Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-16 00:00:00

12.08.2024 р. [PERSON] звернулась до суду, з урахуванням уточненої позовної заяви, з позовом до Новозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, територіальної громади в особі Ріпкинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом та зняття арешту з майна. Позовна заява мотивована тим, що позивачу постановою приватного нотаріуса Чернігівського районного нотаріального округу Чернігівської області від 18.04.2024 р. було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 2 га, яка знаходиться на території Гучинської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області після смерті [INFO] сина [PERSON] , у зв`язку з тим, що на все його майно з 22.05.2008 р. накладено арешт. Справу передано головуючому судді 12.08.2024 р. Ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 19.08.2024 р. позовну заяву було залишено без руху. 29.08.2024 р. недоліки позовної заяви були усунуті. Уточнену позовну заяву передано головуючому судді 03.09.2024 р. Ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 03.09.2024 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Проведення підготовчого судового засідання призначено на 01.10.2024 р. Зобов`язано позивача [PERSON] подати до суду примірник позовної заяви з додатками до неї для направлення співвідповвідачу протягом п`яти днів з дня отримання копії даної ухвали. Ухвалено отримати інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо об`єкта нерухомості з кадастровим номером 7424482600:06:001:0509 (у подальшому надана нотаріусом у складі спадкової справи). Витребувано від приватного нотаріуса Чернігівського районного нотаріального округу Чернігівської області Моклигіної Олени Сергіївни копію спадкової справи № 60/2023 заведеної після смерті [PERSON] , померлого [INFO] 16.09.2024 р. від Ріпкинської селищної ради надійшла заява про проведення судового засідання без участі її представника та про визнання позовних вимог, зареєстрована за вх. № 3712/24. 17.09.2024 р. від позивача надійшла заява про надання доказів, зареєстрована за вх. № 3739/24. 17.09.2024 р. від Новозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові надійшов відзив, зареєстрований за вх № 3753/24, у якому відповідач зазначає про те, що 20.03.2024 р. [PERSON] зверталася до відповідача із заявою про зняття арешту з майна, однак в ході перевірки даних автоматизованої системи провадження, в тому чичлі електронного архіву виконавчих проваджень та спецрозділу, інформації щодо виконавчого провадження, під час якого було винесено постанову про накладення арешту б/н від 22.05.2008 р. не знайдено. Відповідач зазначив, що відсутність відомостей про виконавче провадження свідчить про його завершення. Відповідач зазначив, що строк зберігання виконавчих проваджень у архіві становить три роки, а у електронному архіві - 10 років. З посиланням на Закон України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 р. № 606-XIV (що був чинним на момент накладення арешту) відповідач вказав, що під час закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа арешт підлягав зняттю. Таким чином, відповідач зауважив, що не має правових підстав та технічної можливості для зняття арешту з майна, оскільки ідентифікувати виконавче провадження та наслідки його завершення неможливо і таке виконавче провадження на виконанні відповідача станом на дату подання відзиву не перебуває. 19.09.2024 р. від приватного нотаріуса Чернігівського районного нотаріального округу Чернігівської області надійшла копія спадкової справи, зареєстрована за вх. № 3804/24. 01.10.2024 р. від позивача надійшла заява, зареєстрована за вх. № 4007/24, про проведення підготовчого засідання за її відсутності та відсутності її представника. Ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 01.10.2024 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 17.10.2024 р. 03.10.2024 р. від Ріпкинської селищної ради надійшла заява про проведення судового засідання без участі її представника та про відсутність заперечень щодо задоволення позовних вимог, зареєстрована за вх № 4047/24. 17.10.2024 р. від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, у якій зазначено про підтримання позовних вимог, зареєстрована за вх. № 4229/24. Позивач та відповідачі у судове засідання не з`явилися. Повідомлені про день, час та місце розгляду справи належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази у справі, приходить до наступного. Судом встановлено, що позивач є матір`ю [PERSON] , який загинув [INFO] у селищі Керамік Покровського району Донецької області. Приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Чернігівської області заведено спадкову справу № 60/2023, з копії якої вбачається, що позивач 30.11.2023 р. звернулася із заявою про прийняття спадщини. Також із копії довідки Сиберізького старостинського округу № 10 Ріпкинської селищної ради від 06.12.2023 р. № 257 вбачається, що [PERSON] на день смерті був зареєстрований та проживав один за адресою: [ADDRESS] . Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєсчтру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, сформованої 18.04.2024 р. за № 374890517, земельна ділянка площею 2 га з кадастровим номером 7424482600:06:001:0509 зареєстрована 09.11.2017 р. та 04.12.2017 р. передана власником [PERSON] у оренду ФГ «Зерно Чернігівщини» (дата реєстрації у реєстрі: 15.12.2017 р.). 18.04.2024 р. приватним нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 66/02-31 у зв`язку з тим, що при підготовці до видачі свідоцтва про право на спадщину було встановлено, що на все нерухоме майно померлого накладено арешт на підставі постанови Новозаводського відділу ДВС Чернігівського міського управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження б/н від 22.05.2008 р. Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Щодо вищезазначених судом обставин жодних заперечень учасники справи не мають. Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає про таке. Відповідно до статті 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219\~ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України). Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України). Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України). У частині першій статті 59\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження» від 02.06.2016 р. № 1404-VIII зазначено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 листопада 2019 року у справі № 905/386/18 (провадження № 12-85 гс 19) зазначено, що відповідачем у справах за позовами про звільнення з-під арешту майна є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних відносин щодо такого майна. При цьому орган державної виконавчої служби у відповідних випадках може залучатися судом до участі у справах як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. З матеріалів справи вбачається, що син позивача отримав у власність земельну ділянку у 2017 році, в той час як арешт на його майно було накладено у 2008 році, отже, у будь-якому випадку обставина накладення арешту не стосувалася безпосередньо спірної земельної ділянки. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зважаючи на те, що розпорядник інформації щодо підстав накладення арешту задекларував відсутність будь-яких доказів цієї обставини, у суду відсутні підстави вважати накладений арешт таким, що продовжує існувати правомірно. Відтак позовні вимоги про визнання права власності на спірну земельну ділянку і зняття арешту підлягають задоволенню. В той же час, як вбачається з позовної заяви, позивач заявила позовні вимоги до двох відповідачів: територіальної громади та органу ДВС. З вищезазначеної позиції ВП ВС вбачається, що орган ДВС у даній категорії справ відповідачем виступати не може та має бути залучений до розгляду справи в якості третьої особи. При цьому, за положеннями процесуального закону визначення кола відповідачів у справі належить до компетенції позивача попри те, що залишаючи позовну заяву без руху суд звертав увагу позивача на неналежність відповідача (органу ДВС) у даній справі. Зважаючи на те, що такий орган у справах, що стосуються спадкових відносин, відповідачем бути не може, у задоволенні позовних вимог до цього органу слід відмовити. Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. На підставі викладеного,

Outcome: partial