Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-09 00:00:00

Позивач 09.10.2023 року звернувся до суду з зазначеним позовом посилаючись на те, що під час спільного проживання між [PERSON] до [PERSON] народився син [PERSON] [INFO] . На даний час дитина проживає з відповідачем. До теперішнього часу сторони не дійшли згоди щодо місця проживання дитини, а тому виходячи із вищезазначеного, єдиним виходом із ситуації є вирішення цього питання у судовому порядку. Просить суд визначити місця проживання неповнолітнього сина разом з матір`ю. 02.11.2023 року до суду надійшла зустрічна позовна заява [PERSON] до [PERSON] , третя особа без самостійних вимог: Орган опіки та піклування виконавчий комітет Хмельницької міської ради про визначення місця проживання малолітньої дитини разом з батьком посилаючись на те, що на даний час дитина проживає з батьком по [ADDRESS] . Сторони не дійшли згоди щодо місця проживання дитини, а тому [PERSON] звернувся до суду стосовно визначення місця проживання малолітнього сина разом з батьком. Ухвалою суду від 13.10.2023 року відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та справу призначено у підготовче судове засідання. 02.11.2023 року до суду подано відзив на первісний позов у якому заперечуються первісні позовні вимоги. 02.11.2023 року до суду від [PERSON] , надійшла зустрічна позовна заява про визначення місця проживання дитини, яка згідно ухвали суду від 20.05.2024 року об`єднана в одне провадження з первісним позовом. Закінчене підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду на 18.06.2024 року. 10.10.2024 року ухвалено рішення по справі. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги за первісним позовом підтримала, надав суду пояснення, що відповідають змісту позовних вимог та заперечила проти вимог зустрічного позову посилаючись на те, що малолітньому сину [PERSON] 2020 року народження буде краще проживати разом з матір`ю та це буде відповідати інтересам дитини. Відповідач [PERSON] заперечив проти первісних позовних вимог, підтримав зустрічний позов, надавши суду пояснення, що відповідають його змісту. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився проте, направив до суду клопотання про розгляд справи без участі представника. Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що первісні позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення, в задоволені зустрічних позовних вимог [PERSON] слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що під час спільного проживання між [PERSON] та [PERSON] у зареєстрованому шлюбу про, що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 12.03.2022 року - народився син [PERSON] [INFO] , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого ВРАЦС по м. Хмельницькому 12.03.2022 року. Даними довідки про реєстрацію №3-2744 від 06.02.2020 року та актом про фактичне місце проживання підтверджується, що неповнолітній син [PERSON] зареєстрований та проживає по [ADDRESS] разом з батьком [PERSON] [INFO] . Мати [PERSON] є платником аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього [PERSON] 2020 р.н.,у розмірі частини усіх доходів, щомісячно, на підставі рішення Хмельницького міськрайонного суду від 20.02.2024 року. Даними довідки дошкільного закладу освіти №01-25/100 від 08.05.2024 року підтверджується, що Макар відвідує молодшу групу № 8 у Хмельницькому закладі дошкільної освіти №5 «Соловейко» з 30.04.2024 року, його життям переймаються обоє з батьків. Даними висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 12.01.2024 року підтверджується, що доцільно визначити місце проживання малолітнього сина [PERSON] [INFO] разом з разом з матір`ю - . При вирішенні спору щодо місця проживання малолітньої дитини судом береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до частин першої та другої статті 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками спору, зокрема, щодо її місця проживання. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Таким чином, із досягненням десятирічного віку в дитини з`являється право не тільки бути вислуханою і почутою, але й брати активну участь у вирішенні своєї долі, зокрема, у визначенні місця проживання. Аналогічні положення закріплені у статті 12 Конвенції про права дитини, згідно з якою держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що стосуються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. Відповідно до положення ч. 1 ст. З Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р. (ратифікована Україною 27.02.91 р., дата набуття чинності для України 27.09.91 р.) передбачено: «В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини», а також положення ч. 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України містить: «Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини...». Відповідно до частини першої статті 161 Сімейного кодексу України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Відповідно до частини 4 ст. 29 Цивільного кодексу, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч.1,5,6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.ч.1,2 ст. 77 ЦПК України). Відповідно до ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Зважаючи на викладене, враховуючи обставини справи а також те, що між сторонами існує спір щодо визначення місця проживання (реєстрації)неповнолітнього сина тому позовні вимоги за первісним позовом є обґрунтованими та підлягають до задоволення, в задоволенні зустрічного слід, відмовити. Суд вважає, що слід визначити місце проживання малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] , [INFO] . Відповідно до приписів ст.141 ЦПК України суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені судові витрати у виді сплати судового збору у сумі 1073,60 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved