Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-22 00:00:00

19.08.2024 р. до Глухівського міськрайонного суду Сумської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» (надалі також позивач) до [PERSON] (надалі також відповідач), про стягнення заборгованості. Позивач посилається на те, що 11.09.2021 р. між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» було укладено електронний договір № 4758823 про надання споживчого кредиту. Зазначений кредитний\~договір було\~укладено відповідно\~до правил\~надання коштів\~у позику,\~в тому\~числі і\~на умовах\~фінансового кредиту\~ТОВ «Авентус\~Україна» затверджених\~наказом №\~о53-ОД\~від 16.01.2020\~р.\~та розміщених\~на сайті\~https://creditplus.ua/ru/documents.\~Згідно з\~умовами кредитного\~договору відповідач\~отримав кредит\~у розмірі\~12050\~грн.,\~строком користування\~30\~днів,\~дата повернення\~кредиту 11.10.2021\~р.,\~з процентною\~ставкою 1,90\~%\~в день.\~11.10.2021\~р.\~відповідач здійснив\~оплату процентів\~на рахунок\~кредитора в\~розмірі нарахованих\~процентів за\~користування кредитом\~на суму\~2060,55\~грн.,\~в зв`язку\~з чим,\~згідно п.1.4\~та п.\~4.2\~кредитного договору,\~відбулося продовження\~строку кредиту\~ще на\~30\~днів (до\~10.11.2021\~р.)\~з стандартною\~процентною ставкою\~1,90%\~в день.\~10.11.2021\~р.\~відповідач не\~повернув кредитні\~кошти та\~не сплатив\~нараховані проценти. 25.09.2023 р. між ТОВ «Авентус Україна» та позивачем було укладено договір факторингу № 25.09/23-Ф, згідно з умовами якого ТОВ «Авентус Україна» відступило ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» право грошової вимоги за кредитним договором, про що відповідача повідомлено на електронну пошту. Оскільки відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором №\~4758823 від 11.09.2021 р. не виконує, в нього станом на дату звернення до суду утворилася заборгованість в розмірі 39524 грн., з яких: 12050,00 грн. сума кредиту, 27474 грн. сума процентів за користування кредитом. Вказану заборгованість позивач просив стягнути з відповідача, а також понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 10000 грн. 18.09.2024 р. суд відкрив провадження у цій справі і з урахуванням ч. 4 ст. 19 ЦПК України, вирішив її розглянути у порядку спрощеного провадження (а.с. 107-108). Сторони не подавали клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні. 20.09.2024 р. на зареєстровану адресу відповідача була направлена копія ухвали про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви та копіями доданих до неї матеріалів, із пропозицією направити до суду свій відзив на позов (а.с. 109). Відповідач, в установлений судом строк, відзиву на позов не подав. Розглянувши наявні у справі документи і матеріали, суд встановив наступне. Між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини на підставі договору позики, які регулюються\~Цивільним кодексом України. Судом встановлено, що 11.09.2021 р. між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] було укладено договір № 4758823 про надання споживчого кредиту, який підписано відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «А710691». Згідно договору відповідач отримав кредит в розмірі 12050,00 грн. на свою платіжну картку № [NUMBER] , строком на 30 днів, дата повернення кредиту 11.10.2021 р. За користування кредитом клієнт сплачує процентну ставку в розмірі 1,90 % на день (а.с. 18-22, 23,12-14). Факт перерахування кредитних коштів на картковий рахунок відповідача у розмірі 12050,00 грн. підтверджується повідомленням ТОВ «ФК «Контрактовий дім» № 3315 від 06.10.2023 р. (а.с. 43-46, 41). Відповідно до ч. 12\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним\~ст.12 цього Закону\~є оригіналом такого документа. Відповідно до ч. 13\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із\~ст. 64 ЦПК України. На офіційному веб-сайті ТОВ «Авентус Україна» https://www.creditplus.ua, у вільному доступі для всіх клієнтів ТОВ «Авентус Україна» розміщена повна інформація щодо договору кредиту та порядку його укладення, а саме, документи: текстом кредитного договору, Правилами, Паспортом споживчого кредиту, інформацією передбаченою частиною 2\~статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», ліцензією, фінансовим звітом, тощо. Згідно ч. 3\~ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідач, за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «А710691», підписав електронний кредитний договір, який містив усі істотні умови, і з якими відповідач ознайомився до моменту укладання. Таким чином, договір № 4758823 про надання споживчого кредиту від 11.09.2021 р., укладений у спосіб, визначений чинним законодавством України з повним дотриманням вимог щодо їх укладення із зазначенням умов, які жодним чином не порушують вимоги\~Закону України «Про захист прав споживачів», порядок надання та повнота наданої інформації відповідають вимогам\~Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Як вбачається з розрахунку заборгованості, відповідач 11.10.2021 р. сплатив проценти у сумі 2060,55 грн. (а.с. 74 зворотній бік), у зв`язку з чим відповідно до п.1.4 та п. 4.2 кредитного договору, відбулося продовження строку кредиту ще на 30 днів (до 10.11.2021 р.) з стандартною процентною ставкою 1,90% в день. 10.11.2021 р. Згідно п.1.5 договору стандартна процентна ставка становить 1,90% в день та застосовується: у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою споживача, відповідно до п.4.2 договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація відповідно до п. 4.3 договору. Як вбачається\~із матеріалів\~справи 10.11.2021\~р.\~відповідач свої\~зобов`язання перед\~кредитором щодо\~повернення кредиту\~та нарахованих\~процентів не\~виконав,\~а також\~не уклав\~угоду щодо\~пролонгації строку\~дії кредитного\~договору,\~в зв`язку\~з чим,\~а також\~згідно п.\~4.3.\~договору,\~кредитний договір\~було автопролонговано,\~а строк\~користування кредитом\~було продовжено\~на 90\~календарних днів.\~Порядок автопролонгації\~строку кредиту\~визначений п.\~4.3\~договору.\~ Відповідача було повідомлено про пролонгацію та автопролонгацію строку кредиту, що підтверджується повідомленням ТОВ «Авентус Україна» від 11.11.2021 р. (а.с. 24) Оскільки відповідач умов договору не виконав, допустив порушення термінів повернення кредитних коштів та нарахованих відсотків, за ним утворилась заборгованість, яка станом на дату звернення позивача до суду складає 39524,00 грн., з яких: 12050,00 грн. тіло кредиту, 27474,00 грн. нараховані проценти (а.с. 74-92). Судом також встановлено, що 25.09.2023 р. між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» було укладено договір факторингу № 25.09/23-Ф, у відповідності до умов якого ТОВ «Авентус Україна» відступило ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» право грошової вимоги до боржників, зазначених в реєстрі боржників (а.с. 56-60, 61,62,63,64,65). Відповідно до витягу з реєстру боржників, який є додатком № 1 до договору факторингу № 25.09/Ф-23 від 25.09.2023 р., ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 39524,00 грн, з яких: 12050,00 грн. - заборгованість за основним боргом, 27474,00 грн. сума заборгованості за відсотками (а.с. 27). Згідно ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). На підставі ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.\~1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.\~610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. На підставі ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.205,207 ЦК України). Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ч. 1ст.\~514\~ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, судом встановлено, що право вимоги за договором № 4758823 про надання споживчого кредиту від 11.09.2021 р., укладеним між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] перейшло до ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» на підставі договору факторингу № 25.09/23-Ф від 25.09.2023 р. Відповідно до ч. 1\~ст.\~1082 ЦК України\~боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Відповідачем відповідно до положень ст.\~ст. 76-81 ЦПК України, розрахунок заборгованості не спростований. Враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, матеріалів справи, а також приймаючи до уваги те, що стороною відповідача доводи та обґрунтування позову в ході розгляду справи не спростовані, а тому суд вважає, що позов про стягнення заборгованості є обґрунтованим та доведеним, в зв`язку з чим підлягає задоволенню. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача необхідно стягнути\~на користь позивача на відшкодування витрат по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн.. Що стосується витрат на правову допомогу, судом встановлено наступне. За правилами ч.1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України). Відповідно до ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує обставини, визначені у ч.3 ст.141 ЦПК України, зокрема обґрунтованість витрат та пропорційність до предмета спору з урахуванням ціни позову; поведінку сторони під час розгляду справи; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано: копію ордера на надання правничої допомоги, копію акту прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно договору № 17/07-2024 від 17.07.2024 р., копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, копію договору № 17/07-2024 про надання правової (правничої) допомоги від 17.07.2024 р. укладеного між ТОВ « ФК «Фінтраст Україна» та адвокатом Столітнім М.М., рахунок на оплату по замовленню № 3841/06/08 від 06.08.2024 р. (а.с. 25,26,37,54-55,73). Таким чином, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, враховуючи ступінь складності справи та обсяг виконаних робіт, принципи співмірності та розумності судових витрат, та у зв`язку із задоволенням позову, суд дійшов висновку про те, що з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати за надання професійної правничої допомоги у розмірі 10000,00 грн. На підставі викладеного та відповідно до ст.ст. 509, 526, 527, 530, 611, 626, 628, 638,1048, 1049, 1054 ЦК України,

Outcome: approved