази відступлення права вимоги до Відповідача та дійсності такої вимоги. Відповідач просить суд розглянути судову справу на підставі інших доказів, що містяться в матеріалах цієї справи. Позивач при відступленні права вимоги мав можливість перевірити дійсність права вимоги, якість переданих доказів, їх необхідність та достатність. Якщо наявних у Позивача доказів недостатньо для обґрунтування позовних вимог, відповідальність покладається на первісного кредитора Пат «Банк Михайлівський». У зв`язку із розглядом справи Відповідач очікує понести витрати в розмірі 3\~000 грн., що складаються із судових витрат на проведення фототехнічної експертизи. Отже, Позивачем не доведено наявність правовідносин, укладення кредитного правочину, надання коштів у кредит та відступлення права вимоги за Кредитним договором від 14.04.2016 року № 200503329. Тому, просить відмовити у задоволенні позовних вимог Позивача у повному обсязі. ІІ. Процесуальні дії у справі Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 17.04.2024 року відкрито спрощене позовне провадження по даній справі без виклику сторін. У відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до вимог частини 5\~статті 279 Цивільного процесуального кодексу України\~(далі\~ЦПК України) сторони в судове засідання не викликалися, проте відповідачу було встановлено строк в п`ятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву. Відповідно до частини 5\~статті 279 ЦПК України\~суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. ІІІ. Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що 14.04.2016\~року між\~Публічним акціонерним\~товариством «Банк\~Михайлівський» та\~ [PERSON] ,\~укладено угоду\~№ 200503329\~щодо кредитування,\~що підтверджується\~копію Договору\~добровільного страхування\~життя та\~здоров`я від\~14.04.2016\~року (а.с.\~115-166), копією заяви № 200503329 від 14.04.2016 року (а.с.. 108-109), копією анкети № 2657170 від 14.04.2016 року (а.с. 110), копією графіку платежів до кредитного договору № 200503329 від 14.04.2016 року (а.с. 113), копією довідки про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість споживчого кредиту від 14.04.2016 року (а.с.114). Відповідно до копії постанови Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2021 року по справі № 910/11298/16, апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» на рішення Господарського суду міста Києва від 04.03.2021 у справі № 910/11298/16 задоволено, товариство з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» визнано єдиним та належним кредитором за кредитними договорами укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський» (а.с. 14-37). Відповідно до копії Розрахунку суми заборгованості за кредитним договором № 200503329 від 14.04.2016 року, інфляційних втрат та 3 % річних, загальна сума заборгованості становить 78\~186, 90 грн., з яких: основна сума заборгованості з 21.03.2024 року до 21.03.2024 року становить 51\~894, 65 грн.; сума інфляційних збільшень 21\~614, 14 грн.; штрафні санкції 4\~678, 11 грн. (а.с. 45-46). Відповідно до копії договору № 7_БМ про відступлення прав вимоги від 20.07.2020 року, між публічним акціонерним товариством «Банк Михайлівський» та товариством з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» укладено даний договір, за яким ПАТ «Банк Михайлівський» відступає ТзОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» належні йому права вимоги, а Тзов «ДІДЖИ ФІНАНС» набуває права вимоги (а.с. 103-106). ІV. Норми права, якими регулюються правовідносини сторін. Відповідно до\~ст.4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч.1\~ст.76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За ч.2\~ст.77 ЦПК України\~предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1\~ст.81 ЦПК України). Відповідно до ч.1\~ст.82 ЦПК України\~обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Частиною четвертою\~статті 263 ЦПК України\~встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Статтею 512 ЦК України\~передбачено підстави заміни кредитора у зобов`язанні, зокрема внаслідок відступлення права вимоги. Згідно\~ст.514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1\~ст.1077 ЦК України\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату ( у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої (боржника). Частиною першою\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із частиною першою\~статті 598 ЦК України\~зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зокрема, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Відповідно до частин першої та другої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1\~глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. У межах кредитного договору позичальник отримує позичені кошти у своє тимчасове користування на умовах повернення, платності і строковості. За частиною першою\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За частиною першою\~статті 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною першою\~статті 1050 ЦК України\~передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. За частиною ж другою цієї статті якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому на підставі\~статті 1048 цього Кодексу. Водночас за змістом частини другої\~статті 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За статтями\~512,\~514 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. V.Оцінка суду Суд, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони підтверджуються, доходить висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. Умовами Кредитного договору № 200503329\~ від 14.04.2016 року обумовлені істотні умови кредитування такі як сума кредиту, строк кредиту, процентна ставка за кредитом З умовами угоди відповідач ознайомлена, про що свідчить її підпис на заяві (а.с.108-109) та анкеті (а.с.109) та довідці про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість споживчого кредиту (а.с.198). Через невиконання відповідачем умов договору виникла заборгованість в розмірі 78\~186, 90 гривень, з яких: основна сума заборгованості з 21.03.2024 року до 21.03.2024 року становить 51\~894, 65 грн.; сума інфляційних збільшень 21\~614, 14 грн.; штрафні санкції 4\~678, 11 грн. Вказана заборгованість підтверджується розрахунком. Факт перерахування коштів відповідачу підтверджується випискою по особовому рахункам (а.с.73-95, 123-124). Вказані докази спростовують посилання представника відповідача про те, що факт укладення кредитного договору та отримання відповідачкою коштів не доведено. Крім того, суд відхиляє посилання представника відповідача на те, що відсутні оригінали доказів, які підтверджують укладення кредитної угоди, оскільки 18.10.2024 року позивачем було надані оригінали заяви 200503329та довідки про умови кредитування.18.10.2024 року позивачем було надано Враховуючи, що відповідач за договором кредиту не виконує взяті на себе зобов`язання за виконання умов кредитного договору, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з нього заборгованості за кредитним договором. VI. Судові витрати. Відповідно до вимог\~ст.141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, в сумі 2422 грн. 40 коп. Що стосується витрат на правову допомогу, суд доходить висновку, що з урахуванням складності справи, її слід зменшити до 3000 гривень. На підставі наведеного та ст. ст. 207, 625, 626, 628, 638, 1048, 1049, 1050, 1054,

Outcome: approved