Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-21 00:00:00

Позивач звернувсь до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого вказав, що [PERSON] є власником 21/100 частки у праві спільної власності на житловий будинок [ADDRESS] . Згідно з свідоцтвом про право на спадщину за законом від 06.07.2021 року № 793 позивач отримав у спадщину земельну ділянку площею 0,0235 га, кадастровий номер 1822510100:01:007:0070, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 06.07.2021 р. № 264492543, за позивачем зареєстровано право власності на цю земельну ділянку. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.07.2021 року № 794 [PERSON] отримав у спадщину земельну ділянку площею 0,0065 га, кадастровий номер 1822510100:01:007:0069, яка знаходиться за вищевказаною адресою, реєстрація права власності на цю ділянку підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 06.07.2021 р. № 264500788. Згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за законом від 06.07. 2021 року № 792 позивач отримав у спадщину 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0030 га, кадастровий номер 1822510100:01:007:0071, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 06.07.2021 р. № 264507609, за [PERSON] зареєстровано право власності на 1/2 частину цієї земельної ділянки. Житловий будинок, згідно технічного паспорту від 24.05.2023 року складається з житлового будинку літ.«А-1» загальною площею 185,1 кв.м., житловою площею 103,3 кв.м., сараю «В», сараю «Г», навісу «Ж», літньої кухні «Е», убиральні «у» та огорожі № 1. Як вбачається із технічного паспорту вказаний житловий будинок попередньо був поділений між співвласниками на чотири окремі квартири. До квартири [ADDRESS] , якою користується позивач відноситься: 4-1 кухня площею 5,8 кв.м., 4-2 передпокій площею 11,8 кв.м., 4-3 житлова кімната площею 22,5 кв.м. Відповідно до довідки про показники об`єкта нерухомого майна від 30 травня 2023 року № 155, виданої Комунальним підприємством «Коростишівське архітектурно- планувальне бюро», загальна площа будинку збільшилась за рахунок демонтажу опалювальної грубки . Порядок користування житловими та нежитловими приміщеннями у даному будинку встановлений його співвласниками ще до набуття ними права власності на частки у вказаному житловому будинку. Цей порядок користування не змінювався сторонами, попри здійснення змін до технічних характеристик будинку з обох сторін. Таким чином, фактично будинок поділений на окремі домоволодіння, окремі ізольовані об`єкти нерухомості без спільних входів, комунікацій. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 12 травня 2023 року № 332161037, співвласниками вказаного житлового будинку є: [PERSON] , що володіє 26/100 частками у праві власності, [PERSON] , що володіє 24/100 частками у праві власності та [PERSON] , що володіє 29/100 частками у праві власності на цей будинок. У добровільний спосіб виділити в натурі належну частку є неможливим, а тому за вказаних обставин позивач вимушений звернутись до суду з даним позовом. Ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 10.07.2023 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 07.05.2024 до участі в справі залучено співвідповідачів [PERSON] , [PERSON] , як спадкоємців [PERSON] . Ухвалою суду від 12.12.2023 р. справі призначено судову будівельно-технічну експертизу. Ухвалою суду від 01.07.2024 закрито підготовче повадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. До суду, представник [PERSON] подав заяву, відповідно до якої просив здійснювати розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити. Інших заяв та клопотань не мають. Щодо ухвалення заочного рішення у справі не заперечують. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] \~в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, відзив щодо позовних вимог не подали, інших заяв та клопотань не надходило. Згідно вимог ст.\~280\~ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явивсь в судове засідання, не повідомив причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи те, що в судове засідання не з`явились всі особи, які беруть участь у справі, а тому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенню ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, взявши до уваги позицію позивача, викладену у позові, за відсутності відзивів, оскільки відповідачі своїм правом про заперечення проти позову чи визнання його не скористались, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. У пункті 35 рішення від 12 березня 2009 року у справі «Плахтєєва та Плахтєєв проти України» (заява № 20347/03; рішення від 12 березня 2009 року) Європейський суд з прав людини вкотре наголосив на гарантованому кожній особі праві на звернення до суду з позовом щодо її прав та обов`язків цивільного характеру. Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»). Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого майнового права та інтересу. Поняття спільної часткової власності викладено в ч. 1 ст. 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дробному виразі. Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому ст. 364 ЦК, відповідно до ч. 3 якої у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Як вбачається з постанови ВС України у справі № 6-12цс13, виходячи з аналізу змісту норм ст. ст. 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України слід дійти висновку, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених в п. п. 6, 7 постанови «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право власності громадян на жилий будинок», при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що, виходячи зі змісту ст.115 ЦК, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Судом встановлено, що відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 264487705 від 06.07.2021 р., свідоцтва про право на спадщину за законом, реєстраційний № 791 від 06.07.2021 позивачу на праві приватної спільної часткової власності належить 21/100 часток у житловому будинку, загальною площею 184,7 кв.м., житловою площею 103,3 кв.м., до будинку належить: сарай літ. «В», сарай літ. «Г», що знаходиться за адресою : [ADDRESS] ( а.с.8,10). Як вбачається з реєстру прав власності на нерухоме майно № 2974025 іншими співвласника вищевказаного житлового будинку є: [PERSON] , що володіє 26/100 частками у праві власності, [PERSON] , що володіє 24/100 частками у праві власності та [PERSON] , що володіє 29/100 частками у праві власності на цей будинок ( а.с. 41). Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 06.07.2021 р. № 264492543 позивачу на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,0235 га, кадастровий номер 1822510100:01:007:0070, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] ( а.с.13). Позивач [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,0065 га, кадастровий номер 1822510100:01:007:0069, яка знаходиться за вищевказаною адресою ( а.с. 16). Земельна ділянка площею 0,0030 га, кадастровий номер 1822510100:01:007:0071, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель, споруд, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 06.07.2021 р. № 264507609, належить [PERSON] та [PERSON] на праві приватної власності, розмір частки кожного становить ( а.с.19, 39-41). Технічним паспортом на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] підтверджуються технічні дані та площі будинку ( а.с. 26-28). [PERSON] померла [INFO] , і вказана обставина підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] ( а.с. 42). Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 56/2022 спадкоємцями до майна померлої [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] по частці ( а.с. 178-234). Судом досліджено висновок експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи № 734/02-2024 від 14.02.2024. Відповідно до вищевказаного висновку виділ [PERSON] 21/100 частки у житловому будинку по [ADDRESS] є технічно можливим за умови відступу від ідеальної частки [PERSON] . Експертом запропоновано один можливий варіант виділу [PERSON] 21/100 частки в житловому будинку з відступ від ідеальної частки [PERSON] . В запропонованому варіанті, приміщення житлового будинку, які планується виділити позивачу є ізольованими та не потребують виконання додаткових будівельних робіт для їх ізольованого користування, в тому числі втручання в несучі конструктивні елементи житлового будинку та інженерні системи загального користування. Варіант № 1 розроблений із відхиленням від розміру часток співвласників, а [PERSON] повинен компенсувати ( сплатити) іншим співвласникам грошову суму в розмірі 5951 грн, в тому числі: [PERSON] ( 26/100) 1959 грн, [PERSON] ( 24-100) та правонаступникам [PERSON] (29-100) 2184 грн. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що позивачу необхідно виділити в натурі його частку за варіантом № 1 висновку судової будівельно-технічної, оціночно-технічної експертизи № 734/02-2024, суд враховує , що за даним єдиним варіантом є технічно можливим провести виділ частки позивача у праві спільної власності на будинок [ADDRESS] . Приміщення, які пропонується виділити є фактично ізольованими, не потребують додаткових будівельних робіт. При цьому передбачено незначний відступ від ідеальних часток ( збільшення для позивача на 3,2 кв.м, що в грошовому еквіваленті становить на 5951 грн. більше). Таким чином, аналіз досліджених в судовому засіданні об`єктивних доказів дає суду підстави зробити висновок про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з підстав, наведених судом вище. Також на підставі ст. 141 ЦПК підлягають перерахунку судові витрати по справі. Оскільки вартість виділеної позивачу частки будинку оцінена в 251538,00 грн., а при зверненні позивачем сплачено 1073,60 грн. судового збору, то з позивача за рішенням суду підлягає стягненню на користь держави недоплачений судовий збір в розмірі: 251538,00* 1% = 2515,38 грн. 1073,60 грн. = 1441,78 грн. Враховуючи викладене, на підставі ст.358, 364 ЦК України,

Outcome: approved