Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-22 00:00:00

29.03.2024 року до суду надійшов позов Комунального підприємства "Славутське ЖКО" до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. В обґрунтування позову представник позивача вказує, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна власниками квартири [ADDRESS] є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . КП «Славутьске ЖКО» обслуговує зазначений будинок, а саме: надає послуги з теплопостачання та управління багатоквартирним будинком. Відповідачі належним чином не виконували свої зобов`язання по оплаті житлово-комунальних послуг, в результаті чого утворилась заборгованість за послуги з теплопостачання у сумі 23542,95 грн., за послуги з управління багатоквартирним будинком у сумі 11 992,62 грн., за послуги із вивезення та захоронення твердих побутових відходів у сумі 787,44 грн. За таких обставин представник КП «Славутське ЖКО» звернувся до суду та просить стягнути з відповідачів солідарно заборгованість зі сплати комунальних послуг та сплачений судовий збір. Представник позивача в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги, посилаючись на обставини позову. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов визнала частково, вказавши, що її квартира відключена від центральної системи теплопостачання, борг за послуги з теплопостачання виник за період 2018-2019 року, коли її родина не мала коштів на оплату цієї послуги, вказаний борг знаходиться за межами 3 річного строку позовної давності, а тому не підлягає стягненню, послуги із вивезення та захоронення твердих побутових відходів включалися до плати за послуги з управління багатоквартирним будинком, які вона частково оплачувала, бо платіжки окремої на оплату вивозу відходів вона не отримувала, послуги з управління багатоквартирним будинком надавалися не в повному обсязі, вона оплачувала їх частково, але вважає, що позивач не має права стягувати заборгованість за період 2017-2020 року, оскільки сплив 3 річний строк позовної давності, який вона просила застосувати до спірних правовідносин. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , будучи належним чином повідомлені про час та дату розгляду справи, до суду не з`явились та про причини неявки не повідомили, відзив на позов не подавали. Заслухавши вступні слова учасників справи, дослідивши докази у справі в їх сукупності, оцінивши їх відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд приходить до наступного висновку. Згідно ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», визначено, що індивідуальним споживачем є фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Пунктом 5 ч. 1 ст. 1 Закону визначено, що житлово-комунальні послуги результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Згідно ст. 13 Закону, договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку. Пунктом 1 ч. 1 ст. 7 Закону визначено, що споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Вказаному праву споживача кореспондує обов`язок виконавця послуг щодо забезпечення своєчасності надання, безперервності і відповідної якості комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів, що передбачено п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону. Згідно ч. 1 ст. 9 вказаного Закону, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону, згідно ст. 10 вказаного Закону. За нормами Закону споживач зобов`язаний: укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору; оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до рішення виконавчого комітету Славутської міської ради від 25.01.2007 р № 46, прийнятого на виконання вимог ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавцем надання житлово-комунальних послуг мешканцям м. Славута визначено комунальне підприємство «Славутське житлово-комунальне об`єднання». Рішенням виконавчого комітету Славутської міської ради від 26.07.2018 року № 266, комунальне підприємство «Славутське ЖКО» призначене управителем багатоквартирного будинку [ADDRESS] . Отже, організацією, яка надає теплопостачальні послуги та послуги з утримання багатоквартирного будинку [ADDRESS] , є Комунальне підприємство «Славутське ЖКО». Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна власниками квартири [ADDRESS] є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», управління багатоквартирним будинком управителем здійснюється на підставі договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, що укладається згідно з типовим договором. Відповідно до договору № 88-УБ-01/2022 від 30.12.2021, останній укладений між КП «Славутське ЖКО» та співвласниками багатоквартирного будинку [ADDRESS] , предметом якого є надання послуг з управління багатоквартирним будинком, відповідно до п. 6 якого передбачено, що кожен із Співвласників зобов`язаний оплачувати Управителеві надані Послуги з управління в порядку, за ціною та у строки, встановлені цим договором. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», серед обов`язків співвласників багатоквартирного будинку є своєчасна сплата спожитих житлово-комунальних послуг. Пунктом 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення від 21 липня 2005 року №630 визначено, що споживач зобов`язаний: оплачувати послуги в установлені договором строки; забезпечувати доступ до мережі, арматури, квартирних засобів обліку, розподільчих систем представника виконавця за наявності в нього відповідного посвідчення: для ліквідації аварій - цілодобово; для встановлення і заміни санітарно-технічного та інженерного обладнання, проведення технічного і профілактичного огляду, зняття контрольних показників квартирних засобів обліку - згідно з умовами договору; дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг; забезпечувати цілісність квартирних засобів обліку та не втручатися в їх роботу; у разі несвоєчасного внесення плати за послуги сплачувати пеню у встановлених законом та договором розмірі; виконувати інші обов`язки відповідно до законодавства. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про теплопостачання», споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації та фактично отримувати теплову енергію, а відповідно до ст. 25 Закону у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії, заборгованість стягується у судовому порядку. Рішеннями виконавчого комітету Славутської міської ради від 26.02.2018 року № 65, 15.11.2018 року №416 встановлені скориговані тарифи на виробництво, транспортування, постачання теплової енергії та послуги з централізованого опалення. Окрім того, згідно з п. б ч. 1 ст. 15 Закону України «Про відходи», громадяни України, іноземці та особи без громадянства зобов`язані вносити в установленому порядку плату за користування послугами з вивезення побутових відходів. Частина 2, 3 ст. 35-1 вказаного Закону визначено, що власники або наймачі, користувачі, у тому числі орендарі, джерел утворення побутових відходів, земельних ділянок укладають договори з юридичною особою, яка визначена виконавцем послуг на вивезення побутових відходів, здійснюють оплату таких послуг та забезпечують роздільне збирання твердих побутових відходів. Збирання та вивезення побутових відходів у межах певної території здійснюються юридичною особою, яка уповноважена на це органом місцевого самоврядування на конкурсних засадах у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, спеціально обладнаними для цього транспортними засобами. Згідно рішення Виконавчого комітету Славутської міської ради від 16.11.2017 № 410, Комунальне підприємство «Славутське житлово-комунальне об`єднання» визначено виконавцем послуг із вивезення твердих побутових відходів на території м. Славута. Додатком до вказаного рішення встановлено тарифи на послуги з вивезення та захоронення твердих побутових відходів для усіх груп споживачів. З розрахунку заборгованості наданого позивачем вбачається, що в результаті несплати послуг за теплопостачання та послуг з утримання багатоквартирного будинку, послуг з вивезення та захоронення твердих побутових відходів відповідачами утворився борг за послуги з теплопостачання за період з 01.09.2018 року до 25.09.2019 року в сумі 23 542,95 грн., за послуги з управління багатоквартирними будинками за період з 01.02.2021 року до 31.01.2024 року у сумі 11992,62 грн., за послуги з вивезення та захоронення твердих побутових відходів за період з серпня 2018 року до березня 2019 року у сумі 787,44 грн. При цьому за послугами з теплової енергії зазначене сальдо на 01.09.2018 року - 1677,39 грн., сплачено 1317,80 грн. За послугами з управління багатоквартирними будинками зазначене сальдо з урахуванням уточнюючого розрахунку станом на 01.08.2018 року в сумі 3848,76 грн., сплачено 13 304,14 грн. З відповіді Управління соціального захисту населення виконкому Славутської міської ради Хмельницької області від 17.10.2024 року № 24-18/3519 слідує, що за період з 30.09.2018 року до 25.09.2019 року [PERSON] пільга та субсидія на житлово-комунальні послуги не призначалася. Відповідно до вимог ст.256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідно до ст. 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. У постанові ВП ВС від 04.12.2018 по справі № 910/18560/16 (12-143гс18) зазначено, що позовна давність може застосовуватися виключно, якщо позовні вимоги судом визнано обґрунтованими та доведеними: застосування положень про позовну давність та відмова в позові з цієї підстави здійснюється в разі, коли суд попередньо встановив наявність порушеного права, на захист якого подано позов, та обґрунтованість і доведеність позовних вимог. Окремо варто звернути увагу на те, що Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) на всій території України з 12.03.2020 року установлено карантин, правовий режим якого був неодноразово продовжений. Постановою КМУ від 27 червня 2023 р. № 651 "Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", відмінено з 30 червня 2023 р. на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. Законом України від 30.03.2020 року №540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». Виходячи із взаємозв`язку норм права, які були прийняті органом законодавчої влади в Україні під час дії карантину, введеного Урядом України у зв`язку із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), цілей, з метою яких ці норми впроваджені, а також з метою недопущення безпідставного звуження прав учасників цивільних правовідносин, суд дійшов висновку, що пункт 12 Перехідних і прикінцевих положень ЦК України щодо продовження під час карантину строків позовної давності, підлягає застосуванню у тому випадку, коли строк позовної давності не сплив на момент встановлення карантину на території України. Під час розгляду справи встановлено, що позивач звернувся до суду із позовом 29.03.2024 року, заборгованість за послуги з теплопостачання сплачувалася відповідачкою протягом 30.09.2018-25.09.2019 року, за послуги з управління багатоквартирними будинками з 30.09.2018 року до 24.01.2024 року, тобто строки позовної давності переривалися, і не сплинули станом на початок дії на території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 - 12.03.2020 року, а тому заборгованість за послуги з управління з теплової енергії в сумі 23183,36 грн, за послуги з управління багатоквартирним будинком у сумі 8143,86 коп., за послуги із вивезення і захоронення твердих побутових відходів в сумі 787,44 грн. підлягають стягненню солідарно з відповідачів. Посилання відповідачки [PERSON] на включення послуги із вивезення і захоронення твердих побутових відходів до послуги з управління багатоквартирними будинками не заслуговує на увагу, оскільки спростовується рішенням виконавчого комітету Славутської міської ради Хмельницької області від 19.01.2017 року № 20 "Про встановлення тарифів на вивезення та захоронення твердих побутових відходів" яким встановлені тарифи на послуги з вивезення та захоронення твердих побутових відходів окремо від послуги з управління багатоквартирними будинками. Разом з тим, суд вважає, враховуючи позицію відповідачки, яка просить застосувати строки позовної давності, надані позивачем розрахунки заборгованості за послуги з управління з теплової енергії із зазначенням сальдо станом на 01.09.2018 року, та за послуги з управління багатоквартирним будинком із зазначенням сальдо станом на 01.08.2018 року, що позбавляє суд можливості визначити з якого часу не була сплачена заборгованість за вказані послуги, чи здійснювалася у вказаний період часу відповідачами оплата, та встановити чи переривалися в цей період строки позовної давності, а також ненадання позивачем доказів на підтвердження надання відповідачам послуг з управління багатоквартирними будинками до 01.08.2018 року, що заборгованість за послуги з управління з теплової енергії в сумі 359,59 грн. та заборгованість за послуги з управління багатоквартирним будинком в сумі 3848,76 грн. не підлягає стягненню з відповідачів через пропуск строків позовної давності та недоведеність підстав для її стягнення в означеній сумі. З цих підстав суд вважає, що стягненню з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] солідарно підлягає заборгованість за послуги з теплопостачання у сумі 23 183 грн., за послуги з управління багатоквартирним будинком у сумі 8143, 86 грн., за послуги із вивезення і захоронення твердих побутових відходів в сумі 787, 44 грн. Судові витрати підлягають розподілу в порядку ст. 141 ЦПК України пропорційно сумі задоволених позовних вимог, тому судовий збір слід стягнути з відповідачів на користь позивача у сумі 2677, 05 грн. в рівних частинах, по 669,26 грн. з кожного.

Outcome: partial