Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-14 00:00:00

\~ \~ \~ \~05.09.2023 року судом зареєстрована позовна заява [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя, яка мотивована тим, що шлюб сторони зареєстрували 31.01.2009 року. \~ \~ \~ \~Перебуваючи у шлюбі сторони за спільні кошти придбали 28.04.2018 року автомобіль Volkswagen Passat, 1999 р.в., ідентифікаційний номер [NUMBER] , який зареєстрували на ім`я [PERSON] 21.05.2021 року сторони за спільні кошти придбали автомобіль OpelAstra, 1999 р.в., ідентифікаційний номер [NUMBER] , який зареєстрували на ім`я [PERSON] 16.09.2021 року сторони за спільні кошти придбали автомобіль Volkswagen Passat, 2010 р.в., ідентифікаційний номер [NUMBER] ,який зареєстрували на ім`я [PERSON] . Сторони припинили подружні стосунки, хоча продовжують проживати в одному помешканні. [PERSON] вважає, що [PERSON] не надає йому можливості володіти, користуватись та розпоряджатись спільним майном (транспортними засобами), не визнає належність йому половини зазначеного майна, що стало підставою для звернення до суду з позовом про поділ майна. [PERSON] змінював та уточнював позовні вимоги неодноразово, остання заява 30.05.2024 року, в якій [PERSON] просив з урахуванням висновку експерта визнати майно, а саме автомобіль Volkswagen Passat, 1999 р.в., ідентифікаційний номер [NUMBER] ; автомобіль Opel Astra, 1999 р.в., ідентифікаційний номер [NUMBER] , автомобіль Volkswagen Passat, 2010 р.в., ідентифікаційний номер [NUMBER] та причіп ПР АМС-500 Старконь, 2012 р.в. спільною сумісною власністю подружжя та поділити майно наступним чином: залишити у власності [PERSON] автомобіль Volkswagen Passat, 2010 р.в., ідентифікаційний номер [NUMBER] , припинивши на нього право спільної сумісної власності; залишити у власності [PERSON] автомобіль Volkswagen Passat, 1999 р.в., ідентифікаційний номер [NUMBER] , автомобіль Opel Astra, 1999 р.в., ідентифікаційний номер [NUMBER] та причіп ПР АМС-500 Старконь, 2012 р.в. Стягнути з нього на користь [PERSON] грошову компенсацію за відступ від рівності часток в розмірі 8\~134, 63 грн. (а.с. 162-165). 12.10.2023 року судом зареєстровано зустрічну позовну заяву [PERSON] , яка мотивована тим, що у шлюбі із [PERSON] за спільні кошти було придбано: автомобіль Volkswagen Passat, 1999 р.в., ідентифікаційний номер [NUMBER] ; автомобіль Opel Astra, 1999 р.в., ідентифікаційний номер [NUMBER] , автомобіль Volkswagen Passat, 2010 р.в., ідентифікаційний номер [NUMBER] та причіп ПР АМС-500 Старконь, 2012 р.в. Три автомобілі зареєстровані на її ім`я, однак, всі три автомобілі і причіп фактично знаходяться у користуванні та володінні [PERSON] . 20.05.2024 року [PERSON] звернулась до суду із уточненою зустрічною позовною заявою, складеною із урахуванням висновку експерта, в якій просила суд визнати спільною сумісною власністю подружжя транспортні засоби: автомобіль Volkswagen Passat, 1999 р.в., ідентифікаційний номер [NUMBER] , вартістю 112\~548, 52 грн.; автомобіль Opel Astra, 1999 р.в., ідентифікаційний номер [NUMBER] , вартістю 101\~005,14 грн.; автомобіль Volkswagen Passat, 2010 р.в., ідентифікаційний номер [NUMBER] , вартістю 249\~980, 66 грн.; причіп ПР АМС-500 Старконь, 2012 р.в., вартістю 20\~157, 75 грн. та поділити майно наступним чином: залишити у власності [PERSON] автомобіль Volkswagen Passat, 2010 р.в., ідентифікаційний номер [NUMBER] ; виділити у власність [PERSON] автомобіль Volkswagen Passat, 1999 р.в., ідентифікаційний номер [NUMBER] , автомобіль Opel Astra, 1999 р.в., ідентифікаційний номер [NUMBER] та причіп ПР АМС-500 Старконь, 2012 р.в. Стягнути з неї на користь [PERSON] грошову компенсацію за відступ від рівності часток 8\~134, 63 грн. та судові витрати (а.с. 142-145). Судом вчинені наступні процесуальні дії. 15.09.2023 року було відкрито спрощене позовне провадження в цивільній справі №127/21234/23 за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. Зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя до спільного розгляду з первісним був прийнятий ухвалою суду без видалення до нарадчої кімнати в судовому засіданні 16.10.2023 року (а.с. 50). Враховуючи наявність зустрічного позову, суд перейшов до розгляду справи за правилами загального позовного провадження відповідно до вимог ч. 4 ст. 193 ЦПК України. Ухвалою суду від 19.12.2023 року було призначено автотоварознавчу експертизу. На час проведення експертизи провадження у справі зупинено. 16.04.2024 року судом зареєстровано висновок експерта за результатами проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи від 15.04.2024 року № 403/24-21, повернуті матеріали цивільної справи № 127/27343/23. 17.04.2024 року після надходження висновку експерта провадження у справі відновлене і призначене підготовче засідання у справі з викликом учасників. 20.05.2024 року було закрито підготовче провадження у даній справі і призначена справа до судового розгляду по суті. В судовому засіданні представник [PERSON] адвокат Мазуренко Л.О. просила вимоги [PERSON] задоволити в повному обсязі, зустрічні вимоги [PERSON] не визнала, із варіантом поділу спільного майна подружжя, запропонованого [PERSON] , категорично не погодилась. Зауважила, що [PERSON] наполягає на виділенні йому у власність саме автомобіля Volkswagen Passat, 2010 р.в., оскільки він щоденно користується автомобілем, відвозить дітей у школу і на гуртки, доглядає і ремонтує автомобіль у разі необхідності. Розподіл судових витрат здійснити відповідно до ст. 141 ЦПК із врахуванням заяв [PERSON] про повернення йому судового збору як особі як учаснику бойових дій і інваліду війни. В судовому засіданні [PERSON] просив задоволити його вимоги і виділити йому в користування автомобіль 2010 р.в., оскільки [PERSON] неодноразово висловлювалась про те, що автомобілі, які їй будуть виділені судом, вона має намір продати. Наголосив, що цей автомобіль йому потрібен для щоденного використання по роботі, а також для поїздок із дітьми. [PERSON] фактично автомобілями не користується, хоча має таку можливість, оскільки для неї спеціально був придбаний автомобіль «Опель», 1999 р.в. Автомобілем «Фольксваген» 2010 р.в. [PERSON] ніколи не користувалась і насправді такого бажання не має. В судовому засіданні представник [PERSON] - адвокат Зубань О.О. вимоги [PERSON] не визнав, уточнену зустрічну позовну заяву [PERSON] підтримав у повному обсязі. Наполягав на поділі майна відповідно до порядку, запропонованого [PERSON] Наголосив, що на утриманні [PERSON] залишаються двоє неповнолітніх дітей, лише вона займається їх вихованням, оскільки [PERSON] не виявляє інтересу до дітей і лише сплачує аліменти. Виділення їй новішого автомобіля буде відповідати інтересам [PERSON] та інтересам дітей. [PERSON] погоджується сплатити на користь [PERSON] грошову компенсацію за відступ від рівності часток 8\~134,63 грн. В судовому засіданні [PERSON] первісний позов не визнала, зустрічний підтримала. Суду пояснила, що шлюб із [PERSON] , що був зареєстрований 31.01.2009 року, розірваний рішенням суду у вересні 2023 року. У шлюбі у них народилось двоє дітей, які в даний час є неповнолітніми. Діти залишились проживати з нею, знаходяться на її утриманні. Відповідач сплачує аліменти і зовсім не цікавиться дітьми. Зауважила, що для забезпечення потреб сім`ї та дітей їй необхідний новіший автомобіль «Фольксваген», 2010 р.в., яким вона має намір користуватись. До цього [PERSON] не дозволяв їй користуватись цим автомобілем, забрав ключі, свідоцтво про реєстрацію і її водійське посвідчення. Інші автомобілі не «на ходу», доступу до них вона теж не має, оскільки [PERSON] забрав документи і ключі. Просила її вимоги задоволити. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що первісний і зустрічний позов підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 31.01.2009 року (а.с. 5). [PERSON] та [PERSON] є батьками синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням суду від 28.09.2023 року шлюб був розірваний. Також в судовому засіданні було встановлено, і дані обставини визнали сторони, що 28.04.2018 року за спільні кошти подружжям [PERSON] і [PERSON] був придбаний автомобіль Volkswagen Passat, 1999 р.в., ідентифікаційний номер [NUMBER] , який був зареєстрований на ім`я [PERSON] (а.с. 14). 21.05.2021 року сторони за спільні кошти придбали автомобіль Opel Astra, 1999 р.в., ідентифікаційний номер [NUMBER] , який зареєстрували на ім`я [PERSON] (а.с. 12) 16.09.2021 року сторони за спільні кошти придбали автомобіль Volkswagen Passat, 2010 р.в., ідентифікаційний номер [NUMBER] , який зареєстрували на ім`я [PERSON] (а.с. 13). 10.10.2012 року за [PERSON] був зареєстрований транспортний засіб причіп ПР АМС-500 Старконь, 2012 р.в. (а.с. 43). Згідно висновку експерта за результатами проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи від 15.04.2024 року № 403/24-21 (а.с. 103-128), дійсна ринкова вартість автомобіляVolkswagen Passat, 1999 р.в., ідентифікаційний номер [NUMBER] (примітка: згідно наданого свідоцтва про реєстрацію ін. WV [NUMBER] ) складає 112\~548, 52 грн.; дійсна ринкова вартість автомобіля OpelAstra, 1999 р.в., ідентифікаційний номер [NUMBER] (примітка: згідно наданого свідоцтва про реєстрацію ін. [NUMBER] ) складає 101\~005,14 грн.; дійсна ринкова вартість автомобіля Volkswagen Passat, 2010 р.в., ідентифікаційний номер [NUMBER] (примітка: згідно наданого свідоцтва про реєстрацію ін. WV [NUMBER] ) складає 249\~980,66 грн.; дійсна ринкова вартість причепа ПР АМС-500 Старконь, 2012 р.в., складає 20\~157,75 грн. Обґрунтовуючи позовні вимоги [PERSON] і [PERSON] зазначили, що між ними виник спір щодо користування та розпорядження придбаними ними у шлюбі транспортними засобами, і кожен із подружжя запропонував автомобіль Volkswagen Passat, 2010 р.в., вартістю 249\~980,66 грн., виділити йому, решту транспортних засобів, загальною вартістю 233\~711,41 грн. іншій стороні зі сплатою відповідної грошової компенсації відхилення від рівності часток в сумі 8134,63 грн. Правовідносини виникли між сторонами з приводу поділу майна, що належить на праві спільної сумісної власності, тому при вирішенні спору суд застосовує відповідні норми СК України. Загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 частини першої статті 3\~ЦК України). Відповідно до\~ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способи захисту прав визначені\~ст. 16 ЦК України. Відповідно до\~ст. 368 ЦК України,\~ст. 60 СК України\~майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Статтею 63 СК України\~визначено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу (ст. 69 СК України). Згідно з частинами першою, другою\~статті 70 СК України\~у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до\~статті 71 СК України\~майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовились про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено угодою між ними. Як роз`яснено в пунктах 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. В судовому засіданні встановлено, що спірні транспортні засоби набуті сторонами у власність в період шлюбу за спільні кошти подружжя, тому є спільним сумісним майном подружжя. Вартість спільно нажитого майна, що визначена експертом 483\~692,07 грн., тому вартість частки кожного з подружжя становить 241\~846,52 грн. Вирішуючи питання про поділ транспортних засобів в натурі, суд враховує, що вартість автомобіля Volkswagen Passat, 2010 р.в., який кожен із співвласників виявив бажання залишити собі, становить 249\~980,66 грн., загальна вартість інших транспортних засобів, які кожен із співвласників запропонував виділити іншій стороні - автомобіля Оpel Astra, 1999 р.в. (101\~005,14 грн.), автомобіля Volkswagen Passat, 1999 р.в. (112\~548,52 грн.), причепа ПР АМС-500 Старконь, 2012 р.в. (20\~157,75 грн.) становить 233\~711,41 грн. Тому грошова компенсація одній із сторін за відступ від рівності часток становить 8\~134,63 грн. Враховуючи наведені норми закону, вимоги ч. 1 ст. 71 СК України, інтереси і чоловіка, і дружини, і їх дітей, а також істотні обставини, які мають значення, а саме, що із [PERSON] залишились проживати діти 2009 р.н. та 2013 р.н., і перебувають на її утриманні, суд вважає доцільним саме [PERSON] виділити автомобіль Volkswagen Passat, 2010 р.в., [NUMBER] , вартістю 249\~980,66 грн. із стягненням з неї на користь [PERSON] грошової компенсації за відхилення від рівності часток в розмірі 8\~134, 63 коп. Визнати за [PERSON] право власності на автомобіль Оpel Astra, 1999 р.в., [NUMBER] , вартістю 101\~005,14 грн., автомобіль Volkswagen Passat, 1999 р.в., ідентифікаційний номер [NUMBER] , вартістю 112\~548,52 грн., причіп ПР АМС-500 Старконь, 2012 р.в., вартістю 20\~157,75 грн. Розподіл судових витрат слід здійснити відповідно до ст. 141 ЦПК України. Відповідно до ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування вартістю майна. При зверненні до суду з позовом [PERSON] поніс витрати по сплаті судового збору в сумі 5\~700 грн. (а.с. 18) та витрати на правничу допомогу, проте доказів понесення витрат не надав. [PERSON] понесла витрати по сплаті судового збору в сумі 2\~825 грн. (а.с. 47), витрати по оплаті експертизи в сумі 16\~281,52 грн. (а.с. 96) та витрати на правничу допомогу в сумі 15\~000 грн. (а.с. 173-175). В судовому засіданні на підставі висновку експерта було встановлено, що вартість частки спільно нажитого майна подружжя становить 241\~846,03 грн. Тому і позивач [PERSON] і позивач [PERSON] мали б сплатити судовий збір по 2\~418,46 грн. Оскільки сторони переплатили судовий збір, сума зайве сплаченого судового збору підлягає поверненню з державного бюджету кожному позивачу: [PERSON] 3\~281,54 грн. (5\~700 грн. 2\~418,46 грн. = 3\~281,54 грн.), [PERSON] 406,54 грн. (2\~825 грн. 2\~418,46 грн. = 406,54 грн.). Решта сплаченого судового збору залишається за кожним з позивачів. Твердження [PERSON] про те, що він звільнений від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» суд вважає безпідставним Згідно цієї норми від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав. Позивач [PERSON] надав посвідчення інваліда 3 групи, який має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни (а.с. 59). Разом з тим, предмет позову [PERSON] про поділ майна подружжя не стосується захисту його прав з урахуванням положень ст.ст. 12, 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», тому від сплати судового збору у даній справі він не звільнений. Відповідно до ч. 6 ст. 139, ст. 133 ЦПК України, витрати на оплату послуг експерта в сумі 16\~281,52 грн., понесені [PERSON] , також підлягають розподілу між сторонами по , тому з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути 8\~140,76 грн. При вирішенні питання щодо розподілу витрат на правничу допомогу, суд враховує, що позивач [PERSON] доказів понесення таких витрат не надав. Позивач [PERSON] надала докази понесення витрат на правничу допомогу в сумі 15\~000 грн. (а.с. 173-175) і про стягнення цієї суми заявила в підготовчому засіданні. Представник [PERSON] в судовому засіданні заперечила щодо стягнення суми витрат на правничу допомогу через її неспівмірність і у зв`язку з відсутністю належного доказу сплати гонорару. Відповідно до частин першої - четвертої\~статті 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку її до розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом справи. В постанові Великої Палати Верховного Суду від у\~справі № 910/12876/19, суд зауважив, що\~розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини. Враховуючи вимоги ст.ст. 137, ч. 4 ст. 141 ЦПК України, а також тривалість і складність справи та виконані адвокатом роботи, час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, предмет позовних вимог та значення справи для сторін, співмірність гонорару із складністю справи, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрати на правничу допомогу в сумі 8\~000 грн.

Outcome: approved