Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-20 00:00:00

На адресу Роздільнянського районного суду Одеської області 12 серпня 2024 року надійшла вищевказана заява, згідно якої заявниця просить встановити факт, що [PERSON] , [INFO] , уродженка міста Роздільна Одеської області, яка померла [INFO] , на час смерті проживала за адресою: [ADDRESS] . Стислий виклад позиції заявниці. [INFO] померла [PERSON] (далі спадкодавець), яка є матір`ю заявниці [PERSON] . За життя, спадкодавець і заявниця проживали разом за адресою: [ADDRESS] . Після смерті спадкодавця, заявниця звернулась з заявою до приватного нотаріуса Іванової Альвіни Йосипівни (далі нотаріус) та була заведена спадкова справа № 7/2023. За життя спадкодавець залишила заповіт, згідно якого єдиним спадкоємцем є заявниця. Разом з цим, під час вивчення документів, нотаріусом встановлено відсутність документів, що підтверджуються факт проживання спадкодавця на території Роздільнянського району Одеської області. Вказана ситуація склалась через те, що не було проведено верифікацію місця проживання в реєстрі громади. Стислий виклад позиції заінтересованої особи. Представник Роздільнянської міської ради Одеської області Дар`я Радіонова надіслала через підсистему ЄСІСТ «Електронний суд» клопотання, згідно якого не заперечує проти задоволення заявлених [PERSON] вимог та просила розгляд справи проводити без представника міської ради (а.с. 47 48). Процесуальні дії у справі. 3 вересня 2024 року відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження (а.с. 24). Заяви. Представник заявниці [PERSON] надіслав на адресу суду заяву про неможливість з`явитись у судове засідання, заяву підтримує та просить задовольнити (а.с. 53). Фактичні обставини, встановлені судом. [PERSON] народилась [INFO] , про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 1 жовтня 2002 року зроблено відповідний запис за № 149, батьки: [PERSON] , [PERSON] (а.с. 6). [PERSON] померла [INFO] у віці 38 років про що 29 січня 2019 року складено відповідний актовий запис № 94, місце державної реєстрації: Роздільнянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 5). Згідно копії паспорта громадянина України, [PERSON] була за життя зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 8). Вказаний факт реєстрації місця проживання підтверджується також домовою книгою (а.с. 9 12). За життя [PERSON] склала заповіт, згідно якого все її майно заповідала [PERSON] (а.с. 15). Згідно листа приватного нотаріуса Альвіни Іванової від 17 січня 2023 року № 39/02-14, адресованому [PERSON] , з поданих документів неможливо встановити місце відкриття спадщини, оскільки згідно відповіді на запит, інформація про реєстрацію місця проживання щодо померлої [PERSON] відповідно до Реєстру територіальної громади відсутня (а.с. 13). Вищевикладене підтверджується копією спадкової справи (а.с. 31 46). Згідно листа № 476 від 21 жовтня 2024 року, начальник відділу «Центр надання адміністративних послуг Роздільнянської міської ради» Віталій Писаревський повідомив, що правові підстави для внесення до Реєстру територіальної громади інформації про реєстрацію місця проживання [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] відсутні (а.с. 54). Водночас статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, та норми права, які застосував суд, мотиви їх застосування. Диспозиція статті 15 ЦК України передбачає, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Пункт 5 частини 2 статті 293 ЦПК України визначає, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року, суд може встановлювати й факти, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно частини другої статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкодавець за життя склала заповіт, а тому має місце спадкування за заповітом. Згідно частини першої статті 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Разом з цим, під час вивчення документів, нотаріусом встановлено відсутність документів, що підтверджуються факт проживання спадкодавця на території Роздільнянського району Одеської області. Відсутність інформації в реєстрі громади про останнє місце проживання спадкодавця є наслідком несвоєчасної верифікації даних. Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права. Прецендента практика ЄСПЛ містить принцип належного урядування. Цей принцип,як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (див. зазначене вище рішення у справі Москаль проти Польщі (Moskalv. Poland), п. 73). На підставі викладеного, надавши правову оцінку фактичним обставинам та аргументам сторін, суд прийшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви.

Outcome: approved