Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-17 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин. Свої вимоги мотивує тим, що 23.04.1988 між заявником - [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, актовий запис №723, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від 23.04.1988. Відповідно до даних свідоцтва про розірвання шлюбу від 17.02.2015, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Придніпровському району міста Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції шлюб між вказаними особами шлюб розірваний, про що складено відповідний актовий запис №21. Проте, після офіційного припинення шлюбу, сторони вирішили проживати разом однією сім`єю, у зв`язку з чим, між ними виникли фактичні шлюбні відносини, які тривали до моменту смерті [PERSON] . У вказаний період часу [PERSON] та [PERSON] не перебували в будь-якому іншому зареєстрованому шлюбі та не зверталися до органів реєстрації актів цивільного стану для реєстрації їхнього шлюбу. Після розлучення вони продовжували проживати разом, піклувалися один про одного, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки щодо утримання спільного житла, спільні витрати і спільне харчування, відпочинок та участь у особистому сімейному житті їх спільного сина. Чоловік - [PERSON] підтримував заявницю та їх спільного сина фінансово, перебуваючи в зоні бойових дій. За період шлюбу у [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON] , що підтверджується даними свідоцтва про народження від 28.04.1989. Заявник зазначає, що даними довідки ОСББ «Нижня Горова, 115» від 20.02.2024 №53, підтверджено факт спільного проживання [PERSON] з батьками - [PERSON] та [PERSON] за місцем реєстрації останнього. Відповідно до листа Департаменту «Центр надання адміністративних послуг» від 22.12.2023 №20940-01-10 за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Згідно із даними листа ПрАТ «Черкаське Хімволокно» ВП «Черкаська ТЕЦ» від 10.01.2024 №03/167 вбачається, що обліковою карткою працівника - [PERSON] в графі «родинний стан» зазначено - «розлучений», зі ступеню родинного зв`язку зазначений син - « [PERSON] », інші відомості - «відсутні». Відповідно до довідки ВЧ [NUMBER] від 22.02.2023 №568 [PERSON] проходив службу у військовій частині [NUMBER] та брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України. Відповідно до довідки ВЧ [NUMBER] №1685 під час виконання бойових завдань у складі підрозділу ВЧ [NUMBER] в районі [ADDRESS] [PERSON] отримав поранення. 15.11.2023, перебуваючи на території Луганської області Сватівського району н.п. Новоєгорівка, під час прямого бойового контакту з противником та вибухової гранати під час виконання бойового завдання по захисту Батьківщини, [PERSON] загинув, про що було видано сповіщення від 27.11.2023 та довідка про причини смерті №10-12/3080-Дм/23 від 251.11.2023. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 29.11.2023 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), [PERSON] помер [INFO] , про що зроблений актовий запис про смерть №3362, місцем смерті зазначено: Луганська область Сватівський район, н.п. Новоєгорівка. Довідкою Виконавчого комітету Іркліївської сільської ради від 01.12.2023 №633 підтверджується місце поховання [PERSON] в с. Мельники Золотоніського району Черкаської області. Поховання померлого [PERSON] здійснювала [PERSON] , що підтверджується довідкою Виконавчого комітету Іркліївської сільської ради від 20.02.2024 №95. Як зазначено у заяві, встановлення такого факту має для заявника юридичне значення, оскільки вплине на можливість отримання матеріальних виплат, гарантій та отримання одноразової грошової допомоги, оскільки [PERSON] загинув в період проходження ним військової служби, а право на звернення за вказаною допомогою мають члени сім`ї військовослужбовця. Саме тому, слід встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , який помер [INFO] , в період часу з березня 2015 року до моменту смерті останнього. Таким чином, заявник просить суд, - встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER] ) проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER] ) з березня 2015 року і до моменту смерті останнього, тобто до [INFO] . Ухвалою суду від 19.03.2024 прийнято та відкрито провадження по справі та призначено до розгляду за правилами окремого провадження. Крім того, залучено заінтересовану особу Черкаську міську раду. Під час розгляду справи ухвалою суду, що занесена до протоколу судового засідання 30.04.2024, залучені до участі у розгляді справи заінтересовані особи: Міністерство оборони України, Департамент соціальної політики Черкаської міської ради. Крім того, ухвалою суду, що занесена до протоколу судового засідання від 20.05.2024, залучено заінтересовану особу [INFO] . Письмові пояснення по суті заяви подано заінтересованою особою Міністерством оборони України, які прийняті судом. Зазначено, що вимоги заявника є необґрунтованими, а надані до заяви докази не можуть підтверджувати наявність підстав для встановлення згаданого факту. Крім того, вказано, що на момент загибелі [PERSON] (15.11.2023 - дня виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у осіб, які мають право на її призначення та виплату), діяла редакція статті, якою були внесені зміни до попередньої редакції статті 16-1 Закону № 2011-ХІІ і, яка встановлює вичерпний перелік осіб, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця (батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Отже, в даному випадку, представник вважає, що слід застосовувати редакцію статті 16-1 Закону № 2011-XII, яка набрала чинності 25.08.2022 та діяла на момент загибелі [PERSON] (15.11.2023) і, якою визначено вичерпний перелік осіб, що мають право на отримання одноразової грошової допомоги, а саме: батьки; один із подружжя, який не одружився вдруге; діти, які не досягли повноліття; утриманці загиблого (померлого). Відповідно до частин першої, другої статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Звернуто увагу на те, що заявник не перебувала із загиблим військовослужбовцем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, не була другим з подружжя, який не одружився вдруге, що могло б бути підставою для проведення виплати одноразової грошової допомоги. Водночас, саме лише спільне проживання жінки та чоловіка без шлюбу, відповідно до частини другої статті 21 СК України, не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. В свою чергу, саме статус іншого з подружжя, який не одружився вдруге, дає підстави претендувати на виплату грошової допомоги поряд з іншими особами, перелік яких законодавчо чітко обмежений. Таким чином, просить відмовити у задоволенні заяви [PERSON] . Інші учасники справи не скористалися правом подати письмові пояснення по суті заяви [PERSON] . В судовому засіданні заявник [PERSON] та її представник адвокат Кушнір Т.В. підтримали заяву та просили її задовольнити, посилаючись на викладені доводи на наявні докази. Також зазначили, що заявник не втратила право на звернення, розгляд та прийняття рішення (про призначення чи відмову у призначенні) відповідним органом щодо отримання одноразової грошової допомоги у разі загибелі військовозобов`язаного (її чоловіка), і в даному випадку встановлюється лише факт, що має юридичне значення, а не вирішується питання про те, - має чи не має право заявник на отримання вказаної допомоги. В судовому засіданні представник заінтересованої особи Міністерства оборони України за довіреністю Кучма А.Г. просила відмовити у задоволенні заяви, посилаючись на викладені доводи. Крім того, зазначила, що відсутня необхідність встановлювати факт спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу фізичних осіб, оскільки встановлення такого факту не призведе до досягнення мети - отримання заявником грошової допомоги, враховуючи, що на час загибелі [PERSON] діяли норми законодавства, які не передбачали такого права для особи, яка проживала, але не перебувала у зареєстрованому шлюбі із військовозобов`язаним. В судове засідання представники заінтересованих осіб Черкаської міської ради, Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради, [INFO] не з`явились, будучи належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи. В судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] показали, що знають родину [PERSON] - [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] ще з 1995 року, які весь час, зокрема, до часу загибелі [PERSON] , проживали разом в одному помешканні, здійснювали ремонт у квартирі. Вони вели спільно господарство та відпочивали, разом готували їжу, займалися закупами продуктів харчування, купували побутові речі, мали спільний бюджет. Коли [PERSON] проходив службу у ЗСУ, будучи мобілізованим, то він у відпустку приїздив додому і ними був придбаний холодильник. Після загибелі [PERSON] , його похованням займалися [PERSON] та їхній син. Заслухавши пояснення заявника, її представника та представника заінтересованої особи, показання свідків, суд вважає, що заява підлягає до задоволення за таких підстав: встановлено, що 23.04.1988 між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, актовий запис № 723, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від 23.04.1988 (серія [NUMBER] ). Відповідно до даних свідоцтва про розірвання шлюбу від 17.02.2015 (серія [NUMBER] ), виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Придніпровському району міста Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції шлюб між вказаними особами розірваний, про що складено відповідний актовий запис №21. Від шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають спільного сина [PERSON] , [INFO] що підтверджується даними свідоцтва про народження серія [NUMBER] , актовий запис №725. За даними листа від 22.12.2023 Департаменту «Центр надання адміністративних послуг» №20940-01-10, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до листа голови ОСББ «Нижня Горова, 115» Кропаневої Г.М. №53 від 20.02.2024, за вказаною адресою дійсно, з 1995 року, проживала [PERSON] разом із своїм чоловіком [PERSON] та сином [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про право власності від 26.02.2009, виданого Придніпровським райвиконкомом на підставі рішення від 18.02.2009 №44, квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в річних частках. Ці обставини підтверджуються також витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП ЧООБТІ від 23.03.2009. Під час розгляду справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали декларації із одним і тим же лікарем [PERSON] . При цьому, у декларації [PERSON] у розділі: «Довірена особа пацієнта для повідомлення у разі настання екстреного випадку з пацієнтом» вказані дані щодо [PERSON] і номер його мобільного телефону. Крім того, у декларації [PERSON] в такому ж розділі зазначені дані щодо [PERSON] та номер її мобільного телефону. Як вбачається із свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] (серія [NUMBER] , актовий запис №247), його батьками є: [PERSON] та [PERSON] . При цьому, встановлено, що [PERSON] померла [INFO] (актовий запис №511, свідоцтво про смерть серія [NUMBER] від 15.02.2023). Відповідно до пенсійного посвідчення, виданого 03.11.2022 Пенсійним фондом України, серія [NUMBER] , [PERSON] отримував пенсію за віком довічно. Як встановлено за відомостями довідки від 22.02.2023 №568, виданої ВЧ [NUMBER] , [PERSON] перебуває на військовій службі у військовій частині [NUMBER] . Відповідно до довідки ВЧ [NUMBER] №1685 під час виконання бойових завдань у складі підрозділу ВЧ [NUMBER] в районі [ADDRESS] [PERSON] отримав поранення. 15.11.2023, перебуваючи на території Луганської області Сватівського району н.п. Новоєгорівка, під час прямого бойового контакту з противником та вибухової гранати під час виконання бойового завдання по захисту Батьківщини [PERSON] загинув, про що було видано сповіщення №181 від 27.11.2023, довідка та лікарське свідоцтво про смерть про (причини) смерть №10-12/3080-Дм/23 від 25.11.2023 (вибухова травма, бойові дії). Згідно із даними свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 29.11.2023 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), [PERSON] помер [INFO] , про що зроблений актовий запис про смерть №3362, місцем смерті зазначено Луганська область Сватівський район н.п. Новоєгорівка. За даними довідки Виконавчого комітету Іркліївської сільської ради від 01.12.2023 №633, місцем поховання [PERSON] є село Мельники, Золотоніського району Черкаської області. Поховання померлого - [PERSON] здійснювала [PERSON] , що підтверджується довідкою Виконавчого комітету Іркліївської сільської ради від 20.02.2024 №95. Відповідно до інформації, наданої Головним управління пенсійного фонду України в Черкаській області від 15.10.2024, - [PERSON] у лютому 2023 року отримала допомогу на поховання [PERSON] , [INFO] (матір [PERSON] ), у сумі 7138грн. 02коп., а в листопаді 2023 року - допомогу на поховання [PERSON] , [INFO] , в сумі 6053грн. 26коп. За положеннями ст. 293 ЦПК України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку, якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Частиною другою вказаної статті визначено перелік справ, які розглядаються судом в порядку окремого провадження. Таким чином, факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Як передбачено п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу . Крім того, за нормами ч. 2 ст. 315 ЦПК, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства (ч. 4 ст. 3 СК України). Проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків. Предметом доказування у справах про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є факти спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю (постанова ВС від 26.04.2023 справа № 388/1430/21). Обов`язковою умовою для визнання осіб членами однієї сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, наявність інших обставин, які підтверджують реальність сімейних відносин, про що зазначено у п. 6 Рішення Конституційного Суду України від 03.06.1999 № 5-рп/99. Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбі. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї. Відповідно до Хартії прав сім`ї, сім`я це щось більше, ніж просто правова, суспільна чи економічна одиниця, це спільнота любові і солідарності, це те місце, де зустрічаються різні покоління і допомагають один одному зростати у людській мудрості та узгоджувати індивідуальні права з іншими вимогами суспільного життя. Альтернативою шлюбу є конкубінат, тобто фактичне спільне проживання жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу. Жінка та чоловік мають на це право і відповідно право на повагу до свого вибору з боку держави та суспільства. У справі «Джонстон проти Ірландії» (справа номер ECH-1986-S-006) було встановлено, що заявники прожили спільно близько 15 років. На цій підставі Європейський Суд зробив висновок, що вони складали сім`ю, а тому мають право на захист, незважаючи на те, що їх зв`язок існує поза шлюбом. Конституційне право на особисту свободу дає підстави для висновку про те, що людина має право сама вибирати форму організації свого сімейного життя. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 554/8023/15-ц зроблено висновок про те, що, вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти: спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (статті 3, 74 СК України). Доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо). Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного із «подружжя», свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з господарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства. Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всіх ознак, що притаманні наведеному визначенню. Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства. Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти. Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно - правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання. Підтвердженням цього може бути їх реєстрація за таким місцем проживання, пояснення свідків, представників житлово-експлуатаційної організації. Щодо часу проживання слід зазначити, що за своєю природою проживання однією сім`єю спрямоване на довготривалі відносини. Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 18.01.2024 у справі № 560/17953/21, визначено, що вирішуючи питання можливості встановлення юридичного факту з метою подальшого звернення до відповідних органів за призначенням одноразової грошової допомоги в порядку адміністративного судочинства, Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, викладеного у постанові від 22.03.2023 у справі № 290/289/22-ц, згідно з яким спори про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу з метою звернення до відповідних органів за призначенням одноразової грошової допомоги не належать до цивільної юрисдикції, вказавши, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у позасудовому та судому порядку. Рішення стосовно фактів, що мають юридичне значення, прийняті у позасудовому порядку, можуть бути оскаржені до судів адміністративної юрисдикції. Юридичні факти, які належать встановлювати в судовому порядку, вирішуються судами цивільної юрисдикції за правилами ЦПК України. Велика Палата Верховного Суду при цьому роз`яснила, що до юрисдикції цивільних судів справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Велика Палата Верховного Суду визначила та вказала, що справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян віднесено цивільним процесуальним законодавством до юрисдикції цивільного суду. Суд також вказав, що чинне законодавство не передбачає іншого судового порядку підтвердження факту, що має юридичне значення, окрім як розгляд справ про встановлення факту, що має юридичне значення, в порядку цивільного судочинства. Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (в редакції, чинній станом на 15.11.2023) відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі. Відповідно до ч. 1 статті 16 цього Закону, одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання. Одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі, зокрема: 1) загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби; 2) смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних з проходженням військової служби; 3) загибелі (смерті) військовозобов`язаного або резервіста, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, що настала під час виконання обов`язків військової служби або служби у військовому резерві; тощо (ч. 2 ст. 16 згаданого Закону в редакції, чинній станом на 15.11.2023). Відповідно до ст. 16-1 згаданого Закону, у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення). Одноразова грошова допомога у випадках, передбачених підпунктами 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її призначення та отримання, за їх особистою заявою чи заявою їх законних представників. У разі відмови якоїсь з осіб, зазначених у статті 16-1 цього Закону, від призначення та отримання одноразової грошової допомоги, або якщо одна із зазначених осіб у строк, встановлений пунктом 8 цієї статті, не реалізувала своє право на призначення та отримання такої допомоги, її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги. Особам, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, її виплата здійснюється незалежно від реалізації права на призначення та отримання такої допомоги будь-якою з осіб, зазначених у статті 16-1 цього Закону (ч. 1 ст. 16-3 згаданого Закону). Одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (ч. 6 ст. 16-3 цього Закону). Абзацами першим-другим пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 № 168 (в редакції, чинній станом на 15.11.2023) встановлено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пунктах 1-1-2 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», крім громадян Російської Федерації або Республіки Білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору. Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, можуть реалізувати це право з дня його виникнення. Днем виникнення такого права є дата загибелі особи, зазначеної у пунктах 1-1-2 цієї постанови, в період дії воєнного стану, що зазначена у свідоцтві про смерть. Відповідно до пункту 2 статті 16-2 та пункту 9 статті 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» Кабінетом Міністрів України 25.12.2013 за №975 затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві. Цей Порядок (в редакції, чинній станом на 15.11.2023) визначає механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (далі - одноразова грошова допомога) військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст). Відповідно до п.20 вказаного Порядку, виплата одноразової грошової допомоги здійснюється в порядку черговості відповідно до дати подання документів. Порядок і умови призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовців Збройних Сил України в період дії воєнного стану, що затверджені Наказом МОУ №45 від 25.01.2023, визначають завдання органів військового управління, військових частин, установ, військових навчальних закладів щодо оформлення документів для призначення та виплати одноразової грошової допомоги, передбаченої пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - ОГД), алгоритм її призначення та виплати, перелік необхідних документів. Вказані Порядок і умови визначають положення щодо документів для призначення та виплати ОГД, які оформлюються в органах військового управління, військових частинах, установах, військових навчальних закладах, підрозділі персоналу [INFO] та в Кадровому центрі Збройних Сил України; повноваження органів військового управління щодо призначення та виплати ОГД; алгоритм опрацювання документів, які подаються для призначення та виплати ОГД тощо. У заяві, що подана до суду, [PERSON] вказала, що метою встановлення факту є можливість її звернення до відповідних органів задля призначення і отримання матеріальних виплат, гарантій та отримання одноразової грошової допомоги, враховуючи, що її чоловік [PERSON] загинув в період проходження ним військової служби (під час бойових дій), а право на звернення за вказаною допомогою мають члени сім`ї військовослужбовця, при умові, що іншого порядку встановлення цього факту законом не визначено. Таким чином, за результатами розгляду справи, на підставі встановлених обставин та досліджених доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку про можливість задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме те, що вона проживала однією сім`єю із [PERSON] з березня 2015 року і до моменту смерті (загибелі) останнього, тобто [INFO] . Ці обставини встановлені показаннями свідків та письмовими доказами, які суд вважає належними, допустимими та переконливими. Так, встановлено, що незважаючи на те, що вони у лютому 2015 року розірвали шлюб, - вони й надалі, протягом тривалого часу, продовжували проживати однією сім`єю в одному житловому приміщенні, яке належить їм на праві спільної сумісної власності і, де зареєстроване їхнє місце проживання. У квартирі вони разом вели спільно побут, купували продукти харчування і готували для себе їжу, мали спільний бюджет, вони здійснювали ремонт помешкання, придбавали різні речі, зокрема і в період відпустки [PERSON] (надана була під час проходження ним військової служби у 2023 році) побутову техніку. Крім того, ще до його мобілізації до ЗСУ у січні 2023 року (за даними військового квитку [NUMBER] ), вони разом відпочивали, мали спільних друзів і знайомих, з якими проводили певний час. Крім того, вони мали одного й того ж сімейного лікаря і в своїх деклараціях повідомили один про одного, як про довірену особу пацієнта для повідомлення у разі настання екстреного випадку з пацієнтом та засоби свого мобільного зв`язку. За дослідженими письмовими доказами (рахунками та відомостями щодо оплати комунальних послуг) вбачається, що особовий рахунок один (не розділений) і визначений щодо [PERSON] . Крім того, судом встановлено, що з часу розірвання шлюбу та до дати загибелі [PERSON] під час бойових дій ні [PERSON] , ні [PERSON] в іншому зареєстрованому шлюбі із іншими особами не перебували. Також, суд враховує і ту обставину, що за відсутності [PERSON] , який на той час проходив службу у ЗСУ, [PERSON] допомагала матері [PERSON] - [PERSON] , а при настанні її смерті, здійснила її поховання та отримала відповідну допомогу на її поховання у органах Пенсійного фонду України, тобто дані обставини також свідчать про взаємний зв`язок [PERSON] та [PERSON] , який притаманний близьким людям, в даному випадку, подружжю. На думку суду, помилковими є твердження представника заінтересованої особи МОУ про те, що немає підстав для задоволення заяви щодо встановлення факту, що має юридичне значення, про який просить заявник, оскільки, як на думку представника, за законодавством, яке було чинне на час загибелі [PERSON] (15.11.2023), не було передбачене право, в даному випадку [PERSON] , яка не перебувала у шлюбі із [PERSON] , на отримання одноразової грошової допомоги, - з огляду на те, що розглядаючи заяву останньої, з якою вона звернулася до суду, - суд не вирішує питання про те, що [PERSON] беззаперечно має право на отримання відповідної допомоги. Дане питання, враховуючи зазначені вище норми законодавства, в разі звернення [PERSON] чи інших осіб до відповідних органів, які наділені повноваженнями розглядати заяви про призначення одноразової грошової допомоги, - приймають рішення про призначення такої допомоги чи про відмову у її призначенні. Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає, що заява [PERSON] підлягає до задоволення. На думку суду, доводи, викладені представником МОУ, не спростовують встановлені судом під час розгляду справи обставини та досліджені докази. На підставі викладеного та

Outcome: approved