Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-13 00:00:00

позивач звернувся до суду з цим позовом, в обґрунтування якого зазначив те, що 02 лютого 2023 року він уклав шлюб із відповідачем, зареєстрований Валківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Богодухівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 18. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя між сторонами не склалось. Шлюбні відносини між ними припинені в травні 2024 року, спільне господарство не ведеться. Позивач вважає, що сім`я розпалась остаточно, збереження шлюбу неможливе, у зв`язку з чим просить суд розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Позивач указує, що в добровільному порядку відповідачка не бажає звернутись до органів РАЦС щодо розірвання шлюбу, а тому він змушений звернутись до суду з цим позовом Постановленою суддею ухвалою від 11 липня 2024 року позовна заява прийнята до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження та відкрите провадження у справі, призначене судове засідання. Постановленою судом ухвалою від 24 вересня 2024 року відзив на позову заяву у справі, поданий від імені [PERSON] повернутий заявникові без розгляду. Позивач у судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив цивільну справу розглянути у судовому засіданні без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явилась, подала відзив на позовну заяву, в якому просила розірвати шлюб, укладений з позивачем. Однак, просила відмовити у вимозі про стягнення з неї судового збору. В обґрунтування відзиву відповідач указала, що в позовній заяві зазначено, що вона не бажала звернутися до органів РАЦС щодо розірвання шлюбу, проте, дана інформація є недостовірною. Позивач не пропонував відповідачеві вирішити це питання в досудовому порядку. Вона навпаки після отримання позовної заяви запропонувала йому піти до органів РАЦС для швидшого вирішення цього питання, так як вони з позивачем проживають в одному районі, але він кинув слухавку. Відповідач зазначає, що вона не має можливості сплатити судовий збір у розмірі 1\~211,20 грн, так як на даний час є внутрішньо переміщеною особою, має на утриманні неповнолітню дитину та повнолітнього сина, який навчається в навчальному закладі. Доходів, окрім аліментів на утримання дитини на період навчання до досягнення 23 років відповідач не має. Ці грошові кошти вона використовує тільки на утримання дитини, оскільки вони безпосередньо призначені для нього. На даний час відповідач не працевлаштована, допомогу як ВПО не отримує, інших доходів не має. Тому відповідач вважає дії позивача не коректними, оскільки питання це вирішувалося в досудовому порядку та й сума, яку вони повинні були сплатити є набагато меншою за сплату судового збору. З урахуванням поданого відповідачем відзиву на позовну заяву, суд вважає за можливе провести розгляд справи за наявними в справі матеріалами. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, на підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, висновує про задоволення позову з огляду на таке. Судом установлено, що 02 лютого 2023 року [PERSON] та [PERSON] вступили у зареєстрований шлюб, про що Валківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Богодухівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції складений відповідний актовий запис за № 18 /а.с.6/. Відомостей щодо наявності малолітніх та/або неповнолітніх дітей у сторін до позову не надано, судом не встановлено. Сторонами визнано, що за час спільного проживання через взаємовідносини сторін, ними втрачено почуття любові один до одного, припинено фактичні шлюбно-сімейні відносини та відсутнє бажання їх поновити, а збереження сім`ї стало неможливим. Шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться. За ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 109 цього Кодексу. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Статтею 110 СК України визначено право одного з подружжя подати позов про розірвання шлюбу. Відповідно до вимог 112 Сімейного Кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, ураховуючи обставини, встановлені судом, відповідно до ст. 110, 112 СК України, суд приходить висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливо, суперечить інтересам позивача, сім`я розпалася остаточно та відновлена бути не може, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Під час державної реєстрації шлюбу відповідач змінила прізвище на « [PERSON] », після розірвання шлюбу просить прізвище їй залишити без змін. Щодо судових витрат суд висновує таке. Матеріалами справи підтверджено, що позивачем, при зверненні до суду з цим позовом сплачений судовий збір у розмірі 1\~211,20 грн /а.с.1/. У відзиві на позовну заяву відповідач просила не стягувати з неї сплачений позивачем судовий збір, так як вона бажала розірвати шлюб у позасудовому порядку, а також у зв`язку з її скрутним матеріальним становищем. До відзиву відповідачем долучені копії довідок про доходи та копія довідки про перебування на обліку як внутрішньо переміщеної особи. Згідно зі ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Також, ст. 5 Закону України «Про судовий збір» регламентує порядок звільнення учасників справи від сплати судового збору в усіх судових інстанціях. Оскільки відповідачем не надано суду доказів того, що вона звільнена від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір», а нормами Цивільного процесуального кодексу України та вищевказаного Закону не передбачено саме звільнення особи від сплати судового збору у зв`язку з неможливість нею його сплати при ухваленні рішення, суд відхиляє посилання відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, як необґрунтовані. Також, суд роз`яснює відповідачеві її право звернутись до суду з заявою про відстрочення або розстрочення виконання рішення, передбачене ст. 435 ЦПК України. З урахуванням положень ст. 141 ЦПК України, враховуючи сплату позивачем при зверненні з позовом судового збору, задоволення позову, визнання позову відповідачем, суд вважає за необхідне розподілити судові витрати у справі, понесені позивачем при сплаті судового збору 605,60 грн з відповідача, та відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України повернути позивачеві з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову у сумі 605,60 грн На підставі викладеного,

Outcome: approved