Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-13 00:00:00

[PERSON] в особі представника [PERSON] 01.11.2023 звернулася до Оболонського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення боргу у розмірі 377\~137,60 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що 10.02.2022 між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, за яким останній взяв в борг грошові кошти у розмірі 10\~000 доларів США, про що було складено розписку. [PERSON] зобов`язався повернути борг у розмірі 11\~000 доларів США до 08.03.2022, однак не виконав свого зобов`язання. Після претензії [PERSON] 26.08.2023 [PERSON] сплатив їй на рахунок 25\~000 грн, однак після цього перестав виходити на зв`язок. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 10.11.2023 справу передано за підсудністю до Приморського районного суду м. Одеси. Справа 08.12.2023 надійшла до Приморського районного суду м. Одеси та на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями була передана судді Суворовій О.В. Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 12.12.2023 провадження у справі було відкрите, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з призначенням судового засідання. Ухвалою від 22.01.2024 забезпечено участь представника позивача в судовому засіданні в режимі відеоконференції. Ухвалою від 29.01.2024 забезпечено участь представника відповідача в судовому засіданні в режимі відеоконференції. Ухвалою від 20.03.2024 забезпечено участь представника позивача в судовому засіданні в режимі відеоконференції. На підставі розпорядження керівника апарату Приморського районного суду м. Одеси від 01.07.2024 по справі було проведено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями, в результаті якого справу 02.07.2024 передано судді Бондарю В.Я. Ухвалою від 02.07.2024 справу було прийнято до провадження судді Бондаря В.Я. та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з призначенням судового засідання на 08.08.2024. У зв`язку з неявкою учасників справи у судове засідання 08.08.2024 розгляд справи було відкладено до 25.09.2024. Ухвалою суду від 15.08.2024 судові засіданні в справі призначено в режимі відеоконференції за участі представника позивача [PERSON] . У судовому засіданні 25.09.2024 проведеному за участі представника позивача [PERSON] та представника відповідача [PERSON] було залишено без розгляду клопотання про витребування доказів, розгляд клопотання про зупинення провадження відкладено до надання довідки, надано представнику відповідача 15-денний строк для ознайомлення зі справою, розгляд справи відкладено до 07.10.2024. До суду 07.10.2024 надійшов відзив представника відповідача [PERSON] , згідно якого відповідач визначає факт отримання коштів від [PERSON] та складення розписки 10.02.2022. Проте, у зв`язку з перебуванням відповідача на військовій службі та безпосередній участі у бойових діях, останній не має можливості повернути отримані у борг кошти. Примусове стягнення заборгованості у виконавчому провадженні поставить відповідача у скрутне матеріальне становище, тому запропоновано позивачу укласти мирову угоду щодо сплати заборгованості протягом трьох років. У судовому засіданні 07.10.2024 проведеному за участі представників сторін було відкладено розгляд справи до 14.10.2024. У судовому засіданні 14.10.2024 було відмовлено у задоволенні клопотання про зупинення провадження. Представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги. Представник відповідача [PERSON] підтримав визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, з огляду на наступне. Судом встановлено, що 10 лютого 2022 року [PERSON] склав розписку про те, що отримав від [PERSON] грошові кошти у борг в розмірі 10\~000 доларів США та зобов`язався повернути до 08.03.2022, 11\~000 доларів США. Згідно довідки військової частини [NUMBER] від 22.05.2024 сержант [PERSON] призваний по мобілізації з 27.02.2022 по теперішній час проходить військову службу. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Частиною 2 ст. 1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій кількості, такого само роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За умовами договору, позику отримано в доларах США. У відповідності до ст. 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня. Відповідно до вимог статті 192 ЦК України гривня є законним платіжним засобом на території України. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. За змістом статті 524 ЦК України грошовим визнається зобов`язання, виражене у грошовій одиниці України - гривні, проте в договорі сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги факт не повного виконання боржником своїх боргових зобов`язань за договором позики, волевиявлення позивача на стягнення коштів у національній валюті, суд вважає, що до стягнення із відповідача на користь позивача підлягає заборгованість за договором позики від 10.02.2022 в розмірі 377\~137,60 грн. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною 1 та 2 статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач при зверненні до суду оплатив судовий збір у розмірі 3\~771,38 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 27.10.2023. У зв`язку з задоволенням позову в повному обсязі сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved