Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом. Позов мотивував тим, що 11 серпня 2007 року Виконавчим комітетом Плосківської сільської ради Броварського районну Київської області зареєстрований шлюб, актовий запис № 12. Від шлюбу мають дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Зазначив, що подружнє життя не склалось через різні погляди на шлюб та сім`ю. На даний час фактично не проживають, спільного господарства з відповідачкою не ведуть, шлюб має формальний характер. Вважає, що спільне сімейне життя і збереження шлюбу є неможливим, суперечить його інтересам, строк на примирення просив не надавати. Спір щодо спільного майна подружжя, на даний час, відсутній. На підставі викладеного просив суд розірвати шлюб між ним та [PERSON] , який зареєстрований 11 серпня 2007 року Виконавчим комітетом Плосківської сільської ради Броварського районну Київської області, актовий запис № 12. У порядку автоматизованого розподілу справ між суддями справу передано на розгляд судді Бражник Н. М. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 серпня 2024 року відкрито провадження у цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Копія ухвали Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 серпня 2024 року направлена на адресу позивача, яка зазначена у позовній заяві засобами поштового зв`язку Акціонерного товариства «Укрпошта». За зареєстрованою адресою місця проживання відповідачки засобами поштового зв`язку Акціонерного товариства «Укрпошта» направлялась копія ухвали суду про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви. Як вбачається із зворотнього повідомлення про вручення поштового відправлення № 0600284911498 судову кореспонденцію особисто вручено адресату 24 вересня 2024 року. Засобами поштового зв`язку [PERSON] направила до суду заяви від 11 вересня 2024 року Вх. № 41603 та Вх. № 41818 про розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 12 вересня 2024 року заяву [PERSON] від 11 вересня 2024 року Вх. № 41603 залишено без розгляду та повернуто заявнику, у задоволенні заяви від 11 вересня 2024 року Вх. № 41818 [PERSON] про розгляд справи за правилами загального позовного провадження - відмовлено. Позивач до суду додаткових заяв, пояснень не подавав, відповідачка не використала право подання відзиву на позовну заяву. З огляду на ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно із ст. 3 Сімейного Кодексу України (далі - СК України), сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст. 36, 51 СК України, шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, зокрема, за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Отже, шлюб має добровільний характер, ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Незгода будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Стаття 112 СК України визначає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що між сторонами 11 серпня 2007 року Виконавчим комітетом Плосківської сільської ради Броварського районну Київської області зареєстрований шлюб, актовий запис № 12. Від шлюбу мають дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Звертаючись до суду з позовом, [PERSON] зазначив, що подружнє життя не склалось через різні погляди на шлюб та сім`ю. На день звернення до суду з позовом, він та відповідачка фактично не проживають, спільного господарства не ведуть, шлюб має формальний характер. Спільне сімейне життя і збереження шлюбу є неможливим, суперечить його інтересам, строк на примирення просив не надавати. Спір щодо спільного майна подружжя, на день звернення до суду з позовом, відсутній. Суд, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних відносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаємопорозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. Враховуючи, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, дійшов висновку проте, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідачка не заявляла вимогу щодо відновлення прізвища. Відтак, враховуючи, що питання про вибір прізвища після розірвання шлюбу залежить від волевиявлення особи, яка його змінила, у зв`язку з реєстрацією шлюбу, за відсутністю відповідного клопотання, суд не може вирішувати таке питання у цій справі.

Outcome: approved