Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-20 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги\~мотивує тим,\~що з відповідачем по справі [PERSON] вони зареєстрували шлюб 23 січня 2016 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб зареєстрованого у виконкомі Середньоводянської сільської ради Рахівського району, Закарпатської області, номер актового запису № 6 від 23.01.2016 року, серії [NUMBER] . Від шлюбу у сторін дітей не народилося, однак розірвати шлюбу у органах РАЦСу відповідач відмовляється. Подружні відносини між ними припинені, внаслідок відсутності довіри та взаєморозуміння, несумісності характерів. Вже більше 3 років сторони проживають окремо, а шлюб існує лише формально. Відповідач на даний час проживає з іншою жінкою, позивачка також має намір зареєструвати шлюб з іншим чоловіком. Враховуючи, що вони з відповідачем припинили підтримувати подружні відносини, у кожного з них своє життя, їхній шлюб існує формально, тому за таких обставин, позивачка змушена звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу. Вважає, що єдиним виходом із ситуації, яка склалася, є розірвання шлюбу, будь-яке спільне подружнє життя з відповідачем та збереження шлюбу неможливе, оскільки це б суперечило інтересам позивачки. За таких обставин вважає, що спільне подружнє життя не доцільне. Сторони не можуть жити разом, спільного сімейного бюджету не мають, між позивачкою та відповідачем нема почуття любові та поваги, без чого не може повноцінно існувати жоден шлюб і очевидним є стійкий розлад подружніх стосунків, тобто їх шлюб розпався. Можливості та бажання надалі зберігати сім`ю в сторін немає. Просить, шлюб розірвати та не надавати їм з відповідачем строку на примирення, оскільки примирення між ними вже неможливе. Після розірвання шлюбу позивачка просила залишити їй шлюбне прізвище « [PERSON] ». Судові витрати позивачка залишає за собою. Ухвалою судді Рахівського районного суду Закарпатської області, [PERSON] від 29.08.2024 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження від відповідача до суду не надходило. Правом подання відзиву на позовну заяву відповідч не скористався. Крім того клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило. З урахуванням викладеного, відсутності клопотань сторін про призначення розгляду справи в судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі матеріалами. У зв`язку із здійсненням судом розгляду справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Згідно\~частини 1 статті 21 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 23.01.2016 року у виконкомі Середньоводянської сільської ради Рахівського району, Закарпатської області, номер актового запису № 6 від 23.01.2016 року, про що видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу дітей не народилося. Відповідно до\~ст.112 СК України,\~суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В роз`ясненнях\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»\~зазначено, що проголошена\~Конституцією України\~охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Поряд з цим, у відповідності до ч.1 ст.24\~СК України,\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Із\~статті 56 СК України\~вбачається, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. З даної норми слідує, що кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин і таке право не залежить від бажань іншого з подружжя. Позивач, [PERSON] на задоволенні позову наполягає. Відповідач, [PERSON] відзиву на позов, заяв та клопотань про відкладення справи розглядом, визначення терміну для примирення не подавав. Таким чином, враховуючи, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] не може бути збережений, оскільки зазначені обставини свідчать про те, що такий фактично розпався, спільне життя подружжя і збереження сім`ї стало неможливим, формальне існування шлюбу обмежує особисту свободу сторін, порушує їх особисті інтереси, що має істотне значення. В силу вимог ст.115 Сімейного Кодексу України, рішення суду про розірвання шлюбу, після набранням ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення, для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Отже, копію рішення суду, після набрання ним законної сили, слід надіслати до Рахівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Рахівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, для виконання. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне. Позивач, [PERSON] , як особа, яка змінила прізвище під час укладення шлюбу, виявила бажання залишити собі шлюбне прізвище « [PERSON] ». Частиною 2 статті 114 Сімейного кодексу України встановлено, що у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з частиною 3 статті 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі викладеного,

Outcome: approved