Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-23 00:00:00

Районна адміністрація Запорізької міської ради по Комунарському району як орган опіки та піклування звернулась до суду з вищевказаним позовом в якому просить позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання вказаних дітей, не цікавиться їх успіхами в навчальних закладах, після звільнення з установи виконання покарання, де вона відбувала покарання у виді позбавлення волі за вчинений злочин, не зверталася до відповідних служб щодо повернення дітей в родину, на виклики служби у справах дітей не з`явилася. Позивач зазначив, що з 12.11.2019 діти перебувають під опікою своєї бабусі [PERSON] , вони забезпечені всім необхідним, їм створені належні умови для розвитку і стану здоров`я, відповідач останнім часом не спілкується з дітьми, діти не бажають повертатися до матері, а бажають і надалі проживати з піклувальником. Ухвалою суду від 12.06.2024 позовну заяву прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження та відкрито провадження з викликом учасників справи в підготовче засідання, що було призначене на 09.07.2024, яке було відкладено на 06.08.2024, у зв`язку з неявкою відповідача. Ухвалою суду від 06.08.2024 закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 04.09.2024, яке було декілька разів відкладено, у зв`язку з відпусткою судді. Учасники справи в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, від відповідача відзиву на позов, заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило, представник позивача [PERSON] та третя сторона, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача [PERSON] надали заяви про розгляд справи за їх відсутності. За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу без фіксування судового засідання технічними засобами у відсутності учасників справи на підставі доказів, які є в матеріалах справи що відповідає положенню ч.3 ст.223 та ч.2 ст.247 ЦПК України. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Неповнолітні [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є дітьми [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] від 07.08.2008 та серії [NUMBER] від 14.01.2010 (а.с.6, 7). Вироком Запорізького апеляційного суду від 05.10.2018, [PERSON] було засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років (а.с.8-9). Заочним рішенням Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 15.08.2019 року, [PERSON] , [INFO] , позбавлений батьківських прав відносно свого малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] (а.с.11). Рішеннями виконавчого комітету Запорізької міської ради від 25.02.2019 та 28.10.2019, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , надані статуси дітей, позбавлених батьківського піклування, у зв`язку з відбуванням [PERSON] покарання в місцях позбавлення волі (а.с.12, 13). Розпорядженнями голови районної адміністрації №174р від 18.03.2019 та №596р від 12.11.2019, над [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , встановлено опіку та призначено опікуном [PERSON] (а.с.14, 15). Відповідно до письмових пояснень [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] зловживає алкогольними напоями та веде асоціальний спосіб життя, діти повертатись жити до матері не хочуть (а.с.19, 20, 21). Згідно з відповіді директора відокремленого структурного підрозділу "Економіко-правничий фаховий коледж Запорізького національного університету" Вих.31-32/42 від 18.04.2024, [PERSON] навчається на 1 курсі ВСП "Економіко-правничий фаховий коледж Запорізького національного університету", проживає разом з опікуном [PERSON] у Федеративній республіці Німеччина. Мати, [PERSON] , не цікавиться успіхами своєї доньки, не спілкується з куратором, не відвідує он-лайн батьківські збори (а.с.23). Згідно з відповіді Запорізької гімназії №17 Запорізької міської ради Лівобережного відділу освіти Департаменту освіти і науки Запорізької міської ради №01-10/78 від 15.04.2024, [PERSON] , мати неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , не цікавиться успіхами свого сина, не приходила до освітнього закладу, з класним керівником та вчителями не спілкувалась. Всі обов`язки з виховання дитини, контролю за навчанням тощо здійснює опікун [PERSON] (а.с.24). Відповідно до актів обстеження умов проживання від 25.03.2024 та 02.04.2024, проведених комісією відділу по Комунарському району служби у справах дітей Запорізької міської ради, виявлено, що [PERSON] звільнилася з місця позбавлення волі та приїхала до міста Запоріжжя. Перебувала вдома, у стані алкогольного сп`яніння разом з невідомим чоловіком. Спеціалісти відділу залишили [PERSON] виклик до відділу служби. Але мати дітей так до відділу служби не з`явилась. При повторному виході за адресою проживання [PERSON] , встановлено, що вдома нікого не було, двері ніхто не відчинив, був залишено повторний виклик до відділу служби. [PERSON] до відділу служби не з`явилась та не телефонувала щодо вирішення питання відносно її дітей (а.с.29, 30). Районною адміністрацією Запорізької міської ради по Комунарському району складено висновок від 31.05.2024 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , по відношенню до неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . У висновку зокрема зазначено, що під час перебування під піклуванням [PERSON] , діти забезпечені усім необхідним, піклувальником створені усі належні умови для розвитку підопічних дітей, збереження їх стану здоров`я, розвитку талантів та здібностей. Після початку воєнних дій, піклувальник [PERSON] разом з підопічними дітьми виїхали за кордон (Федеративна республіка Німеччина), де перебувають понині (а.с.4-5). Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст.ст.150, 155, 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності встановленої законом. Згідно ст.ст.8, 12 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. На батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно приписів статті 3 Конвенції про права дитини, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 №789-ХІІ, у всіх діях відносно дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини, а також дитинi забезпечується такий захист i пiклування, якi необхiднi для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Статтею 165 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Пленум Верховного Суду України в пункті 16 Постанови № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно зі ст.ст.12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору, доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачем в порушення вищевказаних положень закону не доведено належного виконання своїх обов`язків по вихованню неповнолітніх дітей, натомість матеріали справи містять достатньо доказів на підтвердження такої винної поведінки відповідача та свідомого нехтування своїми обов`язками відносно дітей. Аналізуючи надані позивачем докази та оцінюючи їх в сукупності, суд приходить до висновку про доведеність того, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню, навчанню і розвитку своєї неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що полягає у ненаданні дітям утримання та відсутності піклування про забезпечення здобуття ними освіти, зокрема, мати взагалі не цікавиться життям дітей та не приймає участі у їх вихованні, а тому суд вважає за можливе ухвалити рішення про задоволення позовної вимоги про позбавлення її батьківських прав по відношенню до вказаних дітей. При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачу, що відповідно до ст.ст.168, 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду із заявою про надання їм права на побачення з дитиною. Суд може дозволити разові, періодичні побачення з дитиною, якщо це не завдасть шкоди її життю, здоров`ю та моральному вихованню, за умови присутності іншої особи. Мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Суд перевіряє, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави в сумі 1211 грн. 20 коп., від сплати якого позивач був звільнений при подачі позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved