Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-15 00:00:00

19 лютого 2024 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] , в якій просила суд позбавити його батьківських прав відносно їх сина [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову зазначила, що дитина перебуває на її утриманні і проживає з нею, а відповідач не приділяє уваги вихованню сина, не цікавиться ним, не забезпечує його матеріально належним чином, станом на 22 січня 2024 року за ним утворилася заборгованість в сумі більше 46 тис. грн, тобто він постійно ухиляється від виконання свої батьківських обов`язків. В судове засідання позивачка та її представниця не з`явилися, про час та його місце були повідомлені належним чином, представниця подала заяву з проханням провести розгляд справи без їх участі та задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату та час слухання справи судом повідомлений, також подав заяву, в якій визнав позов і не заперечував проти його задоволення, просив розглянути справу без його участі. Представники третіх осіб також до судового засідання не з`явилися, про його час та місце були повідомлені належним чином, від представника виконавчого комітету Миколаївської міської ради надійшла заява з проханням здійснити розгляд без участі їх представника, а також до заяви додала висновок органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення батьківських прав. Суд вважаючи можливим здійснити розгляд справи в підготовчому судовому засіданні відповідно до положень ст. 200 ЦПК України, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 02 вересня 2020 року Заводським районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] . У відповідності до частини 2 статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно частини 1 статті 12 Закону України "Про охорону дитинства" батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до роз`яснень, що містяться в пункті 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від свої обов`язків має місце, коли батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. [PERSON] , [INFO] перебуває на утриманні своєї матері, та проживає з нею все своє життя. Шлюб між сторонами був розірваний 22 травня 2019 року рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва. З часу народження дитини батько не виявляв бажання брати участь у її житті, вихованні, не піклувався про неї, не утримував, про що свідчить заборгованість зі сплати аліментів на суму 46875 грн 30 коп. Це також підтверджено висновком органу опіки та піклування - виконавчим комітетом Миколаївської міської ради від 02 липня 2024року. Факт його ухилення від виконання батьківських обов`язків також підтверджується і доказами, наданими позивачкою з місця навчання та проживання дитини. Таким чином суд приходить до висновку, що відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток своєї дитини, ухиляється від обов`язку по її вихованню. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків, згідно частини 4 статті 155 СК України, є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до статті 164 СК України мати, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно приписів статті 3 Конвенції про права дитини, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 №789-ХІІ, яка є частиною національного законодавства України у відповідності до статті 9 Конституції України, у всіх діях відносно дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини, а також дитинi забезпечується такий захист i пiклування, якi необхiднi для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків. Враховуючи викладене, оцінивши в сукупності докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягнення судовий збір на користь позивачки в сумі 1211 грн. 20 коп.

Outcome: approved