Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 01.09.2007 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 898. Вказуючи на те, що 01.09.2007 року між нею та [PERSON] було зареєстровано шлюб, від шлюбу мають двох спільних дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Між сторонами склалися дуже напружені стосунки, мають різні характери, погляди на життя та стосунки в сім`ї. [PERSON] нехтує сімейними цінностями, з цього приводу постійно виникають сварки, що впливає на психічний стан дітей. [PERSON] залишив спільне місце проживання та на даний час проживає за місцем реєстрації. Між сторонами втрачено почуття поваги та любові один до одного, шлюб існує тільки формально і його збереження протирічить інтересам кожного із сторін. За переконанням [PERSON] подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, а тому вважає, що шлюб має бути розірваний. Подальше сімейне життя і збереження сім`ї неможливе з вищевказаних підстав. Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 28.05.2024 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків (а.с. 22-23). 26.06.2024 року до суду від представника [PERSON] адвоката Шумило Н.М. надійшла заява на виконання недоліків позовної заяви (а.с.25-26). Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 01.07.2024 року прийнято цивільну справу до розгляду та відкрито за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 30). Позивач та її представник, у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи судом повідомлялася належним чином, представник позивача направила до суду клопотання про розгляд справи без їх участі, позов просили задовольнити (а.с. 35). [PERSON] , який належним чином повідомлявся про відкриття провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження, за зареєстрованим місцем проживання, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення про отримання (а.с. 41) та за допомогою смс повідомлення (а.с.40), не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, та клопотань до суду не направляв, тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, тому відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними в справі матеріалами. Отже, зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини п`ятої статті 279 та частини 8 статті 178 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, за відсутністю відзиву відповідача, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до висновку про можливість постановлення по справі рішення та задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що 01 вересня 2007 року [PERSON] , зареєстрував шлюб з [PERSON] у відділі реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 898, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 10). Від шлюбу сторони мають двох синів: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 11-12). У відповідності до ч.1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Частиною 4 ст. 56 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За змістом ч. 2 ст. 104, ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз`яснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року № 11 передбачено, що охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги доводи викладені в позовній заяві, суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. За змістом ч. 2 ст. 114, ст. 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Розірвання шлюбу, здійснене за рішенням суду, має бути зареєстроване в державному органі реєстрації актів цивільного стану, за заявою колишньої дружини або чоловіка.

Outcome: approved