Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-16 00:00:00

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ. АТ «Кредобанк» звернулося до суду з вищевказаним позовом та свої вимоги мотивує тим, що 31.05.2021 року між ним та [PERSON] було укладено кредитний договір № СL-314691, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у сумі 150000 грн на строк до 29.05.2026 року, зі сплатою відсотків за процентною ставкою 35,00 % річних. Оскільки відповідач взяті на себе зобов`язання не виконував належним чином, станом на 16.01.2024 року виникла заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 156988 грн. 95 коп., з яких: 115294,20 грн. заборгованість тілом за кредиту; 41694,75 грн. заборгованість за відсотками. Просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором № СL-314691 від 31.05.2021 у розмірі 156988,95 грн. та судові витрати. ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ. Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 01.07.2024 року прийнято до розгляду вказану цивільну справу, ухвалено про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, учасникам справи встановлено строк для подачі заяв по суті справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про день, час , З огляду на те, що відповідач в жодне судове засідання не з`явився, на виконання вимог ч.11 ст.128 ЦПК України про день, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності та відзиву на позов не подавав, суд вважає можливим розглянути справу за його відсутності на підставі наявних документів, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, з урахуванням клопотання позивача про слухання справи за його відсутності та в зв`язку з неявкою відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН. 31.05.2021 року між АТ «Кредобанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № СL-314691, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у сумі 150000,00 грн., термін кредитування до 29.05.2026 року. Згідно з п. 6.3 договору позичальник щомісячно здійснює повернення суми заборгованості за кредитом, сплачує проценти за користування кредитом у вигляді рівних сум - ануїтетного платежу (розмір якого визначається п. 6.2 кредитного договору). Відповідно до п. 6.2. договору позичальник щомісячно здійснює погашення заборгованості за цим кредитним договором відповідно до графіку платежів (додаток № 1 до цього кредитного договору). Всього позичальник зобов`язаний здійснити 60 щомісячних платежів по 5370 грн. щомісячно, кожного останнього числа відповідного місяця, впродовж 60 місяців з дати укладання Кредитного договору. Пунктом 4.1. Договору передбачено, що відповідач сплачує банку відсотки, за процентною ставкою 35 процентів річних. Проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно на суму заборгованості по кредиту за методом «факт/360» (фактична кількість днів у місяці, але умовно в році 360 днів) за ставкою визначеною п. 4.1 кредитного договору, з дня видачі кредиту до дня повернення кредиту в повному обсязі, якщо інше не випливає з умов цього кредитного договору (пункт 4.2 договору). Відповідно до п. 4.3 договору за надання послуг позичальник сплачує банку комісії в порядку, строки та розмірі, передбачені п. 2.10 кредитного договору. Пунктом 4.5 договору визначено реальну річну процентну ставку 41,19 % річних. Пунктом 6.1. договору позичальник зобов`язаний повернути банку кредит у повному обсязі в порядку і строки (терміни), передбачені кредитним договором та/або додатками до нього. Відповідно до п. 7.1 договору за несвоєчасне виконання (прострочення) грошових зобов`язань за кредитним договором боржник відшкодовує банку заподіяні збитки в повному обсязі та сплачує пеню з розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період прострочення розрахованої від суми кожного несвоєчасного виконаного грошового зобов`язання позичальника, за кожен день прострочення від дати виникнення прострочення до дати, що передує даті погашення заборгованості позичальника. В будь-якому разі пені, нарахованої Позичальнику на підставі цього пункту Договору не може перевищувати 15% від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання. Однак, відповідачем умови договору не виконувались, в зв`язку з чим станом на 16.01.2024 року утворилась заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 156988 грн. 95 коп., з яких: 115294,20 грн. заборгованість тілом за кредиту; 41694,75 грн. заборгованість за відсотками. 14.12.2023 року позивачем на адресу відповідача направлена досудова вимога щодо дострокового стягнення заборгованості, яка виконана відповідачем не була, сума заборгованості не повернута. ІV. МОТИВИ СУДУ ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник який прострочив виконання зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів на встановлений договором або законом. Відповідач не надав суду заперечень на позов та будь-яких доказів на їх підтвердження. Відповідач порушив зобов`язання за кредитним договором та станом на 16.01.2024 заборгованість складає 156988 грн. 95 коп., з яких: 115294,20 грн. заборгованість тілом за кредиту; 41694,75 грн. заборгованість за відсотками. Оскільки позивачем надано достатні та належні докази на підтвердження істотного порушення відповідачем умов кредитного договору та існування заборгованості, зазначеної в позовній заяві, а також враховуючи позицію відповідача, який не оспорив ні суму позову, ні підстав, з яких позов заявлений, суд задовольняє заявлений позов у повному обсязі. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат суд враховує наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з п. 1 ч. 3 цієї статті до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. При вирішенні питання про відшкодування витрат на правову допомогу суд враховує позицію Верховного суду, викладену у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20). Відповідно до якої необхідно враховувати, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківській документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також їх розрахунку є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. У підтвердження понесених стороною витрат на правничу допомогу надано: договір про надання правової допомоги від 11.02.2019 р. без додатків, в якому не визначено ані гонорару, ані розміру витрат на правничу допомогу, а також довіреність. Таким чином, представником позивача не надано доказів здійснення фактичної оплати витрат на правову допомогу (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківській документ, касові чеки тощо) або їх розрахунок в разі якщо витрати на професійну правову допомогу, тільки мають бути сплачено. Таким чином, підстави для стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу відсутні. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України та ЗУ «Про судовий збір» з відповідача слід стягнути судовий збір у розмірі 3028 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial