Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-21 00:00:00

І. Позиція сторін у справі. Позивачі звернулися до суду із вказаним позовом, у якому просили, враховуючи заяву про зменшення позовних вимог до відповідача ПрАТ «СК «Універсальна» від 12 березня 2024 року /т. І а. с. 162-163/ і заяву про зміну позовних вимог до відповідача [PERSON] від 26 серпня 2024 року, стягнути з ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна» на користь [PERSON] матеріальну шкоду, завдану дорожньо-транспортною пригодою, у розмірі 26 749, 36 грн, із [PERSON] на користь [PERSON] матеріальну шкоду, завдану дорожньо-транспортною пригодою, у розмірі 33 376, 40 грн, із [PERSON] на користь [PERSON] вимушені витрати на таксі 10 569, 00 грн, із [PERSON] моральну шкоду на користь [PERSON] і [PERSON] - по 5 000, 00 грн, судові витрати з ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна» та [PERSON] у розмірі 34 897, 10 грн, і судовий збір. Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що 08 жовтня 2022 року з вини відповідача [PERSON] , який керував автомобілем «Mazda 3» (реєстраційний номер [NUMBER] ) сталася дорожньо-транспортна пригода, у якій автомобіль Hyundai Accent (реєстраційний номер [NUMBER] ), за кермом якого була [PERSON] , зазнав механічних пошкоджень з матеріальними збитками. Станом на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] була застрахована в ПрАТ «СК «Універсальна» з лімітом 130 000, 00 грн, франшиза 0, 00 грн. За висновком експерта матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля Hyundai Accent (реєстраційний номер [NUMBER] ) станом на дату пригоди складає 103 250, 55 грн, вартість відновлювального ремонту - 168 103, 90 грн. Автомобіль «Hyundai Accent» (реєстраційний номер [NUMBER] ) було відремонтовано за 163 376, 40 грн. Винні дії відповідача [PERSON] , внаслідок яких відбулось дорожньо-транспортна пригода та значне пошкодження транспортного засобу, у період з моменту пригоди та до відновлення пошкодженого транспортного засобу у лютому 2023 року, позивач [PERSON] не могла використовувати його за призначенням та разом з малолітньою дитиною змушена була постійно користуватись послугами таксі. Професійні обов`язки позивача [PERSON] , яка є нотаріусом, передбачають своєчасне прибуття на зустрічі в офіс, а також виїзди до клієнтів для вчинення нотаріальних дій. На момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди 08 жовтня 2022 року за кермом транспортного засобу «HYUNDAI Accent» перебувала дружина позивача [PERSON] - [PERSON] та їхня спільна малолітня донька - [PERSON] ( [INFO] ), що може бути підтверджено як працівниками правоохоронного органу, так і адвокатом Писаренко А.М. та його дружиною, які прибули на місце дорожньо-транспортної пригоди. Внаслідок зіткнення транспортних засобів позивача [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] отримала сильне душевне хвилювання за свою дитину, яка перебувала з нею в автомобілі. Крім того, через два дні після дорожньо-транспортної пригоди - 10 жовтня 2022 року у м. Києві відбулися масові ракетні обстріли та внаслідок відсутності транспортного засобу позивач [PERSON] разом з дитиною не могли бути достатньо мобільними, через що позивачі постійно піддавалися сильним душевним хвилюванням зокрема за свою дитину. Постійні переживання та нервовий стрес, викликані внаслідок даної ситуації, призвели до погіршення самопочуття позивачів. Тобто моральна шкода заподіяна позивачам виразилася у значному нервовому стресі перенесеному на місці дорожньо-транспортної пригоди, спричиненої винними діями водія. Моральну шкоду сторони оцінюють у загальному розмірі 10 000, 00 грн, і просять стягнути з відповідача [PERSON] по 5 000, 00 грн кожному. У відзиві представник відповідача ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна» позов не визнала, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, вказала, що страховик виплатив страхове відшкодування позивачеві, виходячи зі звіту зробленого на замовлення відповідача Страхової компанії і висновку експерта на замовлення позивача, сума якого включала у себе ПДВ та фізичний знос деталей пошкодженого транспортного засобу. Тобто відповідач добросовісно виконав свій обов`язок за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР208987225. Розмір заявлених витрат на правову допомогу, на переконання представника відповідача, є завищеним. Представник відповідача [PERSON] у відзиві також не визнав позову, заперечував проти задоволення позову і вказував, що висновок експерта за результатами проведення транспортно-товарознавчої експертизи від 10 листопада 2022 року № 447, який складений [PERSON] , є недопустимим доказом у справі та не може судом братися до уваги, оскільки експертиза проведена особою за відсутності у неї на те відповідних повноважень, бо на момент проведення транспортно-товарознавчої експертизи 10 листопада 2022 року термін дії свідоцтва [PERSON] за № 354 продовжений не був і його термін дії закінчився (свідоцтво № [NUMBER] було дійсне до 07 червня 2022 року). Розрахована ринкова вартість вживаного транспортного засобу «Hyundai Accent» (реєстраційний номер [NUMBER] ), яка зазначена у висновку від 10 листопада 2022 року № 447, проведена на підставі єдиного інформаційного джерела - «Бюлетень автотоварознавця» і не відображає дійсної ринкової вартості автомобіля. Також немає будь-яких відомостей, інформації про використання експертом такого джерела інформації «Мережа Інтернет» у висновку від 10 листопада 2022 року № 447 немає. Представник відповідача вказав, що у м. Києві, окрім таксі, існують інші зручні види громадського транспорту, ознайомившись з розкладом та схемою руху яких позивач могла легко скласти оптимальний маршрут для виконання своїх справ у місті. Позивачі, зазначаючи про негативні зміни у їхньому житті, спричинені нервовим стресом, жодного документального підтвердження негативних наслідків цього до позовної заяви не надали, тому факт психологічної травми внаслідок події, тобто завдання моральної шкоди, не було належним чином підтверджено, а розмір у 5 000, 00 грн для кожного з позивачів є необґрунтованим і завищеним. Представник позивачів у відповіді на відзив ПрАТ «СК «Універсальна» заперечила проти доводів представника страховика, оскільки страхове відшкодування не було сплачено так, як експертом визначено вартість відновлювального ремонту у розмірі 168 109, 90 грн, власне ремонт проведено на суму у розмірі 163 376, 40 грн, а ПрАТ «СК «Універсальна» виплатило позивачеві страхове відшкодування на загальну суму 103 250, 55 грн. На підтвердження проведення ремонтних робіт з відновлення пошкодженого транспортного засобу було надано також прибуткові касові ордери, а не лише акт виконаних робіт. Заявлена сума судових витрат, включає у себе і суму судового збору, і витрати на проведення експертизи, і також на професійну правничу допомогу, а не лише на останню. Представник позивачів у відповіді на відзив [PERSON] заперечила проти доводів представника відповідача, вказала, що відповідно до пункту 4 Наказу Міністерства юстиції України «Про деякі питання забезпечення судово-експертної діяльності в умовах воєнного стану» № 1138/5 від 14 березня 2022 року строк дії свідоцтв про присвоєння кваліфікації судового експерта фахівцям, які до введення воєнного стану в Україні подали заяви та документи для проходження атестації в Центральній експертно-кваліфікаційній комісії при Міністерстві юстиції України з метою продовження строку дії свідоцтв, а також свідоцтв про присвоєння кваліфікації судового експерта, строк дії яких закінчується у період дії воєнного стану, або протягом одного місяця після припинення чи скасування воєнного стану продовжено. «Бюлетень автотоварознавця» є достатнім джерелом для експерта, оскільки містить дані із цінами на нові та вживані транспортні засоби по всій території України з таблицями коригувань по пробігу, терміну експлуатації та індивідуальної комплектації, а також вартість нормо-години ремонтно-відновлювальних робіт в регіонах України, значення коефіцієнтів підвищення вартості запасних частин до транспортних засобів виробництва країн далекого зарубіжжя, коментарі фахівців з питань авто товарознавства. Тобто «Бюлетень автотоварознавця» містить дані щодо цін на нові та вживані транспортні засоби, а також іншу інформацію, пов`язану з оцінкою і експертизою автотехніки. Відповідач [PERSON] , наводячи варіанти іншого громадського транспорту, зневажливо ставиться до позивача [PERSON] , оскільки до події дорожньо-транспортної пригоди 08 жовтня 2022 року вона користувались транспортним засобом чоловіка, та не має через дії відповідача [PERSON] , що призвели до пошкоджень та ремонту автомобіля, поступатися власним комфортом, стоячи в холодну пору року на зупинках громадського транспорту разом з малолітньою дитиною, при цьому витрачаючи власний час на пересування до зупинок громадського транспорту щоранку та щовечора. Також відповідачем [PERSON] не взято до уваги важливі фактори, які змусили позивача [PERSON] користуватися саме цим видом пересування: 6-річна дитина, яка постійно перебуває з мамою та масові ракетні обстріли від 10 жовтня 2022 року (в Києві пошкоджено 45 житлових будинків, 5 об`єктів критичної інфраструктури та ЖКГ, 6 закладів освіти (З школи, 1 дитячий садочок, 2 будівлі позашкільного виховання, 2 заклади соціальної сфери, 6 закладів культури, 5 закладів охорони здоров`я, 2 адміністративні будівлі), 17.10.2022 (в Києві зафіксовано 5 влучань дронів, у тому числі по житловому будинку у Шевченківському районі, п`ятеро людей загинуло), від 18 жовтня 2022 року (в Києві пошкоджено об`єкт критичної інфраструктури в Деснянському районі), 23 листопада 2022 року (в Києві 19 влучань у важливі енергетичні об`єкти, постраждало 11 киян). У цей період відбувались активні ракетні обстріли критичної інфраструктури збройними силами російської федерації, у зв`язку з цим потужностей енергетичної системи нашої держави не вистачало щоб забезпечити всю інфраструктуру електроенергією. Водночас відповідач [PERSON] наводить п`ять з шести видів громадського транспорту, для забезпечення функціонування якого потрібна електроенергія, та не всі автобуси покривають схеми руху альтернативних (електрозалежних) транспортних засобів міста Києва. Крім того, під час ракетного обстрілу громадський транспорт не курсує. Зважаючи на душевні переживання як батьків за життя і здоров`я своєї неповнолітньої доньки, яка під час дорожньо-транспортної пригоди була у транспортному засобі, а стягнення моральної шкоди з відповідача [PERSON] на користь позивачів по 5 000, 00 грн є настільки незначним, що позивачі не зможуть оплатити послуги психолога, тому твердження про намір позивачів збагатитися по 5 000, 00 грн є безпідставними та необґрунтованими. ІІ. Процесуальні дії і рішення суду. 13 квітня 2023 року позивачі [PERSON] й [PERSON] звернулися до суду із спільним позовом до відповідачів ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна», [PERSON] , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди /т. І а. с. 1-11/. Також 20 квітня 2023 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про повернення позовної заяви позивачам /т. І а. с. 22-25/. 20 квітня 2023 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про повернення заявникам заяви [PERSON] й [PERSON] про забезпечення позову, яка подана 17 квітня 2023 року у межах розгляду цивільної справи /т. І а. с. 12-14, 17-21/. 31 серпня 2023 року Київським апеляційним судом ухвалено постанову про задоволення апеляційної скарги [PERSON] , [PERSON] подану представником [PERSON] - ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 20 квітня 2023 року скасовано та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції /т. І а. с. 56-58/. 28 вересня 2023 року на підставі протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду, позов передано в провадження судді Савлук Т. В. 05 жовтня 2023 року, відповідно до контрольного журналу судових справ і матеріалів, переданих для розгляду судді /т. І а. с. 112/. 23 жовтня 2023 року ухвалою судді цивільну справу передано за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва /т. І а. с. 115-118/. 08 грудня 2023 року до Печерського районного суду м. Києва, на виконання ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2023 року, надійшла вказана позовна заява, для розгляду якої визначено суддю, для розгляду справи у відповідності до пункту 15 Розділу XIII Перехідні положення та ст. 33 Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року № 1618-IV (у редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року), та передано 15 грудня 2023 року, згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, для вирішення питання про відкриття провадження у справі /т. І а. с. 128, 130-131/. 19 грудня 2023 року у справі відкрито провадження для розгляду у спрощеному позовному порядку з викликом сторін /т. І а. с. 132-133/. 13 липня 2024 року до суду надійшла заява про зменшення позовних вимог до відповідача ПрАТ «СК «Універсальна» /т. І а. с. 150-169/. 14 березня 2024 року ухвалою суду, постановленою на місці після заслуховування думки присутньої представника позивачів, без виходу до нарадчої кімнати, внесеною до протоколу судового засідання, прийнято до розгляду заяву позивачів про зменшення позовних вимог до відповідача ПрАТ «СК «Універсальна» /т. І а. с. 172/. 28 березня 2024 року засобами поштового зв`язку до суду надійшов відзив представника відповідача [PERSON] - [PERSON] /т. І а. с. 180-213/. 02 квітня 2024 року від представника відповідача ПрАТ «СК «Універсальна» Пославської В. І. засобами поштового зв`язку до суду надійшов відзив /т. І а. с. 214-250, т. ІІ а. с. 1-16/. 15 квітня 2024 року від представника позивачів надійшла відповідь на відзив відповідача [PERSON] /т. ІІ а. с. 17-24/. 27 серпня 2024 року представник позивачів подала заяву про зміну предмету позову у частині вимог до відповідача [PERSON] . У судовому засіданні представник позивачів позов підтримала і просила задовольнити у повному обсязі, враховуючи подані заяви про зменшення позовних вимог до відповідача ПрАТ «СК «Універсальна» від 12 березня 2024 року і про зміну позовних вимог до відповідача [PERSON] від 26 серпня 2024 року. Представник відповідача ПрАТ «СК «Універсальна» позов не визнала, просила відмовити у задоволенні позовних вимог до Товариства з підстав наведених у відзиві на позов, посилаючись на те, що страхова виплата повністю сплачена з врахуванням фізичного зносу автомобіля, тому обов`язок страховик виконав. Відповідач [PERSON] і його представник у судовому засіданні також позов не визнали, просили відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що матеріальна шкода повністю відшкодована страховою компанією і розмір шкоди суттєво завищений. Суд, заслухавши обґрунтування і заперечення представників сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків. ІІІ. Фактичні обставини справи. 08 жовтня 2024 року [PERSON] , керуючи транспортним засобом «MAZDA З» (реєстраційний номер [NUMBER] ), по мосту «Патона» у бік лівого берега у м. Києві, здійснив зіткнення з автомобілем «HYUNDAI Accent» (реєстраційний номер [NUMBER] ), власником якого є [PERSON] , під керуванням [PERSON] , що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів з матеріальними збитками /т. І а. с. 67, 73, 74/. 10 листопада 2022 року постановою Дніпровського районного суду м. Києва у справі № 755/10702/22, яка набрала законної сили 21 листопада 2022 року, визнано винним [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, яке він вчинив 08 жовтня 2022 року, близько 14:00 год., керуючи автомобілем «MAZDA» (реєстраційний номер [NUMBER] ), по мосту «Патона» у бік лівого берега у м. Києві, оскільки не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не зреагував на її зміну, не дотримався безпечної дистанції та здійснив зіткнення з автомобілем «HYUNDAI» (реєстраційний номер [NUMBER] ), чим порушив вимоги п.п. 10.3 Правил дорожнього руху України, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів з матеріальними збитками /т. І а. с. 75/. Згідно із висновком експерта № 447 за результатами проведення транспортно-товарознавчої експертизи від 10 листопада 2022 року, матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля «HYUNDAI Accent» (реєстраційний номер [NUMBER] ), у результаті його пошкодження у дорожньо-транспортній пригоді, що сталася 08 жовтня 2022 року, станом на дату пригоди, складає 103 250, 55 грн, вартість відновлювального ремонту складає 168 103, 90 грн /т. І а. с. 77-96/. 17 листопада 2022 року на підставі висновку експертного товарознавчого дослідження № 51-D/11/03 від 08 жовтня 2022 року, проведеного на замовлення ПрАТ «СК «Універсальна» ФОП [PERSON] , страховою компанією було виплачено [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 89 243, 91 грн /т. І а. с. 92, 93, 227, 228/. [PERSON] передав пошкоджений автомобіль на відновлювальний ремонт до ФОП [PERSON] , за результатами якого було сплачено 163 376, 40 грн /т. І а. с. 94, 95, 96/. 10 квітня 2023 року ПрАТ «СК «Універсальна» здійснила ще частину виплати [PERSON] у розмірі 14 006, 64 грн /т. І а. с. 164/. ІV. Позиція суду та оцінка аргументів учасників розгляду. Згідно зі ст.ст. 15,16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого порушеного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до положень статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Така підстава є юридичним фактом. Отже, завдання шкоди є підставою виникнення зобов`язання з відшкодування шкоди. Відповідно до частини першої ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з частиною другою ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до частин першої-другої ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил ст. 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. До галузі обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (стаття 3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, зокрема, майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності б майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної, зокрема, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону). Згідно зі статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну, зокрема, майну потерпілого. За змістом положень статей 9, 22-31, 35, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП майну третьої особи. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Відтак, відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем дорожньо-транспортної пригоди, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. Касаційний цивільний суд Верховного суду у своїй постанові від 09 листопада 2022 року у справі № 366/2985/19 сформулював правовий висновок, згідно з яким за змістом частини першої статті 28, статті 29 Закону шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана, зокрема, з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Таким чином, обов`язком страховика є відшкодування витрат потерпілого, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, у межах страхового відшкодування. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 лютого 2022 року у справі № 201 /16373/16-ц (провадження № 14-27цс21) зазначено, що Велика Палата Верховного Суду послідовно наголошує, що основний тягар відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, повинен нести страховик, та саме він є належним відповідачем у справах за позовами про відшкодування шкоди у межах страхової суми, а у випадку, зазначеному у пункті 80 цієї постанови - винною особою. Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язків страхувальника, який завдав шкоди (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18), від 03 жовтня 2018 року у справі № 760/15471/15-ц (провадження № 14-316цс18). Крім того, Касаційний цивільний суд Верховного суду у своїй постанові від 30 січня 2019 року у справі № 753/21303/16-ц зазначив, що, відповідно до частини першої статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). За змістом зазначеної норми закону обов`язок відшкодування шкоди у особи, яка застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, виникає у разі недостатності страхового відшкодування для повного відшкодування завданої нею шкоди. Ліміт відповідальності страховика визначається умовами договору страхування цивільно-правової відповідальності укладеного з власником (володільцем) транспортного засобу. Також Касаційний цивільний суд Верховного суду у своїй постанові від 09 листопада 2022 року у справі № 497/470/2021 сформулював правовий висновок, що у спірних правовідносинах діє принцип повного відшкодування шкоди, який закріплений v статті 1166 ЦК України, та реалізується у відносинах страхування через застосування положень статті 1194 нього Кодексу. Відповідно до зазначених норм особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди за загальним правилом зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Тобто особа, діями якої завдана шкода та яка застрахувала свою цивільну відповідальність, є належним відповідачем у справі, оскільки у разі недостатності виплаченої потерпілому суми страхової виплати, вона є зобов`язаною особою зі сплати різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. Відповідно до ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Отже, відповідач [PERSON] як власник транспортного засобу «MAZDA 3» (реєстраційний номер [NUMBER] ) і винна особа у дорожньо-транспортній пригоді, та як особа, яка застрахувала свою цивільно-правову відповідальність в межах 130 000, 00 грн у відповідача ПрАТ «СК «Універсальна», зобов`язаний сплатити власнику пошкодженого транспортного засобу - [PERSON] різницю між фактичним розміром шкоди, яка дорівнює вартості виконаних робіт по відновленню автомобіля, 163 376, 40 грн та встановленим лімітом відповідальності (130 000, 00 грн), тобто 33 376, 40 грн, а також зобов`язаний відшкодувати позивачеві [PERSON] вимушені витрати на таксі у сумі 10 569, 00 грн. При цьому ПрАТ «СК «Універсальна» зобов`язано відшкодувати позивачеві [PERSON] недоплачену майнову шкоду внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у межах страхового ліміту, тобто 26 749, 36 грн. Приписами статті 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (частина третя ст. 23 ЦК України). Згідно з частиною четвертою ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 01 вересня 2020 року у справі № 216/3521/16-ц (провадження № 14-714цс19) сформувала висновок щодо застосування норм права, що, виходячи з положень статей 16, 22 ЦК України та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому як способу захисту суб`єктивного цивільного права, компенсація моральної шкоди повинна відбуватися у будь-якому випадку її спричинення - право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства. Вивчивши доводи сторони позивачів щодо завдання їм моральної шкоди, суд погоджується з ними частково, тому доходить висновку про задоволення позову у цій частині вимог про стягнення з відповідача [PERSON] у розмірі 1 000, 00 грн кожному позивачеві. Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, як встановлено частиною другою ст. 77 ЦПК України. Згідно з частиною першою ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково. V. Розподіл судових витрат. Відповідно до статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя. Згідно з пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Європейський Суд з прав людини повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 09 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29). На підставі встановлених судом обставин, що мають юридичне значення у справі,

Outcome: partial