Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-13 00:00:00

Позивач за первісним позовом, [PERSON] , звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому, з урахуванням залишення без розгляду частини позовних вимог, просить суд: визнати [PERSON] наймачем за попередньо укладеним договором найму житлового приміщення: квартири [ADDRESS] . Свої позовні вимоги [PERSON] , обґрунтовує тим, що на підставі рішення № 669 виконкому Київської міської ради депутатів трудящих від 18.09.1972 [PERSON] було видано ордер № 179325 від 06.10.1972 на безстрокове користування трикімнатною квартирою [ADDRESS] на сім`ю з 4 (чотирьох) осіб, а саме: [PERSON] (батько позивача), [PERSON] (мати позивача), [PERSON] (сестра позивача), [PERSON] (позивач). Тож, основним наймачем зазначеної вище квартири був його батько - [PERSON] , який помер [INFO] . За вищевказаною адресою зареєстровано та проживає 8 (вісім) осіб: позивач [PERSON] , батько позивача [PERSON] , (помер [INFO] ), мати позивача, [PERSON] , діти позивача: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , колишня дружина позивач [PERSON] . Вказана квартира не приватизована, утримується на балансі Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва», яке є наймодавцем зазначеної вище квартири, з яким було укладено договір найму попереднім наймачем (батьком позивача). Особовий рахунок на квартиру оформлений на ім`я батька позивача - [PERSON] , який помер [INFO] . Вказав, що виконував і продовжує виконувати обов`язки по утриманню житлового приміщення, визначені чинним законодавством України, своєчасно вживає заходів щодо усунення виявлених у квартирі несправностей, постійно сплачував і продовжує сплачувати рахунки за спожиті у квартирі комунальні послуги не лише за себе, а і за батька, за його життя, за матір та за всіх своїх дітей, що зареєстровані у квартирі. Однак, з урахуванням згоди інших зареєстрованих у квартирі осіб, відповідач [PERSON] не надала своєї згоди на переукладення договору найму, мотивуючи свою відмову тим, що хоче переукласти зазначений договір найму на своє ім`я. 26.08.2020 звернувся до Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації із письмовою заявою про внесення змін до особового рахунку на квартиру та до договору найму житлового приміщення (квартири) у зв`язку зі смертю попереднього наймача (батька позивача), однак Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» за дорученням Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації повідомила, що особовий рахунок може бути переведений на особу, яка зазначена в ордері на отримання житлового приміщення, для чого позивачу необхідно додати до заяви згоду всі зареєстрованих членів сім`ї та інші документи, перелік яких зазначається. Відповідно до листа-відповіді №103/45-4880 від 20.11.2020, Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» за дорученням Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації повідомила про те, що позивачу було відмовлено у розгляді питання по суті про зміну договору найму житлового приміщення за адресою: [ADDRESS] у зв`язку з відсутністю згоди всіх дорослих членів сім`ї, а саме: за відсутності згоди [PERSON] . Ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва Чех Н.А. від 18.12.2020 відкрито провадження у цій цивільній справі за правилами загального позовного провадження, з повідомленням сторін, призначено підготовче судове засідання, сторонам роз`яснено їх процесуальні права подати заяви по суті справи та визначено відповідні строки. Ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва Чех Н.А. від 01.03.2021 прийнято до спільного розгляду з первісним позовом, зустрічний позов [PERSON] , яка діє своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього [PERSON] , про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, визнання наймачем та зобов`язання внести зміни до договору найму жилого приміщення, роз`яснено право подати заяви по суті справи, у зв`язку із прийняттям зустрічного позову та встановлено відповідні строки. Відповідно до заявлених позовних вимог [PERSON] , [PERSON] , останні просять суд: визнати [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , такими, що втратили право користування житловим приміщенням, яким є квартира [ADDRESS] ; визнати [PERSON] наймачем за попередньо укладеним договором найму житлового приміщення, яким є квартира [ADDRESS] ; зобов`язати Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва», внести зміни до попередньо укладеного договору найму жилого приміщення, яким є квартира [ADDRESS] за умовами якого, визначити [PERSON] наймачем квартири [ADDRESS] ; судові витрати покласти на відповідачів. Вимоги зустрічного позову мотивовані тим, що [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який було розірвано 05.03.2004. В січні 1996 року подружжя переїхало до м. Києва та стали проживати в трикімнатній квартирі за місцем реєстрації [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] 17.02.2000 була прописана в квартиру за адресою: [ADDRESS] . Квартира не була приватизована, квартиронаймачем на той час був батько [PERSON] - [PERSON] . В квартирі на той час проживали п`ятеро осіб: [PERSON] , його матір [PERSON] , колишня дружина [PERSON] - [PERSON] , (розлучені з 1983 року), [PERSON] (відповідач-1) та [PERSON] (позивач). Спільне проживання під одним дахом з відповідачем-1 не складалось та в червні 2004 року відповідач-1 виїхав з квартири [ADDRESS] . Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 18.04.2006, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 28.08.2006 та ухвалою апеляційного суду Донецької області від 04.12.2007, в задоволенні позову [PERSON] , яка діяла в особистих інтересах та в інтересах малолітнього [PERSON] , відмовлено. На момент винесення вищевказаних вище рішень суду (2007 рік), в квартирі [ADDRESS] були прописані: [PERSON] , син [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (відповідальний квартиронаймач), фактично проживали: [PERSON] з малолітнім сином [PERSON] (2004 року народження), [PERSON] , [PERSON] (1992 року народження) та [PERSON] . Станом на день звернення до суду із зустрічною позовною заявою квартира [ADDRESS] є не приватизованою, фактично в ній проживає вона з сином [PERSON] займає прохідну кімнату площею 18,10 кв. м., іншими кімнатами користуватися не може (закриті). Вказала, що більше 20 років зареєстрована та постійно проживає в спірній квартирі, відповідальним квартиронаймачем якої до серпня 2020 року був [PERSON] . Після смерті у серпні 2020 року [PERSON] до КП «Керуюча компанія з обслуговування жилого фонду Дніпровського району м. Києва» надійшла заява від [PERSON] про переведення на нього особового рахунку на квартиру [ADDRESS] . Зважаючи на те, що [PERSON] останніх 17 років не проживає за місцем своєї реєстрації та не має там своїх особистих речей, вона має всі правові підстави для оформлення особового рахунку на її ім`я та категорично заперечує проти оформлення особового рахунку на [PERSON] . У переведенні особового рахунку на неї було відмовлено через відсутність згоди усіх зареєстрованих осіб. Враховуючи, що відповідачі в квартирі не проживають, позивач утримує квартиру в належному стані, сплачує комунальні платежі за частину квартири, яку займає, тому вважає, що лише вона, як особа яка 20 років постійно проживає в квартирі, має право стати наймачем за попередньо укладеним договором найму житлового приміщення, яким є квартира [ADDRESS] . У зв`язку із тим, що інші у квартирі не проживають, добровільно виїхали з квартири, їх майна в квартирі не має, перешкод у користуванні квартирою їм позивачка не чинила, тому позивач вважає, що відповідачі 1, 2 та 3 втратили право користування квартирою [ADDRESS] . 09.03.2021 до суду від [PERSON] надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи. 12.03.2021 до суду від [PERSON] надійшов відзив на зустрічну позовну заяву, у якому останній заперечував проти вимог [PERSON] , [PERSON] , посилаючись на те, що неодноразово деякий незначний час був відсутній у квартирі, однак такий строк не перевищував шести місяців, відтак зв`язок із квартирою не втратив. У спірній квартирі зберігає свої речі, має у квартирі облаштовану кімнату для проживання та за місцем реєстрації отримує медичні послуги, оплачує житлово-комунальні послуги, які надаються у спірній квартирі, відтак доводи зустрічного позову є необґрунтованими. 19.03.2021 до суду від [PERSON] надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи. 29.03.2021 до суду від представника [PERSON] , [PERSON] - [PERSON] надійшла відповідь на відзиви, у якій останній вказав про те, що наведені у відзиві [PERSON] доводи є необґрунтованими, оскільки відповідачі у квартирі не проживають та проживають за іншими адресами, аніж у спірній квартирі. 19.05.2021 до суду від представника [PERSON] , [PERSON] - [PERSON] надійшло клопотання про приєднання до матеріалів справи письмових доказів. 04.06.2021 до суду від третьої особи, Служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, надійшов лист, у якому третя особа просить прийняти рішення в найкращих інтересах дитини та без присутності представника Служби у судовому засіданні. Ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва Чех Н.А. від 29.06.2021 закрито провадження по справі за зустрічним позовом [PERSON] , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього сина-інваліда з дитинства [PERSON] , до [PERSON] , який діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району міста Києва», треті особи: Дніпровська районна в м. Києві державна адміністрація, Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, визнання наймачем та зобов`язання внести зміни до договору найму жилого приміщення в частині позовних вимог до [PERSON] . 10.06.2021 до суду від представника [PERSON] , [PERSON] - [PERSON] надійшло клопотання про приєднання до матеріалів справи письмових доказів. 22.06.2021 до суду від [PERSON] надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи. 13.07.2021 до суду від [PERSON] надійшов попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат. 14.07.2021 до суду від [PERSON] надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи. 21.07.2021 судом постановлено ухвалу про витребування доказів. 07.09.2021 на виконання ухвали суду про витребування доказів надійшли витребувані докази. Ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва Чех Н.А. від 04.10.2021 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. 20.10.2021 до суду від представника [PERSON] , [PERSON] - [PERSON] надійшло клопотання про приєднання до матеріалів справи письмових доказів. 15.11.2021 до суду від [PERSON] надійшла заява про долучення доказу до матеріалів справи. Ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва Чех Н.А. від 13.09.2022 закрито провадження по справі за зустрічним позовом [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , який діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району міста Києва», треті особи: Дніпровська районна в м. Києві державна адміністрація, Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, визнання наймачем та зобов`язання внести зміни до договору найму жилого приміщення в частині позовних вимог до [PERSON] . 27.09.2022 до суду від представника [PERSON] , [PERSON] - [PERSON] надійшло клопотання про приєднання до матеріалів справи письмових доказів. 17.10.2022 до суду від [PERSON] надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи. 21.12.2022 до суду від [PERSON] надійшла заява про долучення доказів до матеріалів справи. 04.01.2023 до суду від [PERSON] надійшла заява про долучення доказів до матеріалів справи. Розпорядженням керівника апарату Дніпровського районного суду м. Києва №180 від 28.04.2023 відповідно до п.п.2.03.50, 2.3.52 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду, здійснено повторний автоматичний розподіл вказаної судової справи між суддями. 01.05.2023 вказана цивільна справа була передана в провадження судді Катющенко В.П., відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.04.2023. Ухвалою судді Дніпровського районного суду міста Києва Катющенко В.П. від 01.05.2023 було прийнято цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] , Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району міста Києва», третя особа: Дніпровська районна в м. Києві державна адміністрація, про визнання наймачем та зобов`язання внести зміни до договору та за зустрічний позов [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , який діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх [PERSON] , [PERSON] , Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району міста Києва», треті особи: Дніпровська районна в м. Києві державна адміністрація, Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, визнання наймачем та зобов`язання внести зміни до договору найму жилого приміщення, до свого провадження та постановлено про її розгляд за правилами загального позовного провадження із повторним проведенням підготовчого провадження. 16.05.2023 до суду від представника [PERSON] - [PERSON] надійшло клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи, заява про розгляд справи за відсутності [PERSON] , заява про виклик свідка. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 25.05.2023 залучено до участі в справі за первісним позовом [PERSON] до [PERSON] , Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району міста Києва», третя особа: Дніпровська районна в м. Києві державна адміністрація, про визнання наймачем та зобов`язання внести зміни до договору, у якості співвідповідача - Київську міську раду (місцезнаходження: м. Київ вул. Хрещатик, 36) та залучено до участі в справі за зустрічним позовом [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , який діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх [PERSON] , [PERSON] , Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району міста Києва», треті особи: Дніпровська районна в м. Києві державна адміністрація, Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, визнання наймачем та зобов`язання внести зміни до договору найму жилого приміщення, у якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору - Київську міську раду (місцезнаходження: м. Київ вул. Хрещатик, 36); учасникам у справі встановлено строки для подання заяв по суті справи. 26.06.2023 до суду з Київської міської ради надійшов відзив проти позову. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 05.07.2023 первісну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району міста Києва», Київська міська рада, [PERSON] , третя особа: Дніпровська районна в м. Києві державна адміністрація, про визнання наймачем та зобов`язання внести зміни до договору, в частині позовних вимог про зобов`язання Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району міста Києва» внести зміни до попередньо укладеного договору найму житлового приміщення, а саме квартири [ADDRESS] за умовами якого визначити наймачем квартири [ADDRESS] [PERSON] , залишено без розгляду. Цього ж дня, ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 05.07.2023 залучено до участі в справі за первісним позовом [PERSON] до [PERSON] , Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району міста Києва», Київська міська рада, третя особа: Дніпровська районна в м. Києві державна адміністрація, про визнання наймачем та зобов`язання внести зміни до договору, у якості співвідповідача - [PERSON] ( [INFO] , [ADDRESS] ); учасникам у справі встановлено строки для подання заяв по суті справи. 20.07.2023 до суду від представника [PERSON] - [PERSON] надійшло клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи. 06.09.2023 до суду представником [PERSON] - [PERSON] були подані пояснення. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 04.10.2023 залучено до участі в справі за первісним позовом [PERSON] до [PERSON] , Київської міської ради, [PERSON] , третя особа: Дніпровська районна в м. Києві державна адміністрація, про визнання наймачем та зобов`язання внести зміни до договору, у якості співвідповідача - Дніпровську районну в м. Києві державну адміністрацію; учасникам у справі встановлено строки для подання заяв по суті справи. 19.10.2023 до суду з Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації надійшов відзив на позовну заяву. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 15.11.2023 замінено первісного відповідача за зустрічним позовом [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , який діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх [PERSON] , [PERSON] , Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району міста Києва», треті особи: Дніпровська районна в м. Києві державна адміністрація, Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, визнання наймачем та зобов`язання внести зміни до договору найму жилого приміщення, належним відповідачем - Дніпровська районна в м. Києві державна адміністрація (код ЄДРПОУ: 37203257, вул. Івана Котляревського, 1/1, м. Київ); учасникам у справі встановлено строки для подання заяв по суті справи. 13.12.2023 до суду з Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації надійшов відзив на позовну заяву, у якому зазначено, що оскільки в матеріалах справи наявні докази того, що [PERSON] не втратив інтересу до спірного майна, визнання його таким, що втратив право користування квартирою не підлягає задоволенню, а також з урахуванням відсутності згоди всіх мешканців квартири для внесення змін до договору найму, у зустрічному позові слід відмовити. 24.01.2024 до суду представником [PERSON] , [PERSON] - [PERSON] були подані заяви про виклик свідків. Інших заяв по суті справи від учасників справи не надійшло. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 24.01.2024 закрито підготовче провадження по справі та призначено її до розгляду по суті. Представник позивача за первісним позовом, відповідача за зустрічним позовом [PERSON] - [PERSON] у судовому засіданні вимоги первісного позову, з урахуванням зміни предмету позову, підтримав. Пояснив суду, що спірна квартира за адресою: [ADDRESS] , не приватизована, а будинок знаходиться в управлінні Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації. [PERSON] з 1972 року проживає в квартирі, в яку вселився на підставі ордеру, який було видано його батьку. В 1991 році зареєстрував своє місце проживання у зазначеній квартирі. Батько помер, тому позивач просить визнати його наймачем квартири. На момент пред`явлення позову у квартирі було зареєстровано сім осіб: [PERSON] - мати позивача, позивач, його сини: [PERSON] , [PERSON] , неповнолітній [PERSON] та донька [PERSON] , колишня дружина позивача - відповідач [PERSON] . Відповідач [PERSON] доводилась родині позивача невісткою, відтак у сила норм ч. 1 ст. 106, ч. 2 ст. 64 ЖК України, не є членом сім`ї померлого наймача. Закон не вимагав від неї згоди. Сини позивача не є членами сім`ї наймача, проте повнолітній син [PERSON] надав свою згоду. Син [PERSON] набув повноліття під час розгляду справи, при цьому він не є членом сім`ї наймача. Інші діти - неповнолітні члени сім`ї позивача, але не є членами сім`ї наймача. Згоду могла надати лише мати - [PERSON] та остання надала свою згоду, яка посвідчена нотаріально, але вона померла. Покладався на те, що відсутні особи, які б мали надавати згоди щодо зміни договору найму у відповідності до ст. 64 ЖК України, зокрема дружини, діти позивача такими не є. Позов був пред`явлений до Київської міської ради, оскільки спірна квартира перебуває у власності органу територіальної громади, який управляє майном, при цьому відповідачу Дніпровській районній в м. Києві державній адміністрації були делеговані Київською міською радою повноваження на укладення договорів найму житла. Відповідачі - [PERSON] та [PERSON] проживають у квартирі та заперечують право позивача на укладення договору найму, відтак позов пред`явлений і до них. В частині зустрічного позову посилався на те, що докази на обґрунтування зустрічного позову є неналежними та недопустимими, оскільки надані акти одержані з порушенням порядку їх отримання та на підставі них неможливо встановити дійсні обставини справи, оскільки складені виключно зі слів [PERSON] . Посилання на те, що у [PERSON] є інше майно є безпідставними, оскільки майно що перебуває у його власності є нежитловими забудовами. Висновок Служби, який підтверджує місце проживання дітей [PERSON] , нібито за іншою адресою, вказує на те, що діти позивача проживають з їх матір`ю, однак висновок не містить точного зазначення з якого часу діти там проживають, а також постійне проживання чи тимчасове. Крім того, відсутні відомості про те, що будинок належить їх матері чи дітям. Вимоги зустрічного позову обґрунтовуються доводами первісного позову, що полягають у тому, що [PERSON] не є членом сім`ї наймача. При цьому, можуть бути інші особи, якщо вони проживають з наймачем та ведуть з ним спільне господарство, однак вона не могла проживати зі своїм свекром однією сім`єю та вести з ним господарство. Вимога про внесення змін до договору є передчасною, оскільки вона до наймодавця не зверталась. [PERSON] проживає у квартирі, де зареєстрований та періодично з`являється до цієї квартири. У теплий період він проживає на дачі. Його діти живуть з матір`ю, проте навідуються до батька і перебувають у спірній квартирі. Спірна квартира складається з трьох кімнат. [PERSON] користується кімнатою 12,6 кв.м., у якій знаходяться його речі та речі дітей. [PERSON] та його діти іншого житла не мають. Також зазначив, що свідки підтвердили, що [PERSON] інтерес до квартири не втратив, оскільки відвідує її не рідше одного разу на місяць. В задоволенні зустрічного позову просив відмовити, оскільки [PERSON] в квартирі з`являється, має там речі, а діти там не проживають через неприязні стосунки з [PERSON] . Відповідач за первісним позовом, позивач за зустрічним позовом [PERSON] у судовому засіданні вимоги первісного позову не визнала та просила задовольнити зустрічний позов. Пояснила суду, що [PERSON] продав однокімнатну квартиру в Ірпені . У спірній квартирі він не проживає, а його діти живуть з матір`ю. Вказала, що повертала речі [PERSON] , які знаходились в кімнаті 12,6 кв.м., його матері. Речей дітей в квартирі немає. Кімната 12,6 кв.м. була кімнатою його батька, вона зачинена. Вона та її сини мають право користуватися цією квартирою, бо вона державна. Вказала, що з сином [PERSON] робила ремонт у квартирі, а [PERSON] не бажає робити ремонт в місцях загального користування. [PERSON] не живе у квартирі з 2004 року, оскільки створював іншу сім`ю. В кімнаті 12,6 кв.м. є його речі: диван, стіл, одяг, особисті речі, але вона зачинена [PERSON] . Кімнату 16,8 кв.м. [PERSON] зачинив та не дає нею користуватися. Вона та її син [PERSON] користуються кімнатою 18.1 кв.м. Діти [PERSON] : [PERSON] та [PERSON] не проживають у квартирі, приїздили 1-2 рази на рік до дідуся, проживають з їх матір`ю. Їх речей у квартирі не було, не було їх ліжка в кімнаті 12.6 кв.м. Мати дітей була у квартирі на дні народження дідуся. [PERSON] приходить до квартири один раз на два тижні - годувати кішку і проходить через їх з сином кімнату. Кішка була зачинена в кімнаті три роки, однак останнім часом її вже не чують. Син [PERSON] не живе в квартирі десь 3-4 роки, він створює свою сім`ю. У судовому засіданні відповідач за первісним позовом, позивач за зустрічним позовом [PERSON] вимоги первісного позову не визнав та просив задовольнити зустрічний позов. Зазначив суду, що його батько не живе у квартирі. За все своє життя не пам`ятає, щоб батько жив у квартирі. Приходить до квартири 3-4 рази на 2-3 місяці, щоб переночувати. Раз у два тижні приходив годувати кішку. Взимку може приїхати пару разів переночувати. [PERSON] та [PERSON] бачив у квартирі один раз, ще коли бабуся жива була Їх речей та спальних місць у квартирі немає. Речі [PERSON] в квартирі є, однак які саме він не знає, оскільки кімната зачинена, на коридорі на вішалці є його пальто. В кімнаті 12,6 кв.м. колись проживав його брат. Дідусь жив в кімнаті 16.8 кв.м. Бабуся жила з ними в кімнаті 18.1 кв.м. Коли дідусь помер, то в кімнаті 16.8 кв.м. став проживати батько, коли приходив до квартири переночувати. [PERSON] з`їхав з квартири ще до смерті дідуся. Кімната 12.6 кв.м. була пуста. Бабуся приїздила жити сезонно (кінець осені-початок весни). Представник відповідачів за первісним позовом, позивачів за зустрічним позовом [PERSON] , [PERSON] - [PERSON] у судовому засіданні вказав, що первісний позов [PERSON] та [PERSON] не визнається, оскільки [PERSON] та його діти: [PERSON] та [PERSON] не проживали у квартирі, а діти взагалі ніколи не проживали у квартирі. Вказав, що [PERSON] уклала в 1991 році шлюб з [PERSON] . Спочатку жили в м. Запоріжжя в трикімнатній квартирі, яка належала [PERSON] . Продали її та купили дві квартири, одну для [PERSON] , яку потім продали та гроші [PERSON] забрав собі. У 1995 році переїхали до Києва та жили в квартирі батьків [PERSON] , де і донині проживає [PERSON] з сином [PERSON] . Крім них у квартирі ніхто не проживає. З червня 2004 року [PERSON] виїхав та забрав свої речі, переїхав до [PERSON] . У нього у власності є квартира та земельна ділянка. Речей [PERSON] у квартирі немає, є якась валіза в кімнаті, що не свідчить про те, що в ній його речі. В частині зустрічного позову вказав, що [PERSON] в квартирі практично не проживає та імітує своє проживання вже приблизно 23 роки. Він добровільно виїхав з квартири, обмежує право позивачів на користування квартирою, оскільки встановив замки на інших кімнатах. Станом на день подання позову в квартирі проживають лише [PERSON] та [PERSON] , у зв`язку з чим саме [PERSON] маю бути визнана наймачем за попереднім договором найму. Представник відповідача за первісним та зустрічним позовом Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації - Яценюк Л.П. у судовому засіданні заперечила як проти вимог первісного, так і зустрічного позову та просила відмовити в їх задоволенні. Зазначила, що зміна договору найму потребує згоди усіх членів сім`ї, однак такої згоди немає. 11.03.2024 представник позивача за первісним позовом, відповідача за зустрічним позовом [PERSON] - [PERSON] подав до суду заяву про відмову від допиту свідка [PERSON] . Цього ж дня представник відповідачів за первісним позовом, позивачів за зустрічним позовом [PERSON] , [PERSON] - [PERSON] подав до суду заяву про відмову від допиту свідків: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Допитана у судовому засіданні як свідок [PERSON] показала суду, що проживає в кв. [ADDRESS] з 1973 року, є сусідкою сторін по справі. [PERSON] прописав дітей, але ні дітей, ні жінку інколи не бачила. [PERSON] у квартирі живе з 1996 року. [PERSON] не жив у квартирі ще до народження сина [PERSON] . В квартирі у них свідок бувала часто, квартира трикімнатна, [PERSON] живе в прохідні, інші кімнати закриті. Років десять у великій кімнаті живе кішка, після смерті батька [PERSON] закрив цю кімнату. У маленькій кімнаті жив [PERSON] з дівчиною, але пожили півроку і виїхали. Свекри, [PERSON] і [PERSON] жили у квартирі, а [PERSON] покинув їх ще до народження [PERSON] . Інші діти [PERSON] не жили у квартирі, що стало відомо із іншого судового процесу. [PERSON] речей в квартирі не має. Коли свекруха жила у квартирі, то [PERSON] спала на підлозі. Вказала, що підписувала акт, тоді приходили з ЖЕКу та перевіряли чи живе в квартирі [PERSON] . В кімнаті з балконом жив свекр. Зазначила, що можливо речі [PERSON] і є у квартирі, втім у кімнатах, що зачинені. Пояснила, що перед складанням актів була в квартирі, тоді приходив ЖЕК , опісля підписувались акти. [PERSON] і [PERSON] стали проживати в квартирі з 1996 року. Він поїхав у Запоріжжя і вони приїхали звідти. Тоді у квартирі жили свекри [PERSON] , але свекруха і старший син [PERSON] їздили у Запоріжжя. Коли [PERSON] була вагітна [PERSON] , то [PERSON] у квартирі вже не жив. Бувала тоді в квартирі, спілкувались з свекрухою двічі-тричі на тиждень. Свекруха [PERSON] померла приблизно 10 років назад, а потім помер свекор. Зазначила, що після смерті свекра бувала у квартирі часто. Показала суду, що у прохідній кімнаті жили: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ; у маленькій кімнаті жив [PERSON] ; у великій кімнаті жив свекор і він забрав матір з села, яка у квартирі і померла. Син [PERSON] пішов з жити з квартири ще коли свекор зі свекрухою були живі. Кімнату [PERSON] закрив, він приїздив до них у гості, бачила його рідко, раз в два місяці. Після смерті батьків [PERSON] приходив в квартиру погодувати кішку, приблизно раз в 7 днів. Вказала, що не бачила, щоб [PERSON] ночував в квартирі. Дві кімнати закриті на ключ, але ніколи в них не заглядала. Зазначила, що у тамбурі відеоспостереження встановлене, тому бачила коли [PERSON] приходив, як перетягав меблі, але бував в квартирі не більше години. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] показала суду, що зі сторонами живе в одному під`їзді. Пам`ятає, коли [PERSON] була вагітна [PERSON] , коли розлучалася з чоловіком, він не визнавав дитину. Зазначила, що забирала [PERSON] з пологового будинку, допомагала їй вдома. Після смерті батьків [PERSON] , [PERSON] з [PERSON] живуть самі у квартирі. Можливо раз на місяць [PERSON] забігає в квартиру, бачила як він забігає, оскільки проживає на першому поверсі, але він в квартирі затримується не більше ніж на годину. За життя батьків [PERSON] з [PERSON] та дитиною жили в прохідній кімнаті з свекрухою. Показала, що наразі дві кімнати закриті, в тому числі кімната з балконом. Зазначила, що з [PERSON] знайома з 1996 року, як вона переїхала. В квартирі буває раз на тиждень, раз у два тижні. Вказала, що [PERSON] дуже давно не бачила, а її донька сказала, що бачила його місяць тому. Зазначила, що [PERSON] з моменту розлучення не живе у квартирі, інколи навідувався. Знає, що він має ще двох дітей. В квартирі мала доступ лише до кухні і кімнати [PERSON] , інші дві кімнати закриті і до них доступу немає. Відзначила, що підписувала акти з ЖЕКом про те, що в квартирі, в якій проживає [PERSON] і [PERSON] , інші діти і [PERSON] не проживають. Відсутність речей [PERSON] і його дітей встановлена в тих місцях, в яких була: кухня, коридор, ванна, кімната [PERSON] . Можливо у зачинених кімнатах були їх речі, однак вона там не була. Прийшли працівники ЖЕКу, була ще сусідка, оглянули, встановили і написати акти. Дні народження дітей [PERSON] невідомі. За життя батьків [PERSON] теж бувала в квартирі раз на два тижні. В 1996 році в квартирі проживали: в кімнаті з балконом - свекор і бабуся; в малій кімнаті - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . [PERSON] не проживав з 2004 року, [PERSON] тоді була вагітна. Він приходив, навідувався, ночував. Коли народився [PERSON] , то перестав ночувати. Через рік, приблизно у 2005 році, у маленькій кімнаті стали проживати [PERSON] з [PERSON] , а у прохідній: [PERSON] , [PERSON] , свекруха її. У великій кімнаті проживав один свекор. Після смерті свекрів нічого не змінилося у проживанні: [PERSON] в маленькій, [PERSON] і [PERSON] в прохідній. Після смерті свекра кімнату зачинили, там ще деякий час жила кішка, але не відомо є вона там чи ні, бо кімната закрита. Доступу на балкон [PERSON] та [PERSON] не мають. [PERSON] з`їхав з квартири приблизно 4-5 років тому, живе своїм життям з дівчиною. Його кімната теж закрита. Вказала, що в квартирі [PERSON] жодного разу не бачила. Бачила, як він заходить у під`їзд і повертається в машину. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] показала суду, що знає [PERSON] з часу як переїхала в квартиру. Знала також старшого сина та [PERSON] . Показала, що з 1998 року жили в будинку у сусідньому під`їзді, потім купили квартиру. Зазначила, що буває в квартирі 3-4 рази на рік, приходила кота лікувати. Живе [PERSON] з сином у прохідній кімнаті, а дві інші кімнати в квартирі закриті. Зі слів [PERSON] , закрив кімнати колишній чоловік [PERSON] , якого свідок знала в дитинстві, а за минулий рік бачила один раз, а до цього ще пару раз. Знає, що він міг приходити ночувати, коли були живі його батьки, тоді він приходив частіше. Дітей його не знає, ніколи не жили, вік також не знає. Коли приходила акти складати, то ніяких дитячих речей не було. В кухні є окремий холодильник, є у [PERSON] окремий холодильник, там чужих речей не було. Зазначила, що знайома з [PERSON] та [PERSON] , а також знала ще свекруху. З 1998 року проживає у квартирі [ADDRESS] , тоді було 8 років. В гості до них приходила на свята, застілля були, спілкувалась з [PERSON] , бо були однолітками. Зараз з усіма сусідські стосунки. Коли [PERSON] народився, то з [PERSON] жив у прохідній кімнаті, а також з ними жила свекруха, коли приїздила. У маленькій кімнаті жили [PERSON] та [PERSON] , а в кімнаті з балконом живе свекор з тваринами. Перший з квартири з`їхав [PERSON] , [PERSON] тоді був приблизно дошкільного віку. Померла свекруха, потім свекор. У [PERSON] і [PERSON] є кішка, то вона (свідок) приходила до неї. Чула, що після смерті свекра, у його кімнаті залишилась кішка і за нею доглядає [PERSON] , але її не було видно та не було чути, щоб вона шкреблась. [PERSON] , на її переконання, з`їхав ще до смерті свекра, але точно не пам`ятає. Дві кімнати у квартирі зачинені, а в кімнаті свекра взагалі ніколи не була. Зі слів [PERSON] , в квартиру приходить або [PERSON] , або [PERSON] , щоб погодувати кішку. Суд, вислухавши пояснення сторін та їх представників, а також свідків, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини на яких вони ґрунтуються, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Як убачається з матеріалів справи, 06.10.1972 Виконавчим комітетом Київської міської ради депутатів трудящих на підставі рішення Дарницького виконкому від 18.09.1972 № 669 було видано [PERSON] ордер на жиле приміщення № 179325 на сім`ю з чотирьох осіб на право зайняття трикімнатної квартири [ADDRESS] , складом сім`ї: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (т. 1 а.с. 7). Згідно Витягу з Реєстру територіальної громади м. Києва про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні за адресою: [ADDRESS] , станом на 15.12.2020 були зареєстровані вісім осіб: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (т. 1 а.с. 8-14). [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , який був зареєстрований у квартирі за адресою: [ADDRESS] (т. 1 а.с. 15). Згідно свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , його батьками записані: [PERSON] , [PERSON] (т. 1 а.с. 16). 26.08.2020 [PERSON] звернувся до голови Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації із заявою про зміну квартиронаймача (т. 1 а.с. 17). 25.09.2020 [PERSON] звернулась до головного інженера КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації» з вимогою перевести особовий рахунок на квартиру [ADDRESS] на неї та врахувати її відмову у наданні згоди на оформлення особового рахунку на зазначену квартиру на [PERSON] (т. 1 а.с. 89). Листом Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації № 103/45-4880 від 20.11.2020 повідомлено [PERSON] про те, що відсутні підстави для вчинення дій по зміні договору найму та переведенні особового рахунку на квартиру [ADDRESS] , оскільки з наданих документів з`ясовано, що повнолітні особи, які зареєстровані у квартирі не дійшли згоди щодо визначення відповідального квартиронаймача зазначеної квартири (т. 1 а.с. 21). 08.10.2020 [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулись із листом до [PERSON] з проханням надати згоду на укладення з [PERSON] та Дніпровською районною в місті Києві державною адміністрацією договору найму квартири [ADDRESS] (т. 1 а.с. 23). [PERSON] не надала згоди на переведення договору найму квартири [ADDRESS] на [PERSON] , посилаючись на те, що основним квартиронаймачем має бути [PERSON] (т. 1 а.с. 24). [PERSON] та [PERSON] надали свою згоду на укладення (переукладення) договору найму житлового приміщення - квартири [ADDRESS] між Дніпровською районною в місті Києві державною адміністрацією та [PERSON] у заяві, яка посвідчена приватним нотаріусом Запорізьким міського нотаріального округу Куріпко В.О. (т. 1 а.с. 30, 33). [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі та від шлюбу мають двох дітей: [PERSON] та [PERSON] (т. 1 а.с. 60-61). Актами від 04.10.2017 мешканці квартир [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] ствердили, що у квартирі [ADDRESS] цього ж будинку проживають та зареєстровані [PERSON] та її син [PERSON] . Також у квартирі зареєстрований [PERSON] та його діти: [PERSON] та [PERSON] , які у зазначеній квартирі не проживають (т. 1 а.с. 75, 76). Висновком Служби у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації від 17.10.2019 встановлено, що діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] проживають разом із матір`ю (т. 2 а.с. 174-176). Актом обстеження житлово-побутових умов ЖЕД-407 від 02.11.2020 зі слів заявника [PERSON] встановлено, що у квартирі проживає двоє осіб, зареєстрованими значяться вісім осіб (т. 1 а.с. 77). Актами, складеними мешканцями квартир [ADDRESS] , 29, [ADDRESS] , засвідченими начальником ЖЕД-407 від 26.11.2020 встановлено, що у квартирі за адресою: [ADDRESS] проживає одна сім`я з двох осіб, а саме: [PERSON] , [INFO] та її син - [PERSON] , [INFO] .. [PERSON] не проживає з 10.06.2004, [PERSON] не проживає з дня народження, [PERSON] не проживає з дня народження, [PERSON] не проживає з 01.06.2019 (т. 1 а.с. 78, 79). Згідно акту обстеження умов проживання від 27.11.2020, складеного спеціалістом Служби у справах дітей та сім`ї КМДА з метою обстеження умов проживання дитини за адресою: [ADDRESS] встановлено, що житло складається з трьох кімнат, не приватизоване, родина проживає в 1 кімнаті, інші зачинені. За цією адресою проживають і мають постійне місце реєстрації: [PERSON] та [PERSON] . Зі слів сусідки з 34 квартири гр. [PERSON] проживає в 33 квартирі з 1996 року разом з дітьми. Має складні стосунки з чоловіком (т. 1 а.с. 81). Актами, складеними мешканцями квартир [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , засвідченими начальником ЖЕД-407 від 19.02.2021 встановлено, що у квартирі за адресою: [ADDRESS] проживає одна сім`я з двох осіб, а саме: [PERSON] , [INFO] та її син - [PERSON] , [INFO] .. [PERSON] не проживає з 10.06.2004, [PERSON] не проживає з дня народження, [PERSON] не проживає з дня народження, [PERSON] не проживає з 01.06.2019 (т. 1 а.с. 173, 174). Актом про фактичне місце проживання від 12.03.2021, складеного мешканцями квартир [ADDRESS] , [ADDRESS] , засвідченим начальником ЖЕД-407, підтверджено, що у квартирі [ADDRESS] фактично проживають: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (т. 2 а.с. 62). Актом обстеження житлово-побутових умов ЖЕД-407 від 17.03.2021 на підставі звернення [PERSON] встановлено, що зі слів заявника у квартирі проживає сім осіб, зареєстрованими значаться сім осіб (т. 2 а.с. 61). Актами, складеними мешканцями квартир [ADDRESS] , 29, [ADDRESS] , засвідченими начальником ЖЕД-407 від 01.06.2021 встановлено, що у квартирі за адресою: [ADDRESS] проживає одна сім`я з двох осіб, а саме: [PERSON] , [INFO] та її син - [PERSON] , [INFO] .. [PERSON] не проживає з 10.06.2004, [PERSON] не проживає з дня народження, [PERSON] не проживає з дня народження, [PERSON] не проживає з 01.06.2019 (т. 1 а.с. 180-181). Актом про фактичне місце проживання від 14.06.2021, складеного мешканцями квартир [ADDRESS] , [ADDRESS] , засвідченим начальником ЖЕД-407, підтверджено, що у квартирі [ADDRESS] фактично проживають: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (т. 2 а.с. 62). Згідно акту обстеження умов проживання від 15.06.2021, складеного спеціалістом Служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації з метою соціально-правового захисту прав дітей проведено обстеження умов проживання дитини за адресою: [ADDRESS] встановлено, що житло складається з трьох кімнат, яке розташоване на 9 поверсі 9-ти поверхового будинку, не приватизоване, ізольоване. Зі слів батька діти: [PERSON] , [PERSON] періодично проживають у цій квартирі. [PERSON] постійно проживає у квартирі разом з матір`ю [PERSON] (т. 2 а.с. 220). У листі Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації від 16.08.2021 № 103/6769/41/3 [PERSON] вказано, що 15.06.2021 спеціалістом Служби [PERSON] проведено обстеження умов проживання дитини за адресою: [ADDRESS] . Обстеження проводилося у присутності зареєстрованих у квартирі [PERSON] та [PERSON] Обстеженням встановлено, що в квартирі дві окремих кімнати та одна кімната, яка не відокремлена окремою стіною та не має вхідних дверей. При цьому на момент обстеження зазначена частина квартири була відокремлена непрозорим простирадлом. Як повідомила спеціалісту Служби [PERSON] , в даній частині квартири проживає вона разом із неповнолітнім сином [PERSON] , 2004 р.н., який є інвалідом з дитинства. Мати дитини заперечувала щодо обстеження безпосередньо умов її проживання та її дитини. Спеціаліст Служби не змогла пройти на відокремлену частину квартири і проводила обстеження інших приміщень та окремих кімнат квартири разом із [PERSON] . Інформація щодо періодичного перебування малолітніх дітей [PERSON] , 2009 р.н., та [PERSON] , 2010 р.н., записано зі слів їх батька [PERSON] . Дітей на час проведення обстеження в квартирі не було. В акті зазначено, що діти періодично проживають в квартирі. Щодо наявності у оглянутих кімнатах дитячих речей, книг або іграшок, то в акті цього не зазначалося, а вказано наявність ліжка, стільців, шафи, телевізора тощо було формально підтверджено проведеною спеціалістом Служби фотофіксацією (т. 3 а.с. 25-26). За зареєстрованим місцем проживання [PERSON] отримує первинну медичну допомогу, інтернет послуги та поштову кореспонденцію , а також з ним укладалися договори, що стосуються обслуговування спірної квартири (т. 2 а.с. 35, 36, 43-47, 105-107). [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , яка була зареєстрована у квартирі за адресою: [ADDRESS] (т. 2 а.с. 116). Крім того, судом встановлена, що рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 18.04.2006, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 28.08.2006 та ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 04.12.2007, в задоволенні вимог позову [PERSON] та в інтересах неповнолітнього [PERSON] до [PERSON] . [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , треті особи: відділ з питань охорони дитинства Дніпровської районної у місті Києві Державної адміністрації, Дніпровська районна в місті Києві державна адміністрація про визначення порядку користування житловим приміщенням, відмовлено (т. 1 а.с. 62-72). Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 27.09.2021 у цивільній справі № 755/19534/20 у задоволенні позовних вимог [PERSON] , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої дитини - інваліда з дитинства [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , який діє в своїх інтересах та від імені малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , за участю третьої особи Служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про встановлення порядку користування житловим приміщенням, відмовлено повністю (т. 3 а.с. 30-32). Ухвалою Київського апеляційного суду від 31.08.2022 у цивільній справі № 755/19534/20 прийнято відмову представника [PERSON] - [PERSON] від позову. Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 27.09.2021 визнано нечинним. Провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої дитини [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , який діє в своїх інтересах та від імені малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про встановлення порядку користування житловим приміщенням закрито. 15.06.2023 [PERSON] звернувся до Київської міської ради із заявою про надання згоди на визнання наймачем квартири за раніше укладеним договором найму житлового приміщення замість померлого наймачу [PERSON] (т. 4 а.с. 175) За змістом статті 47 Конституції України, кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону за рішенням суду. Згідно зі статтею 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї. Відповідно до статті 65 ЖК України наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Аналіз наведених норм закону свідчить про те, що право користування жилим приміщенням нарівні з наймачем виникає у тих осіб, які вселилися як члени сім`ї наймача в установленому законом порядку. Статтею 9 ЖК України передбачено, що ніхто не може бути обмежений в праві користування житловим приміщенням інакше як на підставах і в порядку, передбаченому законом, житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони використовуються проти їх призначення або з порушенням прав інших громадян. Відповідно до статті 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Згідно зі статтею 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Верховний Суд наголошує на тому, що у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (стаття 71 ЖК України), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. Наймачеві або членові його сім`ї, який був відсутнім понад встановлений законом строк без поважних причин, суд вправі з цих мотивів відмовити в позові про захист порушеного права (вселення, обмін, поділ жилого приміщення тощо). Наймач або член його сім`ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від пред`явлення позову про це. На підтвердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресація кореспонденції, утворення сім`ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо). Частина перша статті 81 ЦПК України визначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, зобов`язана їх довести, надавши суду докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про такі обставини. В іншому разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин, суд вправі винести рішення у справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (стаття 77 ЦПК України). У справах про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, на позивача покладається обов`язок із доведення відсутності відповідача у спірному приміщенні понад строк, із яким законом пов`язана можливість збереження права користування житлом за відсутнім наймачем (користувачем), а на відповідача, відповідно, покладається обов`язок із доведення поважності причин відсутності у спірному приміщенні понад встановлений законом строк. Такий правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду: від 12.01.2021 у справі № 344/7064/16-ц (провадження № 61-15204св20), від 02.12.2020 у справі № 760/11141/19 (провадження № 61-23066св19), від 11.11.2020 у справі № 619/40/17 (провадження № 61-10243св19), від 21.10.2020 у справі № 645/7374/18 (провадження № 61-10094св20). Початок відліку часу відсутності визначається від дня, коли особа залишила приміщення. Повернення особи до житлового приміщення, яке вона займала, перериває строк тимчасової відсутності. При тимчасовій відсутності за особою продовжує зберігатись намір ставитися до житлового приміщення як до свого постійного місця проживання, тому при розгляді позову про визнання особи такою, що втратила право на жилу площу, суд повинен ретельно дослідити обставини, які мають значення для встановлення причин довготривалої відсутності. Указана правова позиція викладена, зокрема, в постанові Верховного Суду від 24.10.2018 у справі № 490/12384/16-ц (провадження № 61-37646св18). У справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (стаття 71 ЖК України), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. У разі їх поважності (перебування у відрядженні, в осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Такий висновок викладений, зокрема, в постанові Верховного Суду від 18.03.2019 у справі № 182/6536/13-ц (провадження № 61-23089св19). Звертаючись до суду із позовною вимогою про визнання [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, позивачі за зустрічним позовом [PERSON] та [PERSON] покладалися на те, що відповідачі у квартирі не проживають, утриманням не переймаються, інтерес до квартири втратили, відтак їх слід визнати такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Аналіз статті 71 ЖК України дає підстави для висновку, що особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщеннями за двох умов: непроживання особи в жилому приміщенні більше шести місяців та відсутність поважних причин. Саме на позивача процесуальний закон покладає обов`язок довести факт відсутності відповідача понад встановлені статтею 71 ЖК України строки у жилому приміщенні без поважних причин. Обґрунтовуючи вимоги у цій частині [PERSON] подала до суду акти про не проживання [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у спірній квартирі, а також покладалася на покази свідків. Допитані у судовому засіданні свідки ствердили, як сама [PERSON] , так і [PERSON] ствердили, що не рідше одного разу на тиждень [PERSON] відвідує квартиру, що не може свідчити про те, що останній втратив інтерес до спірного житлового приміщення та упродовж тривалого часу відсутній за місцем зареєстрованого проживання. Аналіз встановлених під час розгляду спірних правовідносин обставин свідчить про те, що між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] склались неприязні стосунки, мають місце конфлікти, відтак спільне проживання зазначених осіб у житловому приміщенні складає конфліктні ситуації та унеможливлює спільне проживання в квартирі. Надані до суду акти про не проживання зазначених осіб у жилому приміщенні, як на підтвердження заявлених позовних вимог, містять суперечливості, за відсутності доступу до усіх кімнат, а також зі слів [PERSON] , що у сукупності не може свідчити про достовірність наведених у актах обставин. Таким чином, у суду відсутні підстави вважати, що відповідач [PERSON] не користувався квартирою за адресою [ADDRESS] без поважних причин, що в свою чергу є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог. Поряд з цим, матеріали справи містять докази на підтвердження того, що [PERSON] бере участь в утриманні квартири, сплачуючи комунальні платежі, періодично відвідує житлове приміщення, про що вказали свідки. В частині вимог щодо [PERSON] та [PERSON] про визнання їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням суд виходить з наступного. Згідно зі ст. 160 Сімейного кодексу України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Відповідно до Конвенції про права дитини 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів, а також забезпечують, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Судом установлено, що [PERSON] та [PERSON] проживають разом із матір`ю за адресою її проживання, що не може указувати на те, що останні втратили інтерес до житлового приміщення та зберігають місце проживання у іншому приміщенні у добровільному порядку, зважаючи на те, що на час розгляду справи останні у силу положень ст. 160 Сімейного кодексу України, проживали разом із своєю матір`ю. Зважаючи на викладене, враховуючи те, що визнання [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщення буде суперечити їх інтересам, суд доходить висновку про відмову у задоволенні вимог у цій частині. Таким чином, зважаючи на викладене та установлене в сукупності, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для визнання [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , такими, що втратили право користування житловим приміщенням, яким є квартира [ADDRESS] . Вирішуючи вимоги [PERSON] про визнання наймачем, [PERSON] про визнання наймачем та зобов`язання внести зміни до договору найму жилого приміщення, суд виходить з такого. Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Пунктом 1 частини другої статті 2 ЦК України передбачено, що однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства є верховенство права. Складовою верховенства права є принцип правової визначеності (пункт 61 Рішення Європейського суду з прав людини «Брумареску проти Румунії»). Основу принципу правової визначеності утворює ідея передбачуваності (очікуваності) суб`єктом відносин визначених правових наслідків (правового результату) своєї поведінки, яка відповідає наявним у суспільстві нормативним приписам. Принцип правової визначеності вимагає ясності й однозначності правової норми та забезпечення того, щоб ситуації та правовідносини залишалися передбачуваними. Відповідно до частини четвертої статті 10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У справі № 58255/00 встановлено, що тривалий час проживання особи в житлі, незалежно від його правового режиму, є достатньою підставою для того, щоб вважати відповідне житло належним такій особі в розумінні статті 8 Конвенції. Згідно із частинами першою, четвертою статті 9 ЖК України громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду або в будинках житлово-будівельних кооперативів. Відповідно до статті 61 ЖК України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер. Типовий договір найму жилого приміщення, правила користування жилими приміщеннями, утримання жилого будинку і прибудинкової території затверджуються Радою Міністрів Української РСР. Відповідно до частин першої та другої статті 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. У такому випадку особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням (стаття 65 ЖК України). Згідно із пунктом 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1985 № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», судам роз`яснено, що вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з`ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сім`ї наймача, чи приписані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім`ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням. Отже, у осіб, які вселилися до наймача, виникають усі права й обов`язки за договором найму жилого приміщення, якщо особи постійно проживали разом із наймачем і вели з ним спільне господарство та були визнані членами сім`ї наймача (частини перша та друга статті 64 ЖК України). Крім того, особи, які вселилися до наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо особи вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача та якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням (стаття 65 ЖК України). Під час вирішення спору про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з`ясувати, крім обставин щодо реєстрації цих осіб у спірному приміщенні, дотримання встановленого порядку при їх вселенні та наявності згоди на це всіх членів сім`ї наймача та обумовлення угодою між указаними особами, наймачем і членами сім`ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням, й інші обставини справи, що мають значення для справи, а саме: чи було це приміщення постійним місцем проживання цих осіб, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 11.07.2012 у справі № 6-60цс12 і підстав для відступлення від цієї правової позиції немає. Також Верховний Суд України у вказаній постанові зробив висновок про те, що «у осіб, які вселилися до наймача, виникають усі права й обов`язки за договором найму жилого приміщення, якщо особи постійно проживали разом із наймачем і вели з ним спільне господарство та були визнані членами сім`ї наймача (частини перша та друга статті 64 ЖК України). Відповідно до частини другої статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження». Повнолітній член сім`ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім`ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім`ї наймача. У разі відмови наймодавця у визнанні члена сім`ї наймачем за договором найму спір може бути вирішено в судовому порядку (частина перша та друга статті 106 ЖК України). Для визнання наймачем на підставі статті 106 ЖК України іншого члена сім`ї необхідно щоб попередній член сім`ї мав правовий статус «наймача». (Постанова Верховного Суду від 16.05.2018 в справі № 682/933/16-ц (провадження № 61-3248св18). У межах судового розгляду встановлено, що ордер на вселення до житлового приміщення видавався батьку [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] вселився до спірного житлового приміщення як член сім`ї наймача. Таким чином, з урахуванням установлених обставин суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивач [PERSON] має право на зміну договору найму, так як він вселився в спірну квартиру як член сім`ї попереднього наймача - син [PERSON] , набув рівного з наймачем права користування спірною квартирою, продовжує виявляти зацікавленість у збереженні за ним права користування житловим приміщенням, здійснює утримання спірного житлового приміщення, відтак має пріоритетне право на укладення з ним договору найму житлового приміщення, а тому його порушені права підлягають захисту в обраний ним спосіб, шляхом визнання [PERSON] наймачем за попередньо укладеним договором найму житлового приміщення квартири [ADDRESS] . При цьому, суд бере до уваги той факт, що [PERSON] та [PERSON] не входили до членів сім`ї наймача - [PERSON] , що виключає їх право бути наймачами спірного житлового приміщення що виключає, з урахуванням істотних обставин справи, задоволення зустрічного позову [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , який діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх [PERSON] , [PERSON] , Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, визнання наймачем та зобов`язання внести зміни до договору найму жилого приміщення. Щодо суб`єктного складу відповідачів за первісним позовом, суд вважає їх належними, з урахуванням такого. У частині 2 статті 327 ЦК України передбачає, що управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування. У відповідності до ч. 5 ст.60 Закону України «Про місцеве самоврядування» органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, укладати договори в рамках державно-приватного партнерства, у тому числі концесійні договори, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду. Згідно зі ст.30 Закону України «Про місцеве самоврядування» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать: управління об`єктами житлово-комунального господарства, побутового, торговельного обслуговування, транспорту і зв`язку, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, забезпечення їх належного утримання та ефективної експлуатації, необхідного рівня та якості послуг населенню; облік громадян, які відповідно до законодавства потребують поліпшення житлових умов; розподіл та надання відповідно до законодавства житла, що належить до комунальної власності; вирішення питань щодо використання нежилих приміщень, будинків і споруд, що належать до комунальної власності; здійснення контролю за станом квартирного обліку та додержанням житлового законодавства на підприємствах, в установах та організаціях, розташованих на відповідній території, незалежно від форм власності; видача ордерів на заселення жилої площі в будинках державних та комунальних організацій. Ураховуючи те, що квартира не приватизована і знаходиться у власності територіальної громади м. Києва, то управління житловим фондом здійснюється Київською міською радою через свої виконавчі органи, а саме: Дніпровською районною в місті Києві державною адміністрацією. Зважаючи на те, що питання про переукладення договору найму віднесено до повноважень Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, які їй делеговані Київською міською радою, зважаючи на відсутність згоди інших зареєстрованих у квартирі осіб - [PERSON] та [PERSON] , то останні є належними відповідачами за первісним позовом. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010). З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить висновку про задоволення первісного позову [PERSON] до [PERSON] , Київської міської ради, [PERSON] , Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, про визнання наймачем та відмову у задоволенні зустрічного позову [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , який діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх [PERSON] , [PERSON] , Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, визнання наймачем та зобов`язання внести зміни до договору найму жилого приміщення. У зв`язку з відмовою у задоволенні зустрічного позову, у суду відсутні підстави для стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] , [PERSON] судових витрат у порядку ст. 141 ЦПК України. Щодо стягнення судових витрат понесених позивачем за первісним позовом [PERSON] , то суд враховує, що його представник [PERSON] під час підготовчого провадження таких витрат не заявляв. Враховуючи наведене,

Outcome: approved