Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-23 00:00:00

У червні 2024 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (далі ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» звернулось до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якому просило стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 2468128 від 25.10.2021 у розмірі 31635,36 грн. та витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422,40 грн. В обґрунтування позову зазначено, що 25.10.2021 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2468128, відповідно до умов якого [PERSON] надано грошові кошти (фінансовий кредит) у розмірі 8000,00 грн., а останній зобов`язувався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі та можливі штрафні санкції, що передбачені кредитним договором. Платіж повернення кредиту та сплати комісії і процентів мав бути внесений відповідачем 24.11.2021 року. 23.02.2022 року між ТОВ «Мілоан» та позивачем, відповідно до чинного законодавства України, було укладено Договір відступлення прав вимоги №81-МЛ. Відповідно до умов даного Договору, та у відповідності до ст. 512 ЦК України позивач набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «Мілоан», в тому числі і до відповідача за кредитним договором. В свою чергу відповідач свої кредитні зобов`язання не виконав належним чином, а тому позивач вимушений звернутись до суду із даним позовом. Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 липня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву. Представник позивача до суду не прибув, зазначивши в позовній заяві, що не заперечує проти розгляду справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, проти проведення заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Відзив на позов до суду не подав. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Статтями 43, 211 ЦПК України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням згоди представника позивача на проведення заочного розгляду справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 25.10.2021 між ТОВ «Мілоан», як кредитодавцем, та [PERSON] , як позичальником, укладено Договір про споживчий кредит № 2468128, за умовами якого відповідач отримав 8000,00 грн. (п. 1.2 договору) на строк 30 днів до 24.11.2021 (п.п. 1.3, 1.4 договору) зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 2112,00 грн, які нараховуються за ставкою 0,88 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п. 1.5.2 договору). Також у п. 1.5.1 сторони обумовили, що комісія за надання кредиту становить 560,00 грн., яка нараховується за ставкою 7,00 відсотків від суми кредиту одноразово. (а.с.9-15) Довідкою про ідентифікацію підтверджено, що клієнт [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , ідентифікований. Акцепт договору позичальником здійснено шляхом підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора. (а.с.16) Крім того, в матеріалах справи наявна Відомість про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором №2468128, укладеним між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] . (а.с.19) 23 лютого 2022 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» було укладено Договір відступлення прав вимоги № 81-МЛ, за яким ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» право вимоги до боржників, зазначених у реєстрі боржників. (а.с.21-25) Згідно Витягу з Реєстру боржників до договору відступлення прав вимог №81-МЛ від 23.02.2022 року, заборгованість за кредитним договором №2468128 від 25.10.2021 року складає 31635,36 грн., яка складається з: заборгованості по кредиту в розмірі 7200,00 грн., заборгованості по відсоткам в розмірі 23875,36 грн., суми комісії в розмірі 560,00 грн. Боржником по вказаному кредитному договору зазначено [PERSON] . (а.с.28) Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. За змістом ст. 51 ЦПК України належними є сторони, які є суб`єктами спірних правовідносин. Відповідачем є та зі сторін у процесі, яка вказується позивачем як порушник його права. Належним є відповідач, який дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права. Тому, неналежним відповідачем є особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона повинна відповідати за пред`явленим позовом. Як випливає зі змісту ст. ст. 51, 175 ЦПК на позивача покладено обов`язок визначати відповідача у справі. При цьому, суд, при розгляді справи має виходити зі складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем. Якщо позивач помилився відносно обов`язку відповідача щодо поновлення порушеного права, суд має виходити із положень ст. 51 ЦПК України та з урахуванням ч. 5 ст. 12 ЦПК України, роз`яснити позивачеві право на заміну неналежного відповідача. Таким чином, суд, як орган, на який покладено обов`язок вирішення справи відповідно до закону, має право й зобов`язаний визначити суб`єктний склад учасників процесу залежно від характеру правовідносин і норм матеріального права, які підлягають застосуванню. Це передбачено п. 1 ч. 1 ст. 189 ЦПК та іншими нормами процесуального права, які передбачають заміну неналежного відповідача чи залучення співвідповідачів. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. З аналізу наведеної статті слідує, що законодавець поклав на позивача обов`язок визначати відповідача у справі і суд повинен розглянути позов щодо тих відповідачів, яких визначив позивач. Водночас, якщо позивач помилився і подав позов до тих, хто відповідати за позовом не повинен, або притягнув не всіх, він не позбавлений права звернутись до суду з клопотанням про заміну неналежного відповідача чи залучення до участі у справі співвідповідачів і суд таке клопотання задовольняє. Тобто ініціатива щодо заміни неналежного відповідача повинна виходити від позивача, який повинен подати клопотання. У цьому клопотанні позивач обґрунтовує необхідність такої заміни, а саме, чому первісний відповідач є неналежним і хто є відповідачем належним. Подання позивачем такого клопотання свідчить, що він не лише згідний, але й просить про заміну неналежного відповідача належним. З урахуванням принципу диспозитивності суд не має права проводити заміну неналежного відповідача належним з власної ініціативи. Отже, саме на позивача покладено процесуальний обов`язок довести заявлені позовні вимоги. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81, 83 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. На підставі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Стаття 13 ЦПК України встановлює, що суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що Кредитний договір №2468128 від 25.10.2021 року укладено між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] . В той же час позов про стягнення заборгованості пред`явлено до [PERSON] , що вказує на пред`явлення позову до неналежного відповідача. Враховуючи викладене, а також оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, та достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги про стягнення заборгованості за Договором про споживчий кредит № 2468128 від 25.10.2021 року, укладеним між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] , з відповідача [PERSON] є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed