Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-10 00:00:00

30.09.2024 року представник позивача звернувся до суду з заявою про винесення додаткового рішення по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про поділ майна та просив стягнути з відповідачів витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 25000 грн., з кожного відповідача по 12500 грн. 23 вересня 2024 року по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про поділ майна позов задоволено частково та вирішено припинити право власності [PERSON] на 1/3 частки у спільному майні, а саме щодо квартири [ADDRESS] , шляхом стягнення з [PERSON] та [PERSON] солідарно грошової компенсації у розмірі 283\~612 грн.; визнано право власності на 1/3 частки квартири [ADDRESS] за [PERSON] та [PERSON] . Стягнуто з [PERSON] та [PERSON] судовий збір 2836,12грн., з кожного відповідно по 1418,06 грн. Сторони повідомлялись про час та дату судового засідання, проте не забезпечили явки представників. Від заявника надійшла заява про розгляд справи за відсутності. Відповідачі заперечили підставність та обґрунтованість заявлених позивачем витрат до відшкодування, зауваживши письмово про їх не співмірність, необґрунтованість. Дослідивши матеріали справи, суд\~вважає, що заяву слід задоволити. Так, згідно ч. 1\~ст. 270 ЦПК України, суд,що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення,якщо: 1)стосовно певної позовної вимоги,з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення,не ухвалено рішення; 2)суд,вирішивши питання про право,не зазначив точної грошової суми,присудженої до стягнення, або майно,яке підлягає передачі,або дії,що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановленихстаттею 430цього Кодексу. Якщо сторона\~ з\~поважних причин\~не може\~подати \~докази,\~ що\~підтверджують \~розмір понесених\~нею судових\~витрат \~до \~закінчення судових\~ дебатів\~у справі,\~суд \~за заявою\~такої особи,\~поданою \~до закінчення\~судових \~дебатів у\~справі,\~може вирішити\~питання про\~судові витрати\~після ухвалення\~рішення по\~суті позовних\~вимог.(ч.1\~ст.246\~ЦПК). Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов `язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.(ст.137 ЦПК) При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду(ч.4 ст.263 ЦПК). Витрати \~професійну\~правничу \~допомогу у\~разі підтвердження\~обсягу наданих\~послуг і\~\~виконаних \~робіт та\~їх вартості\~підлягають розподілу\~за результатами\~розгляду справи\~незалежно від\~того,\~чи їх\~уже фактично\~сплачено стороною/третьою\~особою чи\~тільки має\~бути сплачено,\~тобто,\~коли у\~сторони виникло\~зобов`язання\~за умовами\~договору з\~оплати адвокатських\~послуг. (Постанова Верховного Суду від 17 серпня 2020 року №\~925/1067/19) Якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на праову допомогу,\~а саме:\~надано договір\~на правову допомогу, акт приймання-пердачі наданих \~послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат,то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні,\~на \~користь якої ухвалено судове рішення.(Постанова Верховного Суду від 23 січня 2019 року у справі №\~552/2145/16-ц) Таким чином, враховуючи обґрунтованість судових витрат, фактичне їх понесення позивачем, участь адвоката у судових засіданнях, підготовка ним процесуальних документів, тривалість розгляду справи, надання акту приймання-передачі наданої правової допомоги за договором про надання правової допомоги№02-22/007 від 09.02.2022 року,суд приходить до висновку про підставність заявлених до стягнення вимог про сплату витрат на правову допомогу у розмірі 25000 грн., з кожного із відповідачів по 12500 грн.

Outcome: approved