Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-10 00:00:00

24.04.2024 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до Управління у справах фізичної культури та спорту Полтавської міської ради про скасування наказу від 19.04.2024 року про оголошення догани. (справа № 554/4210/24). Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.04.2024 року дана цивільна справа розподілена на суддю [PERSON] . Ухвало судді від 26.04.2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. 24.05.2024 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до Управління у справах фізичної культури та спорту Полтавської міської ради, Комунального закладу «Полтавська спеціалізована дитячо-юнацька школа олімпійського резерву № 2» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. (справа № 554/5509/24). Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.05.2024 року дана цивільна справа розподілена на суддю [PERSON] . Ухвало судді Материнко М.О. від 31.05.2024 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою судді Тімошенко Н.В. від 18.09.2024 року клопотання представника позивача [PERSON] - адвоката Шершень Юрія Сергійовича про об`єднання в одне провадження цивільних справ задоволено. Цивільну справу № 554/4210/24 за позовом адвоката Шершень Юрія Сергійовича в інтересах [PERSON] до Управління у справах фізичної культури та спорту Полтавської міської ради про скасування наказу про оголошення догани об`єднано в одне провадження з цивільною справою № 554/5509/24 за позовом [PERSON] до Управління у справах фізичної культури та спорту Полтавської міської ради, Комунального закладу «Полтавська спеціалізована дитячо-юнацька школа олімпійського резерву № 2» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, присвоївши № 554/4210/24. Відповідно до протоколу передачі справи раніше визначеному складу суду від 02.10.2024 року об`єднану цивільну справу № 554/4210/24 передано на розгляд судді Тімошенко Н.В. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що 14.06.2023 року [PERSON] , прийнята на посаду директора Комунального закладу «Полтавська спеціалізована дитячо-юнацька спортивна школа олімпійського резерву №2» (скорочено - КЗ «ПСДЮСШОР №2») за строковим трудовим договором (контрактом), укладеним з Управлінням у справах фізичної культури та спорту Полтавської міської ради, в особі начальника Управління Ігоря Миколайовича Кислова, на визначений термін з 14.06.2023 року по 30.11.2025 року. За час роботи, зокрема спортивного відрядження у період з 02.04.2024 року по 08.04.2024 року, позивачу двічі було оголошено догану та в подальшому прийнято наказ від 20.05.2024 року про її звільнення із займаної посади. Позивач вважає оголошення їй догани та звільнення із посади незаконними, а тому просить суд скасувати накази про винесення догани та звільнення, поновити її на посаді директора Комунального закладу «Полтавська спеціалізована дитячо-юнацька спортивна школа олімпійського резерву № 2» та стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу з часу звільнення. 18.09.2024 року від представника відповідача адвоката Висоти І.А. надійшов відзив на позовну заяву, в якому остання заперечувала проти задоволення позову посилаючись на те, що в акті про відсутність на робочому місці директора [PERSON] та заступника директора з навчально-тренувальної роботи [PERSON] . Комунального закладу «Полтавська спеціалізована дитячо-юнацька спортивна школа олімпійського резерву №2» від 05.04.2024 року, зазначено, що для виявлення правомірності відрядження [PERSON] . Управлінням у справах фізичної культури та спорту Полтавської міської ради було досліджено першочерговий документ спортивного закладу, а саме Статут Комунального закладу «Полтавська спеціалізована дитячо-юнацька спортивна школа олімпійського резерву №2», в якому зазначено, що згідно п.5.14 «у разі відсутності директора його обов`язки виконує заступник директора з навчально-тренувальної роботи на підставі наказу начальника Управління у справах фізичної культури та спорту Полтавської міської ради». 08.04.2024 року було складено акт про відсутність на робочому місці директора [PERSON] та заступника директора з навчально-тренувальної роботи [PERSON] . Комунального закладу «Полтавська спеціалізована дитячо-юнацька спортивна школа олімпійського резерву №2» так, у вказаному акті зазначено, що іменна заявка на участь команди формувалася у вересні 2023 року та остаточно повинна була бути подана головним тренером [PERSON] та директором і тренером-викладачем Комунального закладу «Полтавська спеціалізована дитячо-юнацька спортивна школа олімпійського резерву №2» [PERSON] до ГО «Федерація волейболу України» до 15.09.2023. За результатом встановлених порушень трудової дисципліни начальником Управління у справах фізичної культури та спорту Полтавської міської ради було винесено накази № 66-К від 19.04.2024 та № 81-К від 20.05.2024 року «Про оголошення догани [PERSON] ». 20.05.2024 року наказом начальника Управління у справах фізичної культури та спорту Полтавської міської ради Ігоря Кислого № 82-К від 20.05.2024 року [PERSON] звільнено із займаної посади. Представник відповідача вважає накази про оголошення догани та звільнення позивачки із займаної посади, такими що відповідають вимогам законодавства та не підлягають скасуванню. У судовому засіданні представник позивача підтримав позов, прохав його задовольнити. Представник відповідача заперечувала проти задоволення позову посилаючись на обставини зазначені у відзиві. Суд, проаналізувавши обставини справи у їх сукупності, дослідивши додані до матеріалів справи докази, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 14.06.2023 року [PERSON] , прийнята на посаду директора Комунального закладу «Полтавська спеціалізована дитячо-юнацька спортивна школа олімпійського резерву №2» за строковим трудовим договором (контрактом), укладеним з Управлінням у справах фізичної культури та спорту Полтавської міської ради, в особі начальника Управління Ігоря Миколайовича Кислова, на визначений термін з 14.06.2023 року по 30.11.2025 року, що підтверджується наказом Управлінням у справах фізичної культури та спорту Полтавської міської ради від 13.06.2023 року № 100-к та контрактом від 14.06.2024 року. Відповідно до Наказу №01-12/103 від 25.03.2024 року Управління молоді та спорту Полтавської обласної військової адміністрації «Про участь команди області у фіналі чемпіонату України з волейболу серед юнаків 2011 року народження» наказано: відрядити до м. Хмельницький з 02.04.2024 року по 08.04.2024 року команду області у складі 12 спортсменів та 2 тренерів для участі у фіналі чемпіонату України з волейболу серед юнаків 2011 року народження. Додатком до Наказу №01-12/103 від 25.03.2024 року Управління молоді та спорту Полтавської обласної військової адміністрації затверджено список учасників фіналу чемпіонату України з волейболу серед юнаків 02-08.04.2024 м. Хмельницький, до якого входять тренер [PERSON] та тренер [PERSON] . На підставі Наказу №01-12/103 від 25.03.2024 року Управління молоді та спорту Полтавської обласної військової адміністрації директором КЗ «ПСДЮСШОР №2» [PERSON] 01.04.2024 року за вихідним номером 391 подана заява до начальника Управління у справах фізичної культури та спорту Полтавської міської ради, про направлення директора КЗ «ПСДЮСШОР №2» [PERSON] , як тренера викладача та заступника директора з навчально-тренувальної роботи [PERSON] , як тренера у відрядження до м. Хмельницький у термін з 02.04.2024 по 08.04.2024 року для участі у фіналі чемпіонату України та покладення на завідуючу господарством [PERSON] виконання обов`язків директора КЗ «ПСДЮСШОР №2» на період з 02.04.2024 по 08.04.2024 року, без права підпису на фінансових та розпорядчих документах. Наказом №64-Вд від 01.04.2024 року начальника Управління у справах фізичної культури та спорту Полтавської міської ради «Про відрядження Ірини Цокало» наказано: - відправити [PERSON] , директора та тренера викладача КЗ «Полтавська спеціалізована дитячо-юнацька спортивна школа олімпійського резерву№2» до м. Хмельницького з 02.04.2024 року по 08.04.2024 року для участі команди Полтавської області у чемпіонаті України з волейболу «Дитяча ліга» серед юнаків та дівчат 2007 2011 років сезону 2023-2024; - виконання обов`язків директора КЗ «Полтавська спеціалізована дитячо-юнацька спортивна школа олімпійського резерву№2» на період відрядження покласти на [PERSON] завідуючу господарством КЗ «Полтавська спеціалізована дитячо-юнацька спортивна школа олімпійського резерву№2» без права підпису фінансових та розпорядних документів. 19.04.2024 року наказом начальника Управління у справах фізичної культури та спорту Полтавського міської ради №66-К «Про оголошення догани [PERSON] » було оголошено [PERSON] , директору Комунального закладу «Полтавська спеціалізована дитячо-юнацька спортивна школа олімпійського резерву№2» догану. Відповідно до Наказу №66-К підставою оголошення [PERSON] догани є акт про відсутність на робочому місці директора та заступника директора з навчально-тренувальної роботи КЗ «ПСДЮСШОР №2» від 05.04.2024 року та акт про відсутність на робочому місці директора та заступника директора з навчально-тренувальної роботи КЗ «ПСДЮСШОР №2» від 08.04.2024 року. З наказом Управління у справах фізичної культури та спорту Полтавського міської ради №66-К «Про оголошення догани [PERSON] » було ознайомлено позивача 19.04.2024 року. 17.05.2024 року начальником Управління у справах фізичної культури та спорту Полтавської міської ради видано наказ №23-ОД «Про усунення недоліків у роботі КЗ «ПСДЮШОР №2», які виявлені під час перевірки» та наказано директору КЗ «ПСДЮШОР №2» [PERSON] до 13-00 20.05.2024 року надати пояснення стосовно недоліків, які були виявлені під час комплексної перевірки комунального закладу та протягом місяця усунути всі недоліки. 20.05.2024 року на виконання наказу №23-ОД від 17.05.2024 року директором КЗ «ПСДЮШОР №2» [PERSON] подана пояснювальна записка, стосовно недоліків, які були виявлені під час комплексної перевірки. 20.05.2024 року начальником Управління у справах фізичної культури та спорту Полтавської міської ради Ігор Кислов видано наказ №81-К «Про оголошення догани [PERSON] » Відповідно до наказу №81-К від 20.05.2024 року [PERSON] , директору Комунального закладу «Полтавська спеціалізована дитячо-юнацька спортивна школа олімпійського резерву №2» оголошено догану у зв`язку з порушенням трудової дисципліни, за незалежне виконання трудових обов`язків, передбачених трудовим договором і закріплених у посадовій інструкції. Відповідно до Наказу №82-К від 20.05.2024 року Управління у справах фізичної культури та спорту Полтавської міської ради, розірвано трудовий контракт та звільнено [PERSON] , директора Комунального закладу «Полтавська спеціалізована дитячо-юнацька спортивна школа олімпійського резерву №2» із займаної посади 20.05.2024 року, за систематичне невиконання без поважних причин обов`язків, покладених трудовим договором, згідно п. 3 ст. 40 КЗпП України. Відповідно до\~статті 139 КЗпП України\~працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Трудова дисципліна - це система правових норм, що регулюють внутрішній трудовий розпорядок, встановлюють трудові обов`язки працівників та роботодавця, визначають заохочення за успіхи в роботі й відповідальність за невиконання цих обов`язків. Згідно із частиною першою\~статті 147 КЗпП України\~за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку (стаття 148 КЗпП України). Ознакою порушення трудової дисципліни є наявність проступку в діях або бездіяльності працівника. Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків. Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку. Саме на роботодавцеві лежить обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, за яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни. За відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності. Статтею 149 КЗпП України\~передбачено, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Отже, при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-149КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок. Для правомірного накладення дисциплінарного стягнення роботодавцем необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку. Невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності. Аналогічні висновки викладені Верховним Судом в постанові від 04 серпня 2022 року в справі № 201/12566/19, від 22 липня 2020 року в справі № 554/9493/17, від 24 січня 2022 року в справі 343/1678/19 та інших. Відповідно до\~статті 150 КЗпП України\~дисциплінарне стягнення може бути оскаржене працівником у порядку, встановленому чинним законодавством. У наказі про накладення дисциплінарного стягнення обов`язково має бути зазначено, в чому полягає порушення трудової дисципліни, тобто має бути вказівка на фактичні обставини, які послужили підставою для застосування заходу дисциплінарного стягнення. Наказ про накладення дисциплінарного стягнення повинен обов`язково містити нормативне посилання, тобто роботодавець повинен зазначити назву, статтю, її частину, абзац, пункт, підпункт нормативно правового акта чи акта локального нормотворення, на підставі якого працівник притягується до дисциплінарної відповідальності. Виконання всіх цих вимог є безумовною запорукою правильного та законного оформлення прийнятого роботодавцем рішення, що одночасно виступає гарантією дотримання трудових прав працівників. Як вбачається з оскаржуваних наказів відповідача від 19.04.2024 року та від 20.05.2024 року про накладення на позивача [PERSON] дисциплінарного стягнення, такі накази не відповідають вимогам трудового законодавства, оскільки не містять обов`язкових ознак: дата, час та місце вчинення дисциплінарного проступку, який, на думку відповідача, було вчинено особисто ним; опис його конкретних дій або бездіяльності, які є дисциплінарним проступком; опис нормативних актів та посилання на конкретну складову (розділ, глава, пункт, підпункт) цих актів, які регламентують його дії та порушення яких, може характеризуватися, як дисциплінарний проступок; посилання на докази дисциплінарного проступку, які стали відомі відповідачу під час перевірки факту вчинення дисциплінарного проступку, якщо він мав місце. Приймаючи Наказ №81-К від 20.05.2024 року, начальником Управління з питань фізичної культури та спорту Полтавської міської ради, всупереч вимогам ст. 149 КЗпП України не взято до уваги «Пояснювальну записку» від 20.05.2024 року, подану [PERSON] до винесення наказу, в установлений начальником Управління строк, не враховано ступінь тяжкості виявлених недоліків в роботі КЗ «ПСДЮШОР №2», не враховано, що частина виявлених недоліків при проведенні комплексної перевірки діяльності комунального закладу станом на 20.05.2024 року була усунута. Як слідує із Актів від 05.04.2024 року та від 08.04.2024 року про відсутність на робочому місці директора [PERSON] та заступника директора з навчально-тренувальної роботи [PERSON] . Управління у справах фізичної культури та спорту Полтавської міської ради вказує, що [PERSON] допустила порушення трудової дисципліни, що полягає у залишенні спортивної школи без адміністративного нагляду, що могло призвести до негативних наслідків роботи комунального закладу фізичної культури та спорту. Так, відповідно до п. 4.8 Контракту, укладеного 14.06.2023 року Управлінням у справах фізичної культури та спорту Полтавської міської ради з директором КЗ «ПСДЮСШОР №2» [PERSON] на час відсутності Директора його обов`язки виконує заступник директора з навчально-тренувальної роботи. У період одночасного перебування директора та заступника директора з навчально-тренувальної роботи у щорічній відпустці, перебуванні у відрядженні або у разі відсутності на роботі з поважної причини, обов`язки покладаються на завідуючу господарством КЗ «ПСДЮСШОР №2». Відповідно до п. 1.4 «Посадової інструкції» директора Комунального закладу «Полтавська спеціалізована дитячо-юнацька спортивна школа олімпійського резерву №2», затвердженої начальником Управління у справах фізичної культури та спорту Полтавської міської ради 14.06.2023 року, у разі відсутності директора КЗ «ПСДЮСШОР №2» його обов`язки тимчасово виконує заступник директора з навчально-тренувальної роботи. У період одночасного перебування директора та заступника директора з навчально-тренувальної роботи у щорічній відпустці, перебуванні у відрядженні або у разі відсутності на роботі з поважної причини, обов`язки покладаються на завідуючу господарством КЗ «ПСДЮСШОР №2». Ураховуючи вищевикладене та те, що директор КЗ «ПСДЮСШОР №2» письмово повідомила 01.04.2024 року Начальника Управління у справах фізичної культури та спорту Полтавської міської ради про одночасне перебування у відрядженні з 04.04.2024 по 08.04.2024 року директора та заступника директора з навчально-тренувальної роботи КЗ «ПСДЮСШОР №2», зважаючи на покладення, наказом №64-Вд від 01.04.2024 року начальника Управління у справах фізичної культури та спорту Полтавської міської ради «Про відрядження Ірини Цокало» обов`язків директора КЗ «Полтавська спеціалізована дитячо-юнацька спортивна школа олімпійського резерву№2» на період відрядження з 04.04.2024 року по 08.04.2024 року на [PERSON] завідуючу господарством КЗ «Полтавська спеціалізована дитячо-юнацька спортивна школа олімпійського резерву№2», суд приходить до висновку про відсутність у діях позивача порушення трудової дисципліни та трудових обов`язків. Таким чином, вимоги позивачки про визнання протиправними та скасування наказів про оголошення їй догани від 19.04.2024 року та 20.05.2024 року є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Щодо наказу начальника Управління у справах фізичної культури та спорту Полтавської міської ради Ігоря Кислого № 82-К від 20.05.2024 року «Про звільнення [PERSON] », суд зазначає, що підставою для звільнення позивача були накази від 19.04.2024 року № 66-к та від 20.05.2024 року № 81-к «Про оголошення догани [PERSON] ». за систематичне невиконання без поважних причин обов`язків, покладених трудовим договором, згідно п. 3 ст. 40 КЗпП України. Так, у пункті 22 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~06\~листопада 1992\~року №\~9\~«Про практику\~розгляду судами\~трудових спорів» роз`яснено, що у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з`ясовувати в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3, 4, 7, 8 частини першої статті\~40, пункту 1 статті\~41 КЗпП України, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями\~147-1,\~148,\~149 КЗпП України\~правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника. При притягненні працівника до даного виду відповідальності роботодавець повинен навести конкретні факти допущеного ним невиконання або неналежного виконання покладених на нього трудових обов`язків, роз`яснити ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, врахувати обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 18 квітня 2019 року у справі № 234/3957/17 (провадження № 61-17400св18). Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів»\~(зі змінами та доповненнями), за передбаченими пунктом 3 частини першої\~статті 40 КЗпП України\~підставами працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. У таких випадках враховуються ті заходи дисциплінарного стягнення, які встановлені чинним законодавством і не втратили юридичної сили за давністю або не зняті достроково (стаття 151 КЗпП України). Відповідно до судової практики Верховного Суду (постанова ВС від 21.06.2023 року у справі №212/5018/20) вирішуючи спір про поновлення працівника на роботі, звільненого за систематичне невиконання без поважних причин трудових обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, суд повинен перевірити законність всіх попередніх стягнень, які за висновком роботодавця, входять до системи для звільнення (річний строк та інше). Отже, незалежно від того чи оспорює позивач такі накази, які й не потрібно оспорювати заявленням окремої позовної вимоги, суд перевіряє законність таких наказів про оголошення доган, які передували звільненню за систему порушень. Ураховуючи, що накази начальника Управління у справах фізичної культури та спорту Полтавської міської ради Ігоря Кислого №66-К від 19.04.2024 року та №81-К від 20.05.2024 року «Про оголошення догани [PERSON] » визнано протиправними та скасовано, тому суд приходить до висновку про відсутність законних підстав для звільнення позивача за ч. 3 ст. 40 КЗпП України, оскільки станом на винесення Наказу №82-К від 20.05.2024 року була відсутність системність невиконання [PERSON] трудових обов`язків. Відповідно до частини другої\~статті 149 КЗпП України\~за кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. \~Згідно з частиною першою\~статті 8 Конституції України\~в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша\~статті 129 Конституції України). Аналогічний припис закріплений у частині першій\~статті 10 ЦПК України. \~\~Елементом принципу верховенства права є принцип правової визначеності, який, зокрема, передбачає, що закон, як і будь-який інший акт держави, повинен характеризуватися якістю, щоб виключити ризик свавілля. На думку Європейського суду з прав людини, поняття "якість закону" означає, що національне законодавство повинно бути доступним і передбачуваним, тобто визначати достатньо чіткі положення, аби дати людям адекватну вказівку щодо обставин і умов, за яких державні органи мають вживати заходів, що вплинуть на конвенційні права цих людей (див. mutatis mutandis рішення Європейського суду з прав людини у справах "C.G. та інші проти Болгарії" ("C. G. and Others v. Bulgaria", заява № 1365/07, § 39), "Олександр Волков проти Укра\~\~\~\~\~\~\~\~ Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що формулювання законів не завжди чіткі. Тому їх тлумачення та застосування залежить від практики. І роль розгляду справ у судах полягає саме у тому, щоб позбутися таких інтерпретаційних сумнівів з урахуванням змін у повсякденній практиці (див. mutatis mutandis рішення Європейського суду з прав людини у справах "Кантоні проти Франції" ("Cantoni v. France", заява № 17862/91, § 31-32), "Вєренцов проти України" ("Vyerentsov v. Ukraine", заява № 20372/11, § 65)). \~У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини постійно підкреслює цінність та важливість дотримання формалізованих норм цивільного процесу, за допомогою яких сторони забезпечують вирішення спору цивільного характеру, оскільки завдяки цьому може обмежуватися обсяг дискреції, забезпечуватися рівність сторін, запобігатися свавілля, забезпечуватися ефективне вирішення спору та розгляд справи судом упродовж розумного строку, а також забезпечуватися правова визначеність та повага до суду. В той же час "надмірний формалізм" може суперечити вимозі забезпечення практичного та ефективного права на доступ до суду відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Це зазвичай відбувається у випадку особливо вузького тлумачення процесуальної норми, що перешкоджає розгляду позову заявника по суті із супутнім ризиком порушення його чи її права на ефективний судовий захист (див. mutatis mutandisрішення Європейського суду з прав людини у справах "Белеш та інші проти Чеської Республіки" (Beles and Others v. the Czech Republic, заява № 47273/99, § 50-51, 69); "Волчі проти Франції" (Walchliv.France, заява № 35787/03, § 29). Отже, наказ начальника Управління у справах фізичної культури та спорту Полтавської міської ради Ігоря Кислого № 82-К від 20.05.2024 року «Про звільнення [PERSON] » на підставі пункту 3 частини першої\~статті 40 КЗпП України\~прийнятий з порушенням норм трудового законодавства, а тому вимоги позивача в цій частині також є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Оскільки оспорюваний наказ про звільнення позивача із займаної посади є протиправним та підлягає скасуванню, відповідно підлягає задоволенню вимога позивача щодо поновлення [PERSON] на посаді директора Комунального закладу «Полтавська спеціалізована дитячо-юнацька спортивна школа олімпійського резерву № 2» з 21.05.2024 року. Щодо вимоги про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу. Відповідно до положень\~статті 235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог\~Закону України "Про запобігання корупції"\~іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Аналіз положень\~КЗпП України\~дозволяє окреслити випадки, в яких може мати місце вимушений прогул, а саме у разі: незаконного звільнення працівника; незаконного переведення працівника на іншу роботу; затримки видачі трудової книжки з вини власника чи уповноваженого ним органу; затримки виконання рішення про поновлення на роботі; необґрунтованої відмови в прийнятті на роботу; несвоєчасного укладення трудового договору; унаслідок неправильного формулювання причин звільнення у трудовій книжці, що перешкоджало подальшому працевлаштуванню працівника. Вказані висновки свідчать про те, що вимушеності прогулу надають протиправні дії чи бездіяльність роботодавця, унаслідок яких працівник позбавляється права виконувати трудові обов`язки й отримувати за це заробітну плату. Тобто працівник не може вийти на роботу та реалізовувати належне йому право на працю й оплату праці через винні дії (бездіяльність) роботодавця. Таким чином, виплата середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу законодавцем пов`язується з певним діянням роботодавця, наслідком яких стала неможливість працівника належним чином реалізовувати своє право на працю. Судом встановлено, що позивачка дійсно перебувала у вимушеному прогулі з вини роботодавця, оскільки оспорюваний, зокрема наказ про звільнення, визнаний судом протиправним. Згідно пункту 1 розділу 1 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995 року, цей Порядок обчислення середньої заробітної плати застосовується у випадках: л) інших випадках, коли згідно з чинним законодавством виплати провадяться виходячи із середньої заробітної плати. Відповідно до пункту 2 розділу 2 вказаного вище Порядку, у всіх інших випадках середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата. \~\~Відповідно до довідки про середню заробітну плату (дохід), видану 20.05.2024 року Комунальним закладом «Полтавська спеціалізована дитячо-юнацька спортивна школа олімпійського резерву №2» середньоденна заробітна плата [PERSON] становить 1720,77 грн. Судом встановлено, що позивач був звільнений із займаної посади 21.05.2024 року, отже період, за який нараховується заробітна плата за час вимушеного прогулу становить 98 день (з 21.05.2024 року по 03.10.2024 року), а розмір заробітної плати, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 168635,46 грн (1720,77 грн *98 днів = 16835,46 грн). Відповідно до частини першої\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із\~\~статтею 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Зважаючи на викладене, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд доходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними належними, допустимими та достатніми доказами у справі, тому вони підлягають задоволенню. \~Стосовно розподілу судових витрат, суд зазначає, що позивачем при звернення із позовом до суду було сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн. за вимогу немайнового характеру про скасування наказу про оголошення догани від 19.04.2024 року. \~При цьому, позивач був звільнений від сплати судового збору за вимогу про скасування наказу про оголошення догани від 20.05.2024 року, скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та за стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу. Отже, враховуючи, що позовні вимоги позивача задоволено, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211,20 грн. за вимогу про скасування наказу про оголошення догани від 19.04.2024 року та підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 4844.80 грн. Частиною 8 ст. 141 ЦПК Українипередбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Положеннями статті 59\~Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року.Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Згідно з пунктом 9 частини першої статті 1\~Закону України\~від 05\~липня 2012\~року №\~5076-VI\~«Про адвокатуру\~та адвокатську\~діяльність» (далі - Закон № 5076 -VI) встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI). Чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. За змістом статті 137\~ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: - розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, - розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до частини третьої статті 141\~ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно, ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Суд приймає до уваги положення частини третьої статті 141 ЦПК України, згідно з якою при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи та вважає, що витрати на професійну правничу допомогу підлягають задоволенню. Суд, враховуючи обґрунтованість розміру понесених витрат, а також критерії розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи, складність даної справи, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, приходить до висновку, що витрати [PERSON] на професійну правничу допомогу підлягають відшкодуванню у розмірі 10000 грн. Витрати на професійну правничу допомогу на вказану суму є співмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру. Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 10000 грн. на правову допомогу.

Outcome: approved