Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-14 00:00:00

Позивач ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 62 604,78 грн., судовий збір у розмірі 3\~028,00 грн., а також витрати на професійну правову допомогу у розмірі 7\~100,00 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог посилалися на ті обставини, що 02.09.2019\~між АТ\~«Альфа-Банк»\~та відповідачем\~ [PERSON] шляхом\~акцептування банком\~пропозиції клієнта\~(оферти)\~уклали угоду\~про обслуговування\~кредитної картки\~та відкриття\~відновлювальної лінії.\~Мета кредиту\~для особистих\~потреб.\~Ліміт кредитної\~лінії у\~розмірі 200\~000,00\~грн.\~процентна ставка\~26%.\~Тип процентної\~ставки фіксований.\~Обов`язковий мінімальний\~платіж запропоновано\~встановити у\~розмірі 5%\~від суми\~загальної заборгованості\~за кредитною\~лінією,\~але не\~менше 50\~грн. Взяті на себе зобов`язання за кредитним договором позивач виконав своєчасно і в повному обсязі, надавши відповідачу у розпорядження кредитні кошти. 20.12.2021 між AT «Альфа-Банк» та TOB «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» укладено договір факторингу, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором до відповідача. Таким чином, TOB «Фінансова компанія\~«Еліт Фінанс» набуло статусу кредитора за кредитним договором від 02.09.2019, укладеним між AT «Альфа-Банк» та відповідачем. Згідно з розрахунком заборгованості за відповідачем станом на 20.12.2021 обліковується заборгованість в розмірі 62 604,78 грн. Оскільки по теперішній час відповідач грошові кошти не повернула, позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх прав та законних інтересів. Ухвалою суду від 09.07.2024 цивільна справа за вказаним позовом прийнята до провадження, справу визначено слухати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Від відповідача [PERSON] відзив на позовну заяву до суду не надходив. Суд, дослідивши матеріали справи, докази, надані в обґрунтування позову, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 02.09.2019\~між АТ\~«Альфа-Банк»\~та відповідачем\~ [PERSON] шляхом акцептування банком пропозиції клієнта (оферти) уклали угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної лінії. Мета кредиту для особистих потреб. Ліміт кредитної лінії у розмірі 200 000,00 грн. процентна ставка 26%. Тип процентної ставки фіксований. Обов`язковий мінімальний платіж запропоновано встановити у розмірі 5% від суми загальної заборгованості за кредитною лінією, але не менше 50 грн. Відповідачем підписано паспорт споживчого кредиту 02.09.2019, де узгоджено порядок повернення кредиту відповідно до графіку платежів та умови кредитування з урахуванням побажань споживача. Відповідно до умов кредитного договору банк надав позичальнику кредит, а відповідач зобов`язалась в порядку та на умовах, визначених цим договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом в сумі, строки та на умовах цього договору. Банк взяті на себе зобов`язання за кредитним договором виконав своєчасно і в повному обсязі, надавши відповідачу у розпорядження кредитні кошти. Відповідач, передбачені кредитним договором зобов`язання щодо своєчасності погашення кредиту та сплати нарахованих відсотків за користування кредитом належним чином не виконала, внаслідок чого у відповідача перед банком виникла заборгованість, яка станом на 20.12.2021 становить 63 604,78 грн., яка складається з простроченого тіла кредиту в розмірі 55 715,04 грн., з заборгованості по відсоткам за користуванням кредитом в розмірі 6 710,12 грн. та з овердрафту в розмірі 1 179,62 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитом у гривні. Однак, позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 62 604,78 грн. 20.12.2021 між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ "Фінансова компанія "Еліт Фінанс" було укладено договір факторингу, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором до відповідача. Таким чином, ТОВ "Фінансова компанія "Еліт Фінанс" набуло статусу кредитора за кредитним договором від 02.09.2019, укладеним між AT «АЛЬФА-БАНК» та відповідачем. Згідно з п. 1 ч. 2\~ст. 11 ЦК України,\~підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених\~статтею 11 цього Кодексу. Статтею 509 ЦК України\~передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з ст. ст.\~525,\~526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу. Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України,\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ч. 2\~ст. 1050 ЦК України,\~якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~ст. 1048 цього Кодексу. Статтею 611 ЦК України\~передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, оскільки судом встановлено, що відповідач належним чином не виконував взяті на себе за договором зобов`язання, внаслідок чого виникла заборгованість, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості у заявленому розмірі, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України,\~з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3 028,00 грн. Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, суд приходить до наступного висновку. Так, до інших судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, відносяться зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Також, із положень ч.ч. 1-4 ст.137 ЦПК України, слідує, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У постанові Великої Палати Верховного Суду по справі № 751/3840/15-ц від 20.09.2018 р. суд зазначає, що на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу у розмірі 7 100 грн. суду надано копії: договору про надання правничої допомоги № 05-10/23 від 05.10.2023, який було укладено між адвокатом Макєєвим В.М. та ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС», в особі директора Наваренко В.Г., Акт №1 приймання-передачі наданих послуг 07.03.2024, платіжну інструкцію № 1132 від 07.03.2024 про сплату гонорару у розмірі 7100 грн. При цьому, надані представником позивача Договір та платіжна інструкція не містять посилань, що послуги були надані адвокатом клієнту саме в межах представництва інтересів клієнта щодо стягнення заборгованості з боржника [PERSON] за договором від 02.09.2019. Також, суд звертає увагу, що відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень позивачем вищевказані докази, зокрема Договір та платіжна інструкція на підтвердження витрат на правничу допомогу надавались до інших справ, зокрема у справах №№ 585/2680/24, 595/1042/24, 464/4698/24, 619/4799/24, 553/2162/24, 592/10039/24, 536/1694/24, 544/1349/24. Таким чином, розмір понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу в рамках цивільної справи № 643/7252/24 суд вважає не доведеним, а тому відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу у розмірі 7100,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial