Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Кілійського районного суду Одеської області з позовом до Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області про визнання права власності за спадкове майно. В обгрунтовання поданого позову зазначено, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON] . Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складається з: - земельної ділянки площею 2,3053 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеської області, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ОД №024934, виданого 19.01.2001 року головою Шевченківської сільської Ради народних депутатів, кадастровий номер 5122385900:01:003:0586. За життя [PERSON] склала заповіт на ім`я сина - позивача [PERSON] , згідно якого все своє майно заповідала останньому. Позивач, [PERSON] , відповідно до ст.. 1233 є спадкоємцем до майна померлої [PERSON] та прийняв спадщину відповідно до ст.. 1269 ЦК України, шляхом подачі заяви про прийняття спадщини, внаслідок чого було заведено спадкову справу №409/2014. Звернувшись до нотаріальної контори за оформленням спадщини, позивач отримав роз`яснення щодо неможливості оформлення спадкових прав, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, та йому було рекомендовано звернутись до суду для вирішення цього питання. Оскільки правовстановлюючі документи на житловий будинок відсутні, то оформити право власності в нотаріальному порядку позивач не має можливості. В зв`язку з зазначеним позивач просить суд: - визнати право власності за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] на земельну ділянку площею 2,3053 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеської області, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ОД № 024934, виданого 19.01.2001 року головою Шевченківської сільської Ради народних депутатів, кадастровий номер 5122385900:01:003:0586, в порядку спадкування після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, надав заяву відповідно до якої просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача - Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області в підготовче судове засідання не з`явився, надав відзив в якому просив суд розглянути справу за його відсутності, заявлені вимоги визнав у повному обсязі. На підставі письмових заяв усіх учасників справи, суд за відсутності сторін ухвалює рішення про задоволення позову за наявності для того законних підстав в підготовчому судовому засіданні, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 200, 223, 247 ЦПК України. Дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 24.06.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кілійського районного управління юстиції в Одеській області вбачається, що [PERSON] померла [INFO] , актовий запис № 360 від 24.06.2014 року, /а. с.6/. Згідно копії Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ОД № 024934, виданого 19.01.2001 року головою Шевченківської сільської Ради народних депутатів вбачається, що [PERSON] на підставі рішення виконкому Шевченківської сільської Ради народних депутатів Кілійського району Одеської області від 23 серпня 2001 року № 133 є власником земельної ділянки площею 2,31 гектарів у межах згідно з планом, яка розташована на території Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 3392, /а. с. 8/. Згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-5112384082019 від 19.11.2019 року вбачається, що земельній ділянці площею 2,3053 гектарів, що розташована за адресою: Одеська область, Кілійський район, Шевченківська сільська рада, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка на праві приватної власності належить [PERSON] відповідно до Державного акту від 19.01.2001 року серії І-ОД № 024934, присвоєно кадастровий номер 5122385900:01:003:0586 /а. с. 9/. Відповідно до заповіту від 17.08.2010 року посвідченого секретарем виконавчого комітету Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеської області та зареєстрованого в реєстрі за №148 встановлено, що [PERSON] , [INFO] , на випадок своєї смерті зробила наступне заповідальне розпорядження: все своє майно, де б воно не знаходилось із чого б воно не складалося і взагалі все те, на що вона за законом матиме право і що буде їй належати на момент смерті, заповідала [PERSON] , [INFO] , /а. с. 7/. Згідно повідомлення Ренійської державної нотаріальної контори Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) за вих. № 1134/01-16 від 11.10.2024 року вбачається, що після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкова справа №409/2014 була заведена Кілійською районною державною нотаріальною конторою 11.12.2014 року, однак свідоцтва про право на спадщину не видавались, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 78602602 від 03.10.2024 року. Та згідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 78602634 від 03.10.2024 року заповіт за номером в реєстрі нотаріальних дій №42 та номером у Спадковому реєстрі 43724414, датою посвідчення 14.03.2005 року, заповідачем якого є [PERSON] , [INFO] - 03.09.2010 року змінений заповітом 49873342. Заповіт за номером в реєстрі нотаріальних дій №148 та номером у Спадковому реєстрі 49873342, датою посвідчення 17.08.2010 року, заповідачем якого є [PERSON] , [INFO] - чинний. З копії спадкової справи, заведеної Кілійською районною державною нотаріальною конторою 11.12.2014 року до майна померлої [INFO] [PERSON] вбачається, що заявою від 11.12.2014 року за вх.. № 790 заявник [PERSON] , [INFO] , приймає спадщину після померлої [INFO] [PERSON] , яка залишила на його ім`я заповіт, посвідчений виконавчим комітетом Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеської області 17 серпня 2010 року за реєстровим №148. При розгляді і вирішенні справи судом враховано наступні положення законодавства: У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Відповідно до ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», виникнення права власності на нерухоме майно підтверджується свідоцтвом про право власності і видається, зокрема, фізичним чи юридичним особам у разі безоплатної передачі їм земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності за рішеннями органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування. Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Статтею 1233 ЦК України передбачено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Відповідно до п. п 4.20 п. 4 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться також за умови отримання витягу з Державного земельного кадастру, у тому числі шляхом безпосереднього доступу до нього. Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного Порядку за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Судом встановлено, що позивач не має можливості отримати свідоцтво про право власності на спадщину у нотаріуса, в зв`язку з чим суд приходить до висновку, що право позивача на спадщину підлягає судовому захисту в порядку ст. 16 ЦК України шляхом його визнання, а позов - задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved