Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-15 00:00:00

Представник позивача адвокат Бовшик М.Ю., діючи в інтересах [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що сторони зареєстрували шлюб 07.10.2011 у Канівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис №211. Від шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей. Сімейне життя між сторонами не склалося, сторони втратили почуття кохання, взаєморозуміння та довіри, погляди на життя та суспільні цінності почали відрізнятися. Подружні відносини між ними фактично припинено, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Шлюб носить формальний характер. Відновити подружні стосунки неможливо. Просить шлюб між сторонами розірвати. Ухвалою судді від 10.09.2024 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб, які беруть участь у справі. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про розгляд справи, 26.09.2024 ним отримано позовну заяву з додатками, відзив на позов до суду не направлено (а.с.34). Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суддя, вивчивши матеріали справи, встановив наступне. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 20.08.2024 вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 07.10.2011 у Канівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис №211. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу - « [PERSON] » (а.с.10). Сторони у справі - [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] від 21.08.2024, серії [NUMBER] від 20.08.2024, серії [NUMBER] від 21.08.2024 (а.с.11-13). Відповідно до ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч.3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. З`ясувавши обставини справи, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, сімейних відносин сторони не підтримують, взаємні почуття між ними втрачені і примирення між сторонами неможливе. Крім того, на думку суду, подальше перебування їх у шлюбі буде суперечити їхнім інтересам. Частиною третьою статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 2 ст. 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Таким чином, судом встановлено, що сім`я остаточно розпалась, для її відновлення можливостей немає, сторони сімейних відносин не підтримують, шлюб існує формально, тому позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно д ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Позивачем при зверненні до суду з даним позовом понесено судові витрати на загальну суму 4230 грн., а саме: судовий збір на суму 1230 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 3000 грн., що підтверджується квитанцією №521А-1628-MD1E від 28.08.2024, квитанцією до касового прибуткового касового ордера №109 від 28.08.2024, та актом прийому-передачі виконаних робіт від 28.08.2024 (а.с.1,14,17). Згідно ч.ч.3,4 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно детального опису робіт виконаних адвокатом, та здійснених витрат, необхідних для надання правничої допомоги від 28.08.2024 вбачається, що адвокатом Бовшиком М.Ю. виконано наступні роботи: -консультація правового характеру з використання юридичної літератури, нормативно правових документів та реєстру судових рішень - 1000 грн; -вивчення та надання правової оцінки письмовим документам поданих адвокату клієнтом - 500 грн; -підготовка процесуальних документів - 500 грн; -підготовка позовної заяви та письмових доказів до позовної заяви - 1000 грн (а.с.16). Суд, вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, зобов`язаний врахувати подані стороною у строк, визначений частиною восьмою статті 141 ЦПК України, докази, надати їм належну оцінку і лише після цього прийняти відповідне судове рішення з цього питання. Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», враховуючи положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21. Для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом. Суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність й розумність. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц). Надання доказів про розмір витрат на професійну правничу допомогу не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат. Аналогічний правовий висновок викладений у додатковій постанові Верховного Суду по справі №357/8695/23 від 04.10.2024. Враховуючи вище викладене, виходячи з засад розумності та співмірності, беручи до уваги складність справи, суть спору (розірвання шлюбу), обсяг наданих послуг, розгляд справи в порядку письмового провадження, а також необхідність дотримання критерію розумності та справедливості, суд приходить до висновку про наявність підстав для зменшення розміру витрат на правову допомогу та стягнення з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу у розмірі 1500,00 грн. Таким чином у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового бору в розмірі 1211,20 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 1500,00 грн.

Outcome: approved