Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-16 00:00:00

22.05.2024 року до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] у розмірі 1/2 частини від усіх видів заробітку/доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подання даної позовної заяви до досягнення дитиною повноліття. Позовну заяву обгрунтовано наступним. Позивачка перебувала в зареєстрованому шлюбі із відповідачем по справі, [PERSON] . Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 05.11.2010 року по справі № 2-2929, шлюб між [PERSON] \~та [PERSON] було розірвано. Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Позивачка вказує, що їхня спільна дитина з відповідачем проживає разом з нею. Батько дитини, [PERSON] , будучи здоровою і працездатною особою, зареєстрований, як фізична особа-підприємець, має стабільний великий дохід обов`язків покладених на нього статтею 180 Сімейного кодексу України не виконує. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24.06.2024 року цивільну справу передано на розгляд до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська за підсудністю. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.09.2024 року, головуючим суддею у цій справі визначений суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Куцевол В.В. Ухвалою суду від 10.09.2024 року у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, однак у судове засідання не з`явилась. 17.10.2024 року представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, відповідно якої позовні вимоги підтримав. Представник відповідача у судове засідання не з`явилась. Подала заяву про відкладення розгляду справи, у зв`язку із неможливістю з`явитись в судове засідання за станом здоров`я, до якої долучила копію відомості про огляд лікарем від 16.10.2024 року. Оскільки представником відповідача не було додано доказів на підтвердження поважних причин неприбуття у судове засідання 17.10.2024 року суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи. При цьому, надана копія відомості про огляд лікарем враховуючи якість виготовленої копії, не дає можливість пересвідчитись що вона складена щодо представника відповідача та не може слугувати доказом тимчасової непрацездатності. Окрім цього, у судове засідання призначене на 09.10.2024 року представником відповідача уже подавалось клопотання про відкладення розгляду справи, на підставі якого розгляд справи було відкладено для надання можливості ознайомитись з матеріалами справи. . У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 05.11.2010 року по справі № 2-2929, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Від шлюбу у сторін [INFO] народився син [PERSON] , про що свідчить свідоцтво серії [NUMBER] . З позовної заяви вбачається, що сторони проживають окремо, син проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, відповідач працездатний, а тому може сплачувати аліменти на утримання дитини. Відповідно до вимог\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з вимогами ч. 1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст.180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.\~11\~ЗУ "Про\~охорону дитинства" батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Згідно ч. 3 ст.181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Так, Пленум Верховного Суду України у постанові від 15 травня 2006 р. N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вказав, що частиною 1\~ст.189\~цього Кодексу батькам надано право укласти договір про сплату аліментів на дитину, умови якого (про розмір аліментів, строки їх виплати тощо) неповинні порушувати її права. При цьому розмір аліментів сторони визначають за домовленістю між собою, але за жодних обставин він не може бути меншим від передбаченого у ч. 2\~ст. 182 СК. Якщо розмір аліментів визначено у твердій грошовій сумі, до договору треба включати умови про індексацію, як вимагає ч. 2\~ст. 184 того ж Кодексу. Договір має бути укладений письмово та підлягає нотаріальному посвідченню. У разі невиконання батьком (матір`ю) свого обов`язку за договором стягнення аліментів здійснюється не за судовим рішенням, а на підставі виконавчого напису нотаріуса органом державної виконавчої служби. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Таким чином, у випадку відсутності письмової домовленості між сторонами про сплату аліментів на дитину, їх розмір, позивач має право звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів, крім того, в\~Сімейному кодексі України\~відсутня вказівка про те, що таке право обумовлене виключно ухиленням відповідача від свого обов`язку щодо матеріального утримання дитини. Відповідно до ст.191 СК України\~аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно ч. 2 ст.182 СК України\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1. ч. 5 ст. 183 СК України частка заробітку\~(доходу)\~матері,\~батька,\~яка буде\~стягуватися як\~аліменти на\~дитину,\~визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Задовольняючи частково позовні вимоги, суд виходить з того, що позивачем не надано докази можливості відповідачем сплачувати аліменти у розмірі частини заробітку (доходу) та не надано доказів на підтвердження розміру доходу відповідача, тому враховуючи фактичні обставини справи, виходячи виключно з інтересів дитини, суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. Такий розмір аліментів буде відповідати інтересам дитини, дотримання її права на забезпечення матеріальних потреб, не поставить в скрутне матеріальне становище відповідача. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України, судовий збір слід віднести на рахунок держави, оскільки позивач при поданні позову до суду була звільнена від його сплати за законом.

Outcome: partial