Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Комишнянської селищної ради Полтавської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом, мотивуючи вимоги наступним. [INFO] помер його двоюрідний дід [PERSON] , на ім`я якого було виготовлено сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0074953. На підставі сертифіката була виділена земельна ділянка з кадастровим номером 5323255400:00:004:0140, площею 5,43 га. Зазначений сертифікат у позивача відсутній через його втрату, що позбавляє можливості оформити право на земельну частку (пай) після смерті спадкодавця. Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, представник позивача [PERSON] надав заяву про проведення судового засідання у їх відсутність, позовні вимоги [PERSON] підтримав, просив позов задовільнити в повному обсязі (а.с. 87). Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність (а.с. 61, 67, 73). Згідно з ч. 2 ст. 191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню з таких підстав. Положеннями ст.ст. 12, 81 ЦПК України передбачено, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Судом встановлено наступне. [INFO] помер [PERSON] (актовий запис № 75 від 10 грудня 2001 року, складений виконавчим комітетом Комишнянської селищної ради Миргородського району Полтавської області, а.с. 22). Відповідно до повідомлення відділу у Миргородському районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, згідно книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) КСП «Прогрес», розташованого на території Комишнянської селищної ради Миргородського району, зареєстровано та видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0074953 на ім`я [PERSON] . Розмір земельної частки (паю) становить 4,56 в умовних кадастрових гектарах. Відповідно до списку власників земельних сертифікатів на отримання державних актів по Комишнянській селищній раді Миргородського району, що міститься у наявному проекті землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) на території Комишнянської селищної ради Миргородського району Полтавської області, [PERSON] включений до вищевказаного списку із приміткою «помер». Станом на 01 січня 2013 року відомості щодо видачі державного акту на право власні відсутні (а.с. 20). Згідно з відповіддю відділу № 2 управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ПЛ №0074953 на ім`я [PERSON] була зареєстрована земельна ділянка з кадастровим номером 5323255400:00:004:0140, яка має статус невитребуваного паю і знаходиться в оренді у ФОП [PERSON] (а.с. 76). Відповідно до витягу з Державного реєстру речових правна нерухоме майно дата державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером 5323255400:00:004:0140, площею 5,43 га 24 грудня 2019 року. Від імені орендодавця договір оренди землі укладався Комишнянською селищною радою Миргородського району Полтавської області з ФОП [PERSON] . Відповідно до матеріалів справи мати позивача [PERSON] була племінницею [PERSON] , тоді як дід позивача [PERSON] , який помер [INFO] , був батьком [PERSON] та рідним братом [PERSON] (а.с. 11-19). В акті Комишнянської селищної ради Полтавської області від 11 березня 2024 року зазначено, що [PERSON] проживала разом з [PERSON] з 1998 року і до дня його смерті, оскільки за станом здоров`я [PERSON] потребував постійного стороннього догляду (інвалід дитинства), вона допомагала по господарству, піклувалася про нього, поховала за власні кошти, інших родичів у нього не було (а.с. 19). За життя [PERSON] заповіт не посвідчувався, спадкова справа не заведена. Таким чином, після смерті [PERSON] , у відповідності до ст. 549 ЦК УРСР [PERSON] прийняла спадщину, так як проживала разом з ним, вступила в управління та володіння спадковим майном після його смерті. [INFO] [PERSON] померла (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 25 липня 2004 року, а.с. 13). Після її смерті у відповідності до ст. 1264 ЦК України батько позивача [PERSON] прийняв спадщину в зв`язку із спільним проживанням однією сім`єю більше п`яти років з померлою [PERSON] (довідка виконавчого комітету Комишнянської сільської ради Миргородського району Полтавської області № 02-24/584 від 02 липня 2020 року, а.с. 16). [INFO] помер [PERSON] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 23 грудня 2009 року, а.с. 12). Державним нотаріусом Другої миргородської державної нотаріальної контори Смагою ЛМ. [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] (а.с. 17, 18). За рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 04 вересня 2020 року по справі № 541/1275/20 за позивачем було визнано в порядку спадкування за законом право власності на земельну частку (пай) площею 4,56 умовних кадастрових гектарів, без визнання меж в натурі на території Комишнянської селищної ради Миргородського району із земель колишнього КЕГІ «Прогрес», право на яку мала [PERSON] , яка була прийнята, але не переоформлена, в порядку спадкування за законом у відповідності до ст. 1264 ЦК України батьком позивача [PERSON] (а.с. 14-15). Оформити право на земельну частку (пай) розміром 5,43 га з кадастровим номером 5323255400:00:004:0140, розташовану на території Комишнянської селищної ради Миргородського району Полтавської області, яку [PERSON] успадкувала після смерті [PERSON] , тоді як [PERSON] у відповідності до статті 1264 ЦК України успадкував після її смерті, не має можливості у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельну частку (пай). З роз`яснень п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду Україні № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику справах про спадкування» слідує, що у разі відкриття спадщини до 01 січня 2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема відповідні правила Цивільного кодексу Української PCP. Ст. 549 ЦК УРСР визначено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст.ст. 524, 525, 530 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. При відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга). Ст. 548 ЦК УРСР встановлено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією, Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Згідно з п. 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, у тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. За змістом ст.ст. 22, 23 ЗК України 1990 року право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Приступати до використання земельної ділянки, в тому числі на умовах оренди, до встановлення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує право власності або право користування землею, забороняється. Право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. Державний акт на право колективної власності на землю видається колективному сільськогосподарському підприємству, сільськогосподарському кооперативу, сільськогосподарському акціонерному товариству із зазначенням розмірів земель, що перебувають у власності підприємства, кооперативу, товариства і у колективній власності громадян. До державного акта додається список цих громадян. Форми державних актів затверджуються Верховною Радою України. П. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року N 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» та відповідні норми ЦК УРСР. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Встановлено, що на момент відкриття спадщини [PERSON] належало право на отримання земельної частки (паю), яке входить до складу спадщини. За таких обставин позовні вимоги ґрунтуються на законі і тому підлягають задоволенню в повному обсязі. З метою оформлення позивачем спадщини необхідно визнати за [PERSON] право на земельну частку (пай) розміром 5,43 га з кадастровим номером 5323255400:00:004:0140, розташовану на території Комишнянської селищної ради Миргородського району Полтавської області, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0074953, зареєстрованому в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) в колишньому КСП «Прогрес» за № 582 від 28 грудня 1996 року, виданому на ім`я [PERSON] , який помер [INFO] , в порядку спадкування за законом після померлої [INFO] [PERSON] , яка в свою чергу успадкувала після [PERSON] , який помер [INFO] .

Outcome: approved