Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-21 00:00:00

30 липня 2024 року директор ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» Марія ТКАЧЕНКО звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 101643163 від 03.11.2021 року у сумі 21163, 50 грн. Свої вимоги аргументує тим, що 03 листопада 2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 101643163, відповідно до якого кредитодавець надав позичальнику грошові кошти в розмірі 4500 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит в строк та сплатити проценти за користування кредитними коштами на умовах, визначених умовами Договору кредиту. 10 лютого 2022 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 10-02/2022-50, відповідно до якого ТОВ «МІЛОАН» відступило на користь ТОВ «Вердикт капітал» право грошової вимоги до позичальників за Договорами кредиту, у тому числі за Договором про надання споживчого кредиту № 101643163, що укладений між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] . 10 січня 2023 року між ТОВ «Вердикт капітал» та ТОВ «Коллект Центр» було укладено Договір № 10-01/2023 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Коллект Центр» набуло права грошової вимоги до відповідача. Таким чином, відбулася заміна кредитора у зобов`язанні. У порушення зазначених умов договору відповідач своє зобов`язання щодо сплати відсотків за користування кредитними коштами та сплати суми основного боргу у розмірі та строки, визначені вищевказаним договором, не виконала належним чином. Заборгованість за кредитним договором становить 21163 грн 50 коп., яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 4500 грн та заборгованості по відсоткам на дату відступлення права вимоги у розмірі 16663 грн 50 коп. Оскільки відповідачем кредитні зобов`язання не виконані, сума боргу підлягає примусовому стягненню. Ухвалою судді від 12 серпня 2024 року позовну заяву ТОВ «Коллект Центр» прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено судове засідання, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача адвокат Змієвська Т.П. в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце його проведення була повідомлена належним чином, подала до суду заяву, у якій вказала про підтримання позовних вимог, просила розгляд справи проводити без її участі. Відповідач [PERSON] та її представник адвокат Підодвірний Т.І. у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, подали до суду відзив на позов, у якому просили відмовити у задоволенні позовних вимог, як безпідставних та необгрунтованих. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку про задоволення позову, з огляду на наступне. Відповідно до ст.ст. 12, 13\~ЦПК України суд вирішує цивільний спір на засадах змагальності із застосуванням принципу диспозитивності в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Згідно\~\~вимог статті 15 ЦК України\~\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Судом встановлено, що 03 листопада 2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 101643163, відповідно до якого кредитодавець надав позичальнику грошові кошти в розмірі 4500 грн на строк 30 днів, з терміном повернення до 03.12.2021 року зі сплатою процентів за користування кредитом (а.с.6). Зазначений договір підписано електронним підписом відповідача, який відтворений шляхом використання ним одноразового ідентифікатора, що підтверджує факт погодження відповідачем умов кредитування. 10 лютого 2022 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу № 10-02/2022-50, за умовами якого ТОВ «Мілоан» передає (відступає) ТОВ «Вердикт Капітал» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Вердикт Капітал» приймає належні ТОВ «Мілоан» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, у тому числі і до відповідача (а.с. 17-19). 10 січня 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір факторингу № 10-01/2023, за умовами якого ТОВ «Вердикт Капітал» передає (відступає) ТОВ «Коллект Центр» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Коллект Центр» приймає права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, у тому числі і до відповідача за кредитним договором № 101643163 (а.с.24-26). За умовами договору про надання споживчого кредиту № 101643163 від 03.11.2021 року, укладеним між ТОВ «МІЛОАН» та позичальником [PERSON] , товариство «МІЛОАН» надало позичальнику кредитні кошти в сумі 4500 грн, строком кредитування 30 днів із сплатою стандартної процентної ставки 0,01 % в день та застосовується у межах строку кредитування. Згідно п. 2.1 договору кредитні кошти надаються Позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок (а.с. 6). Зарахування коштів в сумі 4500 гривень відбулося на платіжну картку відповідача, що підтверджується платіжним дорученням 34667580 від 03.11.2021 року (зворот а.с. 13). Згідно Паспорту споживчого кредиту сума кредиту 4500 грн, строк кредитування 30 днів, метою кредиту є задоволення потреб Позичальника, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника; способом надання кредиту є переказ на Картковий рахунок. Процентна ставка 0,01% за кожен день користування кредитом в межах строку кредитування, стандартна базова ставка 5.00% за кожен день користування кредитом, яка застосовується у випадку продовження строку кредитування. Тип процентної ставки фіксована. Загальні витрати за кредитом: 13,50 грн. Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом: 4513,50 грн. Реальна річна процентна ставка 4,00 відсотків річних (а.с. 11). З розрахунку заборгованості за договором слідує, що заборгованість [PERSON] перед товариством станом на день звернення до суду 30.07.2024 року становить 21163 грн 50 коп., з яких: 4500 грн - заборгованість за тілом кредиту, 13513 грн 50 коп. - заборгованість по відсоткам; 3150 грн нараховані відсотки (а.с. 14-15). З вказаного розрахунку також слідує, що відповідач жодних коштів на погашення своїх боргових зобов`язань за вказаним договором не вносила. У відповіді АТ «Державний ощадний банк України» від 04.10.2024 № 46/12-11/124661/2024/БТ вказано, що на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) відкрито банківський рахунок № [NUMBER] , який обслуговується за допомогою банківської платіжної картки № [NUMBER] . Крім того, судом досліджено CD-R диск з інформацією про зарахування грошових коштів у сумі 4500 грн на картковий рахунок № [NUMBER] , який вказано у платіжному доручення 34667580 від 03.11.2021 року. Вирішуючи цивільно-правовий спір, що виник між сторонами, суд виходить з такого. Відповідно до ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав. За таких обставин, суд дійшов висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір. Згідно зі ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з ч. 4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Крім того, у постанові Великої Палати Верховного Суду по справі №751/3840/15-ц від 20 вересня 2018 року на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат. Так,\~у матеріалах\~справи міститься:\~копія договору\~№ 07-06/2024\~від 07.06.2024\~року про\~надання правової\~допомоги;\~копія прайслиста\~АО «Лігал\~Ассістанс»;\~копія платіжної\~інструкції від\~12\~липня 2024 року на суму 57000,00 грн; заявка на надання юридичної допомоги № 606 від 01 липня 2024 року на суму 9000,00 грн; витяг з акту №1 про надання юридичної допомоги від 05 липня 2024 року на суму 9000,00 грн (а.с. 34-38). При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява N 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п.268). Вищенаведені документи судом можуть бути оцінені як належні та достатні у розумінні положень ст.ст. 77-80 ЦПК України, оскільки підтверджують факт понесених (здійснених) позивачем ТОВ «Коллект Центр» витрат на професійну правничу допомогу. Одночасно з цим, суд приходить до висновку, що розмір витрат на професійну правничу допомогу в даній справі не є співмірним зі складністю справи (справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження), невеликий обсяг досліджуваних доказів, виконаних адвокатом робіт, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову, а тому, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, враховуючи клопотання сторони Відповідача про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає, що витрати на правничу допомогу мають складати 5 000 грн. За таких обставин суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу у сумі 5 000 грн, тим самим частково задовольнивши дану вимогу.

Outcome: partial