Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-22 00:00:00

У серпні 2024 року [PERSON] звернулась до Голосіївського районного суду міста Києва з позовом до Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] про зняття арешту з майна. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності серії [NUMBER] від 08.12.1999 року. У травні 2024 року позивачка звернулася до Центру надання адміністративних послуг Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації з метою реєстрації речових прав на нерухоме майно, де отримала рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій №73111464 від 14.05.2024 року, у зв`язку з тим, що згідно відомостей з Державного реєстру речових прав зареєстровано арешт на нерухоме майно квартири за адресою: [ADDRESS] , власником якої є інша фізична особа. Зі сформованої 24.05.2024 інформаційної довідки з Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру, заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №380022638 позивачці стало відомо, що 18.05.2009 року внесено запис про обтяження №8725076: арешт нерухомого майна, на підставі постанови АА№184121ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві від 18.05.2009 з метою забезпечення виконання рішення суду та згідно заяви стягувача. Об`єктом обтяження є квартира за аресою: [ADDRESS] , власником якої є [PERSON] , [INFO] , причина відсутності коду: інша причина відсутності коду, [ADDRESS] , заявник: відділ державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві, код: 34999976, 03022, м. Київ, вул. Ломоносова, 22/15. В подальшому позивачці стало відомо, що рішенням Голосіївського районного суду від 29.01.2009 у праві №2-1435/09 було стягнуто з [PERSON] , [INFO] заборгованість на Користь ОСББ «Проектувальник-2». 17.03.2009 року видано виконавчий лист по справі №2-1435/09 в якому зазначена адреса [PERSON] , а саме: [ADDRESS] , а в подальшому постановою державного виконавця державної виконавчої служби у Голосіївському районі міста Києва від 27.03.2009 відкрито виконавче провадження про примусове виконання виконавчого листа №2-1435 виданого 17.03.2009 року. Позивач зазначає, що відповідач зробив помилку в анкетних даних під час накладення арешту, у зв`язку з чим об`єктом обтяження стала квартира №13 замість квартири [ADDRESS] яка на праві власності належить [PERSON] , а не [PERSON] . Позивач вказує, що вона зверталась до відповідача із заявою про зняття арешту з квартири [ADDRESS] , проте позивачці листом Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві від 09.07.2024 року було повідомлено, що з метою вирішення питання щодо зняття арешту з майна (обтяження №8725076 на підставі постанови АА№184121 від 18.05.2009) необхідно звернутись до суду для отримання відповідного судового рішення, яке згідно чинного законодавства України є підставою для зняття арешту з майна уповноваженим органом. У зв`язку з тим, що наявність арешту (обтяження), накладеного на квартиру в рамках виконавчого провадження, за яким позивачка не є боржником порушує право власності позивача, внаслідок чого вона позбавлена змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, вона вимушена була звернутись з даним позовом до суду. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19 серпня 2024 року справу передано для розгляду головуючому судді Митрофановій А.О. Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 28 серпня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Відповідач та третя особа в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши надані докази, суд виходить з наступного. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на квартиру серії [NUMBER] від 08.12.1999 року квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] на праві приватної власності належить [PERSON] . Згідно змісту позовної заяви, в травні 2024 року позивач звернулась до Центру надання адміністративних послуг Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації з метою реєстрації речових прав на нерухоме майно, проте проте отримала Рішення про відмову у проведенні реєстраційних дій №73111464 від 14.05.2024 через наявність обтяження речових прав на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , власником якої вказана інша фізична особа. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру, заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №380022638, існує обтяження - арешт за №8725076, зареєстрований 18.05.2009 року реєстратором: Державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України на підставі постанови АА№184121ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві від 18.05.2009 з метою забезпечення виконання рішення суду та згідно заяви стягувача. Також зі змісту Витягу вбачається, що власником вказаної квартири є [PERSON] [INFO] , причина відсутності коду: інша причина відсутності коду, [ADDRESS] . З матеріалів справи вбачається, що рішенням Голосіївського районного суду м. Києва у справі у справі №2-1435/09 за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Проектувальник 2» до [PERSON] про стягнення заборгованості за обслуговування і утримання будинку та комунальні послуги, позовні вимоги задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Проектувальник 2» заборгованість в сумі 5489,16 грн. та судові витрати а саме: судовий збір в сумі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді в сумі 30 гривень. 17 березня 2009 Голосіївським районним судом видано виконавчий лист по справі №2-1435/09 в якому зазначена адреса [PERSON] , а саме: [ADDRESS] . Згідно свідоцтва про право власності на квартиру серії [NUMBER] від 11.04.2002 року 1/2 частки квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] на праві власності належить [PERSON] . Постановою державного виконавця державної виконавчої служби у Голосіївському районі міста Києва від 27.03.2009 відкрито виконавче провадження про примусове виконання виконавчого листа №2-1435, виданого 17.03.2009 року. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Наявні в матеріалах справи докази надають підстави для висновку, що арешт на квартиру за адресою: [ADDRESS] , було накладено помилково. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. З огляду на наведене, враховуючи наявність накладеного арешту на майно осіб, які не є боржниками у виконавчому провадженні, в межах якого було накладено арешт, зважаючи на те, що наявність вказаного арешту майна порушує право власності власників арештованого майна, беручи до уваги неможливість захисту порушеного права власників в позасудовому порядку, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved