Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-21 00:00:00

У липні\~2024\~до суду\~з позовом\~звернулася [PERSON] ,\~яка просила\~розірвати шлюб\~між нею\~та [PERSON] ,\~зареєстрований 22.11.2003\~року міським\~відділом РАГС\~управління юстиції\~Вінницької області. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 22.11.2003 сторони зареєстрували шлюб у міському відділі РАГС управління юстиції Вінницької області, серія [NUMBER] . Сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . На теперішній час шлюб між подружжям припинено та існує формально, що й стало підставою звернення позивача до суду. Ухвалою суду від 19.07.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Позивач до судового засідання не з`явилася, представник позивача надала заяву в якій позовні вимоги підтримала просила справу слухати у відсутність сторони позивача. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Суду надав заяву про визнання позову, та просив здійснити розгляд справи у його відстність. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі міським відділом\~РАГС управління\~юстиції Вінницької\~області з 22.11.2003 року (свідоцтво про шлюб а.с. 9). Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Відповідно до частини першої статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У частині першій статті 55 СК України встановлено, що дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Положеннями частин третьої та четвертої статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно із частиною другою статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З урахуванням визнання відповідачем заявленого позову до початку розгляду справи по суті, на підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 50% від суми судового збору, сплаченого позивачем за подання позовної заяви у розмірі 605,60 грн. Решту 50% від суми сплаченого позивачем судового збору в розмірі 605,60 грн. повернути позивачці з державного бюджету. На підставі викладеного та

Outcome: approved