Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 07.11.2009 Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, відповідний актовий запис № 299. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що протягом останніх декількох років стосунки між сторонами розладились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки. Тривалий час сторони живуть окремим життям та своїми інтересами, фактично сім`я припинила своє існування. Мають діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. На даний час проживають окремо, сімейного життя не ведуть, шлюбних відносин не підтримують. Від шлюбу подружжя має малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 16.09.2024 позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи в судове засідання, що було призначене на 15.10.2024. Учасники справи в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, позивач надав заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримав, відповідач позов визнав. За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу без фіксування судового засідання технічними засобами у відсутності учасників справи на підставі доказів, які є в матеріалах справи, що відповідає положенню ч.3 ст.211 та ч.2 ст.247 ЦПК України. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 07.11.2009 у Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції (відповідний актовий запис № 299), що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] (а.с. 3). Також, позивач та відповідач мають спільну малолітню дитину - дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції (а.с.6). Відповідно до ст. 3 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.1 ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності із ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина 2 статті 112 Сімейного кодексу України). Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, причиною розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння, любові та поваги один до одного, фактичне припинення шлюбних стосунків, у зв`язку з чим, суд не вбачає підстав для надання сторонам строку на примирення, передбаченого ст. 111 СК України. З огляду на те, що шлюб - це добровільний союз чоловіка та жінки, а дружина зберегти шлюб не бажає, враховуючи фактичні взаємини подружжя, причини позову, а також відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу, передбачених ч. 2 ст. 110 СК України, суд вважає за можливе ухвалити рішення про задоволення позову. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Отже, відповідно до положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України, приймаючи до уваги визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд вважає необхідним повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову до суду, а саме, у розмірі 605 грн. 60 коп., згідно квитанції до платіжної інструкції №0.0.3864790534.1 від 06.09.2024, оригінал якої міститься у матеріалах справи. Крім того, відповідно до положень п.1) ч. 2 ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача залишок судових витрат у вигляді судового збору за пред`явлення позову до суду, а саме у сумі 605 грн. 60 коп., які були понесені позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved