Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-15 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Вижницької міської ради Вижницького району Чернівецької області, Банилівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області, про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу. У позові вказувала, що з 2002 року до дня смерті [PERSON] , померлого [INFO] проживала з ним однією сім`єю без реєстрації шлюбу, мали відносини, що притаманні подружжю. На момент смерті [PERSON] був зареєстрований в [ADDRESS] . 04.06.2021 року у «цивільному» шлюбі [PERSON] було придбано: квартиру у [ADDRESS] ; земельну ділянку площею 0,0069 га, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 7320510100:01:002:0534 та земельну ділянку площею 0,0067 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 7320510100:01:002:0250, що розташовані в [ADDRESS] . Зазначене майно входить до складу спадщини після смерті [PERSON] . На день смерті [PERSON] з ним в одному будинку були зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які не є родичами померлого. Коло спадкоємців першої черги невідоме. Стверджувала, що насправді [PERSON] проживав без реєстрації у [ADDRESS] з січня 2002 року по день смерті [INFO] . Вона з [PERSON] перебувала у фактичних сімейних відносинах, були чоловіком та дружиною без реєстрації шлюбу, проживали однією сім`єю, вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет та побут, допомагали та підтримували один одного. Вона здійснила поховання чоловіка [PERSON] , купляла все необхідне для здійснення обряду поховання. До спільного проживання вони перебували у шлюбах, але на час знайомства та початку спільного проживання були вдівцями. 20.05.2024 року звернулася до приватного нотаріуса Вижницького районного нотаріального округу Мицкан Ж.І. із заявою про прийняття спадщини за законом, оскільки є спадкоємцем четвертої черги, де було заведено спадкову справу. Нотаріус роз`яснила, що оскільки вона не перебувала зі спадкодавцем у зареєстрованому шлюбі, то має звернутися до суду за встановленням факту спільного проживання із спадкодавцем однією сім`єю без реєстрації шлюбу більше п`яти років на момент його смерті. Тобто, встановлення даного факту необхідно для вступу в спадщину. Просила встановити факт, що вона та [PERSON] проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу у період з 2002 року до часу його смерті [INFO] . У судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник адвокат Ткач В.В. заявлений позов підтримали. Посилаючись на викладені у позовній заяві обставини просили позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача - Вижницької міської ради у судове засідання не з`явився, належно повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи по суті, про що є відомості в матеріалах справи. До початку підготовчого засідання надав до канцелярії суду заяву, просив справу розглядати без участі їх представника, позовні вимоги визнають в повному обсязі. Представник відповідача - Банилівської сільської ради у судове засідання не з`явився, належно повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи по суті, про що є відомості в матеріалах справи. До початку судового засідання надіслав на електронну адресу суду заяву, просив справу розглядати без участі їх представника, позовні вимоги визнають. Ухвалою суду від 19.08.2024 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою суду від 02.09.2024 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 02.09.2024 року витребувано від приватного нотаріуса Вижницького районного нотаріального округу Мицкан Ж.І., юридична адреса: м. Вижниця, вул. Українська, 95: належним чином завірену копію спадкової справи №71/2024, заведеної після смерті [PERSON] , померлого [INFO] в м. Вижниця Чернівецької області. Ухвалу суду виконано 04.09.2024 року. Ухвалою суду від 01.10.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті та за клопотанням представника позивачки викликано в судове засідання свідків: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . У судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що їй відомо про те, що [PERSON] та [PERSON] проживали разом понад 20 років, вели спільне господарство, жили добре. Дітей не мали. Що вони придбали разом та чи був у них спільний бюджет їй невідомо. У судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що [PERSON] її рідна сестра. У 2002 році [PERSON] почав проживати разом з [PERSON] , вели господарство, мали спільний бюджет. Вона чула, що [PERSON] і [PERSON] купили квартиру за спільні кошти. Потім [PERSON] раптово помер. [PERSON] здійснила його поховання. У судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що з [PERSON] не родичі. Їй відомо, що [PERSON] і [PERSON] проживали разом більше 20 років, вели господарство, тримали худобу, жили добре. Поховання [PERSON] організовувала [PERSON] У [PERSON] є двоє нерідних дочок, які живуть у с. Банилів. За життя [PERSON] розповідав їй, що переписав будинок на дочку, погасив за неї всі борги. У судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що часто зустрічалися у родині, [PERSON] та [PERSON] були у неї на весіллі. Відомо, що [PERSON] та [PERSON] проживали разом, вели спільне господарство, мали спільний бюджет. Під час спільного проживання придбали трактор. Спільних дітей не було. Також відомо, що у [PERSON] є двоє доньок, які живуть у с. Банилів. На допиті свідків [PERSON] та [PERSON] представник позивачки не наполягала. Суд, заслухавши позивачку [PERSON] , її представника адвоката Ткач В.В., свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, дійшов висновку, що позов [PERSON] задоволенню не підлягає з таких підстав. На підтвердження позовних вимог позивачкою [PERSON] та її представником адвокатом Ткач В.В. надано такі докази: копію паспорта громадянина України серії [NUMBER] від 15.08.2000 року, згідно якого - [INFO] народжилася [PERSON] , яка зареєстрована в с. Мілієве Вижницького району Чернівецької області; копію свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 15.04.2024 року виконавчим комітетом Банилівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області, згідно якого - [INFO] в м. Вижниця помер [PERSON] , [INFO] ; копію договору купівлі-продажу квартири серії НМС 731448, посвідченого 04.06.2021 року приватним нотаріусом Вижницького районного нотаріального округу Чернівецької області Олійник Ю.М., зареєстрованого в реєстрі за №428, згідно якого - [PERSON] , [INFO] придбав квартиру, що розташована по [ADDRESS] ; копію витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №259960694 від 04.06.2021 року, згідно якого - на підставі договору купівлі-продажу квартири серії НМС 731448 від 04.06.2021 року приватним нотаріусом Вижницького районного нотаріального округу Чернівецької області Олійник Ю.М. проведено державну реєстрацію права приватної власності [PERSON] на квартиру, що розташована по [ADDRESS] , номер запису про право власності 42323138; копію договору купівлі-продажу земельної ділянки серії НМС 731450, посвідченого 04.06.2021 року приватним нотаріусом Вижницького районного нотаріального округу Чернівецької області Олійник Ю.М., зареєстрованого в реєстрі за №429, згідно якого - [PERSON] , [INFO] придбав земельну ділянку площею 0,0069 га, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 7320510100:01:002:0534, що розташована по [ADDRESS] ; копію витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №259963249 від 04.06.2021 року, згідно якого - на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки серії НМС 731451 від 04.06.2021 року приватним нотаріусом Вижницького районного нотаріального округу Чернівецької області Олійник Ю.М. проведено державну реєстрацію права приватної власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,0069 га, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 7320510100:01:002:0534, що розташована по [ADDRESS] , номер запису про право власності 42323386; копію договору купівлі-продажу земельної ділянки серії НМС 731452, посвідченого 04.06.2021 року приватним нотаріусом Вижницького районного нотаріального округу Чернівецької області Олійник Ю.М., зареєстрованого в реєстрі за №430, згідно якого - [PERSON] , [INFO] придбав земельну ділянку площею 0,0067 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 7320510100:01:002:0250, що розташована по [ADDRESS] ; копію витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №259965981 від 04.06.2021 року, згідно якого - на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки серії НМС 731453 від 04.06.2021 року приватним нотаріусом Вижницького районного нотаріального округу Чернівецької області Олійник Ю.М. проведено державну реєстрацію права приватної власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,0067 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 7320510100:01:002:0250, що розташована по [ADDRESS] , номер запису про право власності 42323686; копію довідки виконавчого комітету Банилівської сільської ради №02-18/676 від 22.04.2024 року, згідно якої - [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , дійсно перебував на реєстраційному обліку за місцем постійного проживання у [ADDRESS] з 1940 року до дня його смерті. На день смерті [PERSON] з ним в одному будинку були зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , не родичка; [PERSON] , [INFO] , не родич; [PERSON] , [INFO] , не родич; [PERSON] , [INFO] , не родич; [PERSON] , [INFO] , не родич. Коло спадкоємців першої черги невідоме; довідку Вижницької міської ради №4-325 від 22.04.2024 року, згідно якої - насправді [PERSON] , [INFO] проживав без реєстрації у [ADDRESS] , з січня 2002 року до дня смерті [INFO] ; дві накладні ПП [PERSON] від 15.04.2024 року, згідно яких - невідомою особою придбано предмети для обряду поховання на загальну суму 10620,00 грн; копію Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №77014877, виданого 20.05.2024 року приватним нотаріусом Вижницького районного нотаріального округу Мицкан Ж.І., згідно якого - 20.05.2024 року заведено спадкову справу №71/2024 після смерті [PERSON] , померлого [INFO] ; акт обстеження матеріально-побутових умов №4-326, складений 22.04.2024 року комісією Вижницької міської ради, згідно якого - [PERSON] проживає у власному житловому будинку, в якому проживали і вели спільне господарство з співмешканцем [PERSON] протягом 22 років, а саме з 02.01.2002 року до 15.04.2024 року (день смерті). [PERSON] здійснила поховання чоловіка; копію свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 23.03.1992 року виконавчим комітетом Міліївської сільської ради Вижницького району Чернівецької області, згідно якого - [INFO] в с. Мілієве помер [PERSON] ; 41 світлину із зображенням невідомих осіб. Також судом досліджено матеріали спадкової справи №71/2024, заведеної після смерті [PERSON] , померлого [INFO] в м. Вижниця Чернівецької області на підставі заяви [PERSON] від 20.05.2024 року, з якої встановлено, що: 20.04.2012 року [PERSON] , [INFO] склав заповіт, згідно якого - трактор колісний Т-25АЗ 1993 року випуску, серії [NUMBER] від 17.03.2008 року та причіп [NUMBER] 1993 року випуску серії [NUMBER] від 17.03.2008 року заповідав [PERSON] , [INFO] . Заповіт посвідчений 20.04.2012 року секретарем виконавчого комітету Міліївської сільської ради Горюк Л.І., зареєстровано в реєстрі за №33. На заповіті наявний запис, що його скасовано заявою [PERSON] , підпис на якій засвідчений виконкомом Міліївської сільської ради 21.12.16 р. за реєстром №109; 07.11.2000 року [PERSON] склав заповіт, згідно якого - все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті і на що він за законом матиме право, заповідав в рівних частках [PERSON] та [PERSON] . Заповіт посвідчений 07.11.2000 року секретарем виконавчого комітету Банилівської сільської ради [PERSON] , зареєстровано в реєстрі за №268; 18.06.2024 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] за його заповітом від 07.11.2000 року, реєстровий №268; 20.06.2024 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті його брата, [PERSON] ; 26.06.2024 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] за його заповітом від 07.11.2000 року, реєстровий №268. При вирішенні позовних вимог [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу Суд застосовує такі норми права. Статтею 1264 ЦК України визначено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. У п.5 ч.1 ст.315 ЦПК України закріплено, що суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.01.2024 року по справі №560/17953/21 викладено висновок про те, що судом встановленим законом, який розглядає справи про встановлення факту, що має юридичне значення, зокрема факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, є суд цивільної юрисдикції на підставі ст.19 ЦПК України та п.5 ч.1 ст.315 ЦПК України. Відповідно до ст.3 СК України, сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Пунктом 6 рішення Конституційного Суду від 03.06.1999 року №5-рп/99 установлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т. п. Згідно з чч.1 та 2 ст.21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них прав та обов`язків подружжя. Відповідно до ч.1 ст.36 СК України шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. Встановлення факту проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу передбачає доведення перед судом факту їх спільного проживання, наявності у них спільного побуту, виникнення між ними у зв`язку із цим взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю. Під спільним проживанням необхідно розуміти постійне фактичне мешкання чоловіка та жінки за однією адресою, збереження ними у такому житлі переважної більшості своїх речей, зокрема щоденного побутового вжитку, сприйняття ними цього місця проживання як свого основного, незалежно від того, що будь-хто із них за особливістю своєї роботи/служби зумовлений тривалий час бути відсутнім за цим місцем проживання (несення військової служби, вахтовий метод роботи). Спільний побут, в свою чергу, передбачає ведення жінкою та чоловіком спільного господарства, наявність спільного бюджету, витрат, придбання майна для спільного користування, в тому числі за спільні кошти та внаслідок спільної праці, спільна участь в утриманні житла, його ремонт, спільне харчування, піклування чоловіка та жінки один про одного/надання взаємної допомоги тощо. До прав та обов`язків, притаманних подружжю, слід віднести, зокрема, але не виключно, існування між чоловіком та жінкою, реалізацію ними особистих немайнових прав, передбачених главою 6 СК України, тощо. При цьому має бути встановлена і доведена саме сукупність вказаних усталених обставин та відносин, оскільки самі по собі, наприклад, факти перебування у близьких стосунках чоловіка та жінки або спільна присутність їх на святах, або пересилання коштів, або періодичний спільний відпочинок, або проживання за однією адресою, факт реєстрації за такою адресою при відсутності інших наведених вище ознак не можуть свідчити, що між чоловіком та жінкою склались та мали місце усталені відносини, притаманні подружжю. Вищенаведене узгоджується з правовими висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року у справі №554/8023/15-ц, постановах Верховного Суду від 26.09.2018 року у справі №244/4801/13-ц, від 28.11.2018 року у справі №127/11013/17, від 16.01.2019 року у справі №343/1821/16-ц, від 27.02.2019 року у справі №522/25049/16-ц, від 27.03.2019 року у справі №354/693/17-ц, від 17.04.2019 року у справі №490/6060/15-ц, від 15.08.2019 року у справі №588/350/15, від 23.09.2019 року у справі №279/2014/15-ц, від 10.10.2019 року у справі №748/897/18, від 11.12.2019 року у справі №712/14547/16-ц, від 12.12.2019 року у справі №490/4949/17, від 18.12.2019 року у справі №761/3325/17-ц, від 24.01.2020 року у справі №490/10757/16-ц, від 09.11.2020 року у справі №757/8786/15-ц, від 03.11.2022 року у справі №361/4744/19 та від 17.04.2024 року у справі №755/13926/21, а отже така практика судів є сталою. У постанові Верховного Суду від 11.02.2021 року у справі №158/431/19 зазначено, що обмеження щодо засобів доказування факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю законодавством не передбачено, а тому з цією метою можуть використовуватися всі передбачені законодавством належні, допустимі докази - показання свідків; ділове та особисте листування; свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько; витяги з погосподарських книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання як рухомого, так і нерухомого майна (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, довідки житлово-експлуатаційних організацій, органів місцевого самоврядування про спільне проживання та ведення господарства. У постанові Верховного Суду від 30.10.2019 року у справі №643/6799/17 закріплено, що взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно-правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Щодо часу проживання слід зазначити, що за своєю природою проживання однією сім`єю спрямоване на довготривалі відносини. Таким чином, умовами встановлення факту проживання чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є наступні: 1) відсутність між ними офіційно зареєстрованого шлюбу, як і не перебування кожного з них в іншому офіційному шлюбі; 2) ведення спільного господарства; 3) наявність спільного бюджету; 3) наявність взаємних прав та обов`язків як у подружжя; 4) наявність інших обставин, що можуть свідчити про реальність сімейних стосунків між особами. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України). Частиною 3 ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. А згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У п.3 ч.2 ст.129 Конституції України закріплено основні засади судочинства, однією з яких є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. У частині 1 ст.89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З наданих позивачкою [PERSON] та її представником адвокатом Ткач В.В. та безпосередньо досліджених у судовому засіданні належних, достатніх та допустимих доказів судом установлено, що: - [PERSON] перебував на реєстраційному обліку за місцем постійного проживання по [ADDRESS] з 1940 року до дня смерті; - [PERSON] проживав без реєстрації по [ADDRESS] з січня 2002 року до дня смерті [INFO] ; - 04.06.2021 року [PERSON] придбав квартиру та дві земельні ділянки, що розташовані у м. Вижниця; - 21.12.2016 року [PERSON] скасував заповіт від 20.04.2012 року на ім`я [PERSON] ; - [INFO] [PERSON] помер і [PERSON] здійснила його поховання. Водночас, позивачка [PERSON] та її представник адвокат Ткач В.В. не надали належних, достатніх та допустимих доказів, які б підтверджували існування визначених наведеними нормами матеріального права умов, які б давали підстави для встановлення факту проживання чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, а саме: - відсутності між [PERSON] та [PERSON] офіційно зареєстрованого шлюбу, як і не перебування кожного з них в іншому офіційному шлюбі; - ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету (спільного придбання нерухомого чи рухомого майна, сплати спільних рахунків, понесення інших витрат в інтересах сім`ї, тощо) та побуту, взаємних прав та обов`язків як у подружжя та інших обставин, що можуть свідчити про реальність сімейних стосунків між особами. Суд звертає увагу на правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 15.08.2019 року у справі №588/350/15 провадження №61- 30273св18 про те, що навіть факт спільного відпочинку та спільна присутність на святкуванні свят (які на думку позивачки підтверджуються наданими нею фотографіями), самі по собі, без доведення факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю, не можуть свідчити про те, що між сторонами склались та мали місце, протягом вказаного періоду часу, усталені відносини, які притаманні подружжю. Позовні вимоги ґрунтуються на показаннях свідків та спільних фотографіях, однак ці засоби доказування не можуть бути підставою для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, що відповідає правовому висновку, викладеному у постановах Верховного Суду від 08.12.2021 року у справі №531/295/19 провадження №61-3071св21 та від 05.04.2023 року у справі №756/2484/19 провадження №61-12022св22. Аналіз досліджених доказів та встановлених на їх підставі обставин в сукупності з наведеними вище вимогами закону та правовими позиціями Верховного Суду дає підстави для обґрунтованого висновку, що всупереч вимогам ст.12, 81 ЦПК України позивачкою не виконано обов`язок з доведення належними, достатніми та допустимими доказами наявності обставин, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог, а саме підстав для встановлення факту проживання однією сім`єю з [PERSON] без реєстрації шлюбу з 2002 року до часу його смерті [INFO] . Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. У постановах Верховного Суду від 08.11.2023 року в справі №761/42030/21 провадження №61-12101св23 та від 11.12.2023 року в справі №607/20787/19 провадження №61-11625сво22 викладено висновок про те, що приватно-правовими нормами визначене обмежене коло підстав відмови у судовому захисті цивільного права та інтересу особи, зокрема, до них належать: необґрунтованість позовних вимог (встановлена судом відсутність порушеного права або охоронюваного законом інтересу позивача); зловживання матеріальними правами; обрання позивачем неналежного способу захисту його порушеного права/інтересу; сплив позовної давності. Враховуючи наведені вище вимоги закону, досліджені докази та встановлені на їх підставі обставин, Суд дійшов висновку, що позов [PERSON] , про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу необґрунтований, а тому задоволенню не підлягає. Крім того суд враховує положення ч.1 ст.51 ЦПК України, відповідно до якої, суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Суд при розгляді справи має виходити зі складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем. У разі пред`явлення позову до частини відповідачів, суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів та зобов`язується вирішити справу за тим позовом, що пред`явлений, і відносно тих відповідачів, які зазначені в ньому. Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача (або залучення інших співвідповідачів в окремих справах згідно зі специфікою спірних правовідносин), суд повинен відмовляти у задоволенні позову. Отже, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Разом із тим, установлення належності відповідачів й обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Встановивши, що позов пред`явлений до неналежного відповідача та відсутності визначенні процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє у позові до такого відповідача. Такий правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 року у справі №523/9076/16-ц (провадження №14-61цс18), від 20.06.2018 року у справі №308/3162/15-ц (провадження №14-178цс18), від 21.11.2018 року у справі №127/93/17-ц (провадження №14-392цс18), від 12.12.2018 року у справі №570/3439/16-ц (провадження № 14-512цс18), від 12.12.2018 року у справі №372/51/16-ц (провадження №14-511цс18), від 05.05.2019 року у справі №554/10058/17 (провадження №14-20цс19). Судом установлено, що у матеріалах спадкової справи №71/2024, наявні заяви [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про прийняття спадщини після смерті [PERSON] за його заповітом від 07.11.2000 року, а отже саме ці особи повинні бути залучені до участі у справі в якості відповідачів. Позивачка [PERSON] пред`явила позов до Вижницької міської ради Вижницького району Чернівецької області, Банилівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області, про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, клопотань про заміну цих відповідачів належним чи про залучення до участі у справі інших осіб у встановлені ч.1 ст.51 ЦПК України порядку та строки не заявляла. Тому у задоволенні позову [PERSON] необхідно відмовити також з підстав пред`явлення позову до неналежних відповідачів. На підставі викладеного, ст.ст.1, 3, 4, 21, 36 СК України,

Outcome: dismissed