Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-16 00:00:00

До Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська звернулася із заявою [PERSON] , заінтересовані особи: [PERSON] , Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Управління-служби у справах дітей Шевченківської районної у місті Дніпрі ради, [PERSON] , в якій просить надати [PERSON] [INFO] , право на шлюб із [PERSON] [INFO] . Заява мотивована тим, що заявник, народилася [INFO] в м. Дніпропетровську, що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] , виданого Бабушкінським відділом реєстрацій актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області 09.10.2007 року та зроблено відповідний запис за № 1205, на сьогодні вона ще не досягла повноліття. У 2023 році вона познайомилася з [PERSON] , [INFO] , та між нею та [PERSON] склалися дуже теплі і щирі стосунки, вони мають взаємне міцне почуття любові та поважають один одного, тому вона має намір зареєструвати шлюб з громадянином [PERSON] . Коли вона разом з [PERSON] у серпні 2024 року звернулися до Дніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) із заявою про реєстрацію шлюбу, їм було роз`яснено, що вона не досягла віку, з якого можна зареєструвати шлюб як це передбачено Сімейним законодавством України, а тому необхідно надати судове рішення про надання права на шлюб, на момент звернення їй виповнилося 16 років. Визнання права на укладення шлюбу для неї є необхідним і відповідає її інтересам, оскільки на даний час вона вже вагітна терміном 6 тижнів, що підтверджується консультаційним висновком спеціаліста № 62 від 29.08.2024року, а тому їй необхідно терміново зареєструвати шлюб до народження дитини. Крім того, як її так і її нареченого [PERSON] підтримують наші батьки та не заперечують проти укладення шлюбу. Реєстрація шлюбу із [PERSON] відповідає її інтересам, вони кохають один одного та обидва зацікавлені в народженні дитини та реєстрації шлюбу. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.09.2024 року, справу передано на розгляд судді Кондрашову І.А. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11.09.2024 року відкрито провадження у справі. Заявник письмово підтримала заявлені вимоги та просила їх задовольнити. Заінтересовані особи письмово підтримала заявлені вимоги та не заперечували проти їх задоволення. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд вважає можливим розглянути справу за наявними матеріалами, у відсутність належним чином повідомлених учасників провадження. Дослідивши подану заяву та докази по справі, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження, заявниця [PERSON] народилась [INFO] , і на даний час вона не досягла шлюбного віку, а тому не може зареєструвати шлюб у встановленому порядку, що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії [NUMBER] від 09.10.2007 року, та копією паспорта громадянина України № [NUMBER] . На даний час [PERSON] та [PERSON] мають намір зареєструвати шлюб. [PERSON] народився [INFO] , шлюбний вік ним досягнуто, що підтверджується копією паспорта громадянина України № [NUMBER] . Положеннями ст. 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Батько заявниці не заперечує проти шлюбу своєї неповнолітньої доньки, оскільки шлюб відповідає її інтересам, що підтверджується письмовою заявою [PERSON] , яка наявна в матеріалах цивільної справи. Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело прав. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. У пункті 84 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Валліанатос та інші проти Греції» від 07.11.2013 року (Заяви №29381/09 та №32684/09) передбачено: «Суд наголошує на принципах, встановлених у його практиці. Мета захисту родини у її традиційному сенсі є доволі абстрактною і для її реалізації може використовуватися широкий спектр конкретних заходів… Також, з огляду на те, що Конвенція є «живим» документом, який слід тлумачити у світлі умов сьогодення…, держава при виборі засобів, покликаних забезпечувати захист сім`ї та повагу до сімейного життя, як цього вимагає стаття 8, обов`язково має брати до уваги зміни, що відбуваються у суспільстві і у ставленні до соціальних питань, цивільного стану і міжособистісних стосунків, включаючи той факт, що не існує лише одного шляху чи лише одного вибору, коли йдеться про те, як вести сімейне або приватне життя». Окрім цього, пунктом 126 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Фернандес Мартінес проти Іспанії» (заява 56030/07) від 12 червня 2014 року встановлено: «Що стосується права на приватне та сімейне життя, Суд наголошує на важливості для осіб мати можливість вільно приймати рішення з приводу того, як вести своє приватне та сімейне життя». Відповідно до ч. 3 ст. 293 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються справи про надання права на шлюб. Згідно із п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» встановлено, що заява про надання особі, яка досягла чотирнадцяти років, права на шлюб повинна розглядатися судом в окремому провадженні. При цьому до участі в справі залучаються один або обоє батьків (усиновлювачів) неповнолітньої особи, піклувальник, особа, з якою передбачається реєстрація шлюбу, а також інші заінтересовані особи. Заперечення батьків (піклувальників) щодо надання права на шлюб не є підставою для відмови в задоволенні заяви, оскільки головним критерієм для задоволення заяви про надання права на шлюб є встановлення судом факту про відповідність такого права інтересам заявника. Відповідно до ст. 22 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Згідно із ст. 23 СК України, право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Статтею 24 СК України визначено, що шлюб укладається шляхом вільної згоди і ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 1 ст. 27 СК України державна реєстрація шлюбу встановлена для забезпечення стабільності відносин між жінкою та чоловіком, охорони прав та інтересів подружжя, їхніх дітей, а також в інтересах держави та суспільства. Будь-яких обставин, які б вказували, що шлюб може зашкодити інтересам заявника, та перешкод для укладення шлюбу, визначених ст. 26 СК України, судом не встановлено. На підставі вищевикладеного, оскільки заявниця досягла віку, з якого виникає право на звернення до суду із заявою про надання права на шлюб, враховуючи той факт, що вона має намір укласти шлюб для створення повноцінної сім`ї, батько заявниці не заперечує проти укладення шлюбу, суд вважає, що надання права на шлюб відповідає правам та законним інтересам заявниці, а тому заява підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення по справі в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved