Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-16 00:00:00

В лютому 2024р. позивачка [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача ПрАТ «Страхова компанія «Страхова компанія «Еталон», в якому просила суд: - стягнути з відповідача на свою користь суму страхового відшкодування у розмірі 64428,0 грн.; витрати на професійну правничу допомогу - 15000,0 грн.; судовий збір в розмірі 1211,2 грн. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що 02 листопада 2023р. об 11:30 год. в м. Чернівці, на перехресті вул. Ю. Гагаріна та вул. Капеланська, мала місце дорожньо - транспортна пригода (далі по тексту - ДТП) за участі автомобілів: «Renault» д.н.з. [NUMBER] , який належить на праві власності позивачці, під керуванням [PERSON] та автомобіля «Volvo» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Учасниками даної ДТП було складено повідомлення про ДТП («європротокол»), відповідно до якого винним в настанні ДТП є водій автомобіля «Volvo» д.н.з. [NUMBER] [PERSON] результаті ДТП належний позивачці автомобіль отримав механічні пошкодження. Згідно з Актом виконаних робіт від 12 січня 2024р. вартість відновлювального ремонту автомобіля позивачки «Renault» д.н.з. [NUMBER] склала 64428,0 грн. В позасудовому порядку, позивачка звернулася до відповідача, оскільки цивільна відповідальність водія [PERSON] , згідно Полісу АР/3159145 була застрахована у відповідача, з заявою про настання страхового випадку та виплату суми страхового відшкодування, при цьому нею були виконанні всі положення ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Проте, в позасудовому порядку відповідач відмовляється відшкодувати позивачці спричинену матеріальну шкоду, не зазначаючи поважної причини, а тому вона вимушена була звернутись до суду з вказаним позовом для захисту своїх порушених прав. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20 квітня 2024р. відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. 14 травня 2024р. на адресу суду надійшов відзив на позов, в якому відповідач проти позову заперечив, зазначивши, що стороною позивача при визначенні розміру суми страхового відшкодування не були враховані положення ст. ст. 22, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а саме вартість відновлювального ремонту автомобіля позивачки, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складає 38050,19 грн., при цьому стороною позивача не було враховано, що на момент ДТП мав строк експлуатації понад 12 років. Відповідь на відзив стороною позивача не подавалась. До судового засідання сторонами були подані на адресу суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. В силу положень ст. ст. 211, 223 ЦПК України, суд вважає, за можливе продовжити розгляд справи у відсутність сторін. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, та не оспорювалось сторонами, що 02 листопада 2023р. об 11:30 год. в м. Чернівці, на перехресті вул. Ю. Гагаріна та вул. Капеланська, мала місце ДТП, за участі автомобілів: «Renault» д.н.з. [NUMBER] , який належить на праві власності позивачці, під керуванням [PERSON] та автомобіля «Volvo» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Учасниками даної ДТП було складено повідомлення про ДТП («європротокол»), відповідно до якого винним в настанні ДТП є водій автомобіля «Volvo» д.н.з. [NUMBER] [PERSON] . Станом на час ДТП, цивільно - правова відповідальність водія автомобіля «Volkswagen» д.н.з. [NUMBER] , була застрахована, згідно договору обов`язково страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів Поліс АР/3159145. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, а п. 1) ч. 1 ст. 1188 ЦК України передбачає, що шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. За змістом ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Судом встановлено, що в позасудовому порядку, позивачка зверталася до сторони відповідача для відшкодування завданої їй шкоди, шляхом сплати суми страхового відшкодування. Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивачка наголошувала, що внаслідок зазначеної вище ДТП, їй була спричинена матеріальна шкода у вигляді пошкодження належного їй автомобіля. Згідно з Актом виконаних робіт від 12 січня 2024р. вартість відновлювального ремонту автомобіля позивачки «Renault» д.н.з. [NUMBER] склала 64428,0 грн. Відповідно до пункту 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Отже, відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем дорожньо-транспортної пригоди, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. Статтями 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи положення ст. ст. 22, 28, 29, 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», правові позиції Великої Палати Верховного Суду, в силу положень ч. 4 ст. 263 ЦПК України, в постанові від 04 липня 2018р. (справа №755/18006/15-ц, провадження №14-176цс18), суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки підлягають частковому задоволенню, а саме з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню сума страхового відшкодування у розмірі 38050,19 грн., яка дорівнює вартості відновлювального ремонту автомобіля позивачки, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу, включаючи ПДВ на запасні частини, матеріали фарбування (звіт №16.24_SOS_-231107-270656 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу). При цьому судом не вставнолено не відповідність зазначеного звіту, а також його висновки не були спростовані стороною позивача протягом всього часу розгляду справи в суді. Відповідно до ст. ст. 137, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,2 грн.; витрати на професійну правничу допомогу, пропорційно до частини задоволених вимог - 8859,0 грн.

Outcome: partial