Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-23 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду, в якому зазначив, що 04 вересня 2006 року між Новоархангельською райдержадміністрацією Кіровоградської області та [PERSON] укладено договір оренди земельної ділянки, загальною площею 29,93 га, яка знаходиться на території Надлацької сільської ради, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва від 04.09.2006 року, про що в Державному реєстрі земель вчинено запис №58 від 14.09.2006 року. Відповідно до п. 8 договору Оренди землі, термін дії договору 5 років. Після закінчення строку договору оренди, орендар має переважне право на його поновлення на новий строк. Задля чого орендар повинен за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. Згідно п. 43 договору Оренди землі встановлено, що цей договір набирає чинності після підписання його сторонами та державної реєстрації. Додатковою угодою від 22.02.2012 року про поновлення договору оренди землі, укладеною між Новоархангельською райдержадміністрацією Кіровоградської області та [PERSON] , зареєстрованою у відділі Дерожкомзему у Новоархангельському районі за №352360004004489 від 07.12.2012 року, починаючи від дня реєстрації цієї додаткової угоди до договору Оренди землі. Рішенням Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 08.08.2018 року у цивільній справі №394/124/18 за позовом [PERSON] до ГУ ДГК у Кіровоградській області, визнано поновленим на той же строк, на тих самих умовах зі строком дії до 07.12.2022 року щодо земельної ділянки загальною площею 29,93 га під кадастровим номером 3523682900:02:000:1719.Згідно відомостей з Державного земельного кадастру, кадастровий номер 3523682900:02:000:1719 скасовано та присвоєно новий кадастровий номер 3523682900:02:000:1887. За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 05.04.2024 року №373107952, земельна ділянка з кадастровим номером 3523682900:02:000:1887 належить до комунальної власності, а її розпорядником, як і орендодавцем за договором оренди землі, відповідно до ст. ст. 83, 122 ЗК України є Надлацька сільська рада Голованівського району Кіровоградської області. Враховуючи умови договору оренди землі та його поновлення, згідно вищезазначеного рішення від 08.08.2018 року, позивач вважає одночасно набутим право оренди земельної ділянки, загальною площею 29,9286 га під кадастровим номером 3523682900:02:000:1887 з 14.09.2006 року по 07.12.2022 року. Оскільки протягом всього терміну дії договору Оренди, рівно які і після закінчення строку його дії та по теперішній час позивач продовжує користуватися земельною ділянкою та виконувати всі умови договору, а з боку Надлацької сільської ради не висловлено за весь цей час письмових заперечень щодо поновлення цього договору оренди землі. Проте Надлацька сільська рада не розглянула його звернення на сесії сільської ради, обмежилась листом №5 від 25.04.2024 року, яким не визнала його право на оренду земельної ділянки, зазначивши, що позивачем втрачено його переважне право на укладення договору оренди землі на новий строк. Оскільки вирішити спір в добровільному порядку неможливо, [PERSON] просив зобов`язати Надлацьку сільську раду Голованівіського району Кіровоградської області на найближчій сесії сільської ради розглянути лист-повідомлення [PERSON] від 11 січня 2024 року про поновлення договору оренди земельної ділянки, за результати чого прийняти рішення про поновлення договору оренди земельної ділянки від 04 вересня 2006 року, який зареєстрований у Новоархангельському відділі Кіровоградської регіональної філії Центру ДЗК, про що в Державному реєстрі земель вчинено запис від 14.09.2006 року за №58 на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором щодо земельної ділянки сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва т площею 29,9286 га під кадастровим номером 3523682900:02:000:1887. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, його представник подав до суду клопотання про розгляд справи за його та позивача відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача Надлацької сільської ради в судовому засіданні проти позову заперечив, позовні вимоги не визнав вважаючи його вимоги безпідставними, просив відмовити в позові з підстав, викладених у відзиві. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків: Судом встановлено, що предметом спору в даній справі є правовідносини щодо володіння і розпорядження земельною ділянкою, які регулюються нормами Земельного кодексу України, Цивільного Кодексу України та Законом України «Про оренду землі». В судовому засіданні встановлено, що 04 вересня 2006 року між Новоархангельською райдержадміністрацією Кіровоградської області та [PERSON] укладено договір оренди земельної ділянки, загальною площею 29,93 га, яка знаходиться на території Надлацької сільської ради, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва від 04.09.2006 року, про що в Державному реєстрі земель вчинено запис №58 від 14.09.2006 року (а.с. 11-13). Відповідно до Додаткової угоди від 22.02.2012 року, було поновлено договір оренди землі, укладеною між Новоархангельською райдержадміністрацією Кіровоградської області та [PERSON] , та зареєстровано у відділі Держкомзему у Новоархангельському районі за №352360004004489 від 07.12.2012 року, починаючи від дня реєстрації цієї додаткової угоди до договору Оренди землі (а.с. 14). З огляду на Рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 08.08.2018 року у цивільній справі №394/124/18, за [PERSON] визнано поновленим на той же строк, на тих самих умовах зі строком дії до 07.12.2022 року щодо земельної ділянки загальною площею 29,93 га під кадастровим номером 3523682900:02:000:1719 (а.с. 15-17). Згідно Витягу з Державного земельного кадастру №НВ-9936396212024 від 09.04.2024 року, земельній ділянці загальною площею 29,9286 га, розташованої на території Надлацької сільської ради, виділеної із земель сільськогосподарського призначення, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, існуючий кадастровий номер 3523682900:02:000:1719 було скасовано в результаті поділу/об`єднання, на підставі Проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок 16.01.2018 року, Кіровоградської регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру» та присвоєно новий кадастровий номер 3523682900:02:000:1887 (а.с. 18-23). Згідно Витягу №НВ-9936110802024 нормативно-грошова оцінка земельної ділянки під кадастровим номером 3523682900:02:000:1887 складає 888167,16 грн. (а.с. 24). Згідно інформації\~з Державного\~реєстру речових\~прав на\~нерухоме майно\~ та\~реєстру прав\~власності на\~рухоме майно,\~Державного реєстру\~Іпотек,\~Єдиного реєстру\~заборон відчудження\~об`єктів нерухомого\~майна щодо\~об`єкта нерухомого\~майна №373107952 від 05.04.2024 року, власником земельної ділянки з кадастровим номером 3523682900:02:000:1887 є Територіальна громада, Орган Місцевого самоврядування, Надлацька сільська рада, код 04367051 (а.с. 25). Відповідно до Листаповідомлення 11.04.2024 року [PERSON] направив на адресу Надлацької сільської ради Додаткову угоду про поновлення договору Оренди земельної ділянки від 04.09.2006 року (а.с. 28-31). З огляду на лист сільського голови Надлацької сільської ради, спірна земельна ділянка, загальною площею 29,9286 га не перебуває в оренді позивача, оскільки строк дії договору оренди, який було поновлено на підставі рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 18.08.2018 року у справі №394/124/18 сплив 07 грудня 2022 року, а до його закінчення позивачем не направлялось повідомлення до Надлацької сільської ради про намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди на новий строк. Бездоговірне користування земельною ділянкою після закінчення строку дії договору, не свідчить про наявність у позивача права оренди чи інших прав на неї. Викладені позивачем в Додатковій угоді умови поновлення договору оренди не можуть братися до уваги, оскільки строк договору оренди закінчився, відповідно до нього не можуть бути внесені будь-які зміни, через те, що змінити можна лише існуюче зобов`язання. Вказав, що через невиконання умов, визначених ч.ч. 1-5, 9 ст. 33 Закону України «Про оренду» в редакції, чинній на момент закінчення дії договору оренди землі, позивачем втрачено переважне право на укладення договору оренди на новий строк щодо земельної ділянки загальною площею 29,9286 га, розташованої на території Надлацької сільської ради, виділеної із земель сільськогосподарського призначення, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, існуючий кадастровий номер 3523682900:02:000:1887 (а.с. 26). Разом з тим представником Надлацької сільської ради Голованівського району Кіровоградської області на адресу суду був наданий відзив на позовну заяву, зазначивши, що відповідач не визнає і заперечує проти наведених обставин, вважає що у відповідача відсутнє переважне право на укладення договору оренди спірної земельної ділянки, у зв`язку з наступним: Надлацька сільська\~рада є\~власником та\~розпорядником \~земельної ділянки загальною площею 29,9286 га, розташованої на території Надлацької сільської ради, виділеної із земель сільськогосподарського призначення, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, існуючий кадастровий номер 3523682900:02:000:1887. 16.01.2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству», яким ст. 33 Закону України «Про оренду землі», що регламентувала порядок поновлення договорів оренди викладено в новій редакції. Стаття 33 Закону «Про оренду землі», в редакції чинній до 16.07.2020 року мала назву «Поновлення договору оренди землі» та передбачала, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди на новий строк. Для того, щоб скористатися своїм переважним правом, орендар зобов`язаний повідомити про це орендодавця не пізніше, ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі, додавши проект додаткової угоди. Після внесених змін, поновлення договору регулюється ст. 126-1 ЗК України. Відповідно до абз. 4 Розділу Перехідних Положень Закону правила визначені ст. 126-1 щодо поновлення договорів оренди землі, поширюються на договори оренди землі укладені або змінені після набрання чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству», а поновлення договорів оренди землі, укладених до набрання чинності зазначеним законом, здійснюється на умовах визначених такими договорами, за правилами чинними на момент їх укладення. Згідно з ч. 2 ст. 126-1 ЗК України, якщо договір містить умову про його поновлення після закінчення строку, на який його укладено , цей договір поновлюється на такий самий строк і на таких самих умовах. При цьому поновленням договору вважається поновлення договору без вчинення сторонами договору письмового правочину про його поновлення в разі відсутності заяви однієї із сторін про виключення із державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про поновлення договору. Тобто вимога про укладення Додаткової угоди в порядку поновлення договору оренди, не є належною, адже ст. 126-1 ЗК України передбачає зовсім іншим механізм, за якого правочин щодо поновлення не укладається взагалі. В той же час, поновлення договорів оренди землі державної та комунальної власності, в процедурі зазначеній в ст. 126-1 ЗК України за загальним правилом заборонено. З наведеного вбачається, що зміст поняття «поновлення договору оренди», про яке йдеться в абзаці 4 розділу Перехідних положень ЗУ «Про оренду землі», базується саме на Положеннях ст. 126-1 ЗК України, що пов`язує можливість поновлення існуючого договору, з наявністю у цьому договорі обов`язкової умови про його поновлення, за її наявності договір поновлюється на такий самий строк і на таких самих умовах. Згідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі. Відповідно \~до правовідносин\~щодо процедури\~ укладення\~договору оренди\~землі \~на новий\~строк і\~порядку реалізації\~переважного права\~ орендаря\~на укладення\~договору оренди\~на новий\~строк,\~шляхом судового\~розгляду такої\~вимоги не\~є застосовними\~ положення\~ абзацу\~№4\~Розділу Перехідні\~положення Закону\~України «Про\~оренду землі».\~Натомість за\~загальним \~правилом дії\~законів у\~часі застосуванню\~підлягає ст.\~33\~ЗУ «Про\~оренду» в\~редакції,\~чинній на\~момент звернення\~з такою\~вимогою,\~іншої вказівки\~законодавство \~не містить.\~Аналогічну правову\~позицію \~щодо застосування\~ вказаних\~норм права\~викладено у\~Постанові судової\~палати для\~розгляду \~справ щодо\~земельних відносин\~ та\~права власності\~Касаційного господарського\~суду \~Верховного суду\~ від\~23.11.2023\~ року\~по справі\~№906/1314/21.\~Позивач,\~як користувач\~земельної ділянки\~за місяць\~до закінчення\~строку дії\~ договору\~оренди землі\~ з\~листом-повідомленням\~про намір\~про намір\~скористатися переважним\~правом на\~укладення договору\~оренди землі\~на новий\~строк до\~Надлацької сільської\~ради не\~звертався,\~а звернувся\~лише через\~16\~місяців \~з дати\~закінчення строку\~дії договору.\~Бездоговірне користування\~земельною ділянкою\~після закінчення\~строку \~дії правочину\~не свідчить\~про наявність\~у позивача\~права оренди\~чи інших\~речових прав\~на неї. (а.с. 50-53). Вирішуючи питання щодо заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного: Конституція України (ст. ст. 13, 14, 16) визначає, що земля є об`єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону. Власність зобов`язує. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству. Держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом. Земельний кодекс України визначає основні засади регулювання земельних відносин, зокрема порядок передачі земельних ділянок в оренду (стаття 124). При цьому Законом про оренду землі у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, врегульовано відносини, що виникають між власником земельної ділянки та іншими особами в зв`язку із передачею її у користування та володіння, в тому числі конкретизовано та деталізовано особливості та порядок укладення договору оренди землі, його істотні умови, основні права та обов`язки його сторін, порядок зміни, припинення та поновлення такого договору. Судом встановлено, що позивач в обґрунтування позовних вимог посилався на ч.6 ст. 33 Закону (у редакції чинній на момент укладення договору). 16.01.2020 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству», яким ст.33 ЗУ «Про оренду землі» викладено в новій редакції, а саме Розділ ІХ доповнено абзацами 3 і 4 такого змісту: "Договори оренди земельних ділянок приватної власності, а також земельних ділянок державної або комунальної власності, на яких розташовані будівлі, споруди, що перебувають у власності орендаря, укладені до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству", у разі їх продовження (укладення на новий строк) мають містити умови, передбачені статтею 33 цього Закону та статтею 126-1Земельного кодексу України. Правила, визначені статтею 126-1 Земельного кодексу України щодо поновлення договорів оренди землі, поширюються на договори оренди землі, укладені або змінені після набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству", а поновлення договорів оренди землі, укладених до набрання чинності зазначеним Законом, здійснюється на умовах, визначених такими договорами, за правилами, чинними на момент їх укладення". Так, відповідно до договору оренди наданого позивачем, після закінчення строку договору оренди, орендар має переважне право поновити його на новий строк, у цьому разі орендар повинен у термін не пізніше 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити орендодавця про намір продовжити його. Статею 33 Закону, яка діяла на момент укладення договору оренди містила наступні положення щодо поновлення договору оренди землі - по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі) .Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. У постанові ВП ВС від 31.08.2021 у справі №903/1030/19 викладена детальна відповідь щодо порядку поновлення договору оренди землі та визначений алгоритм вирішення спорів щодо застосування статті 33 Закону, у редакції, що застосовується до спірних правовідносин, в частині дій сторін договору, зокрема, зазначено, що ст. 33 Закону до змін її редакції вимагала від орендаря саме для поновлення договору оренди землі завчасно надіслати орендодавцеві повідомлення про таке поновлення з проєктом відповідної додаткової угоди. Отже, законодавство прямо передбачало подання орендарему строки, визначені у частині другій цієї статті, повідомлення саме про поновлення договору оренди землі та проєкт додаткової угоди про таке поновлення. Шляхом надсилання орендодавцю відповідного письмового повідомлення орендар мав завчасно продемонструвати наявність у нього наміру продовжити користування земельною ділянкою. А орендодавець, будучи обізнаним із таким наміром, отримував можливість спланувати подальші дії у зв`язку зі спливом строку договору оренди землі, зважити доцільність пошуку інших потенційних орендарів, а за їх наявності - зіставити пропоновані ними умови оренди з умовами, викладеними у проєкті додаткової угоди, яку надав орендар (п.34). Велика Палата Верховного Суду зауважила, що незалежно від того, чи бажають сторони змінити умови оренди на майбутнє, покладення на орендаря обов`язку з надсилання листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі з проєктом відповідної додаткової угоди до спливу строку цього договору є вигідним для обох сторін і не є надмірно обтяжливим для будь-кого із них. Якщо орендар розраховував на відсутність потенційних орендарів (про яких орендодавець не зобов`язаний повідомляти) та завчасно не надіслав орендодавцеві лист-повідомлення про поновлення договору оренди землі, а просто продовжив користуватися земельною ділянкою після спливу строку цього договору, він втрачав право оренди та ризикував отримати відмову орендодавця в укладенні нового договору оренди землі. Як неодноразово зазначала Велика Палата Верховного Суду,для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених ч.6 ст. 33 Закону, необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує його обов`язки за цим договором; він повідомив орендодавця в установленізакономстроки про намір поновити договірні відносини на новий строк; до листа-повідомлення додав проєкт додаткової угоди про поновлення договору оренди землі; продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець упродовж місяця після закінчення строку договору оренди землі письмово не повідомив орендаря про заперечення у поновленні цього договору (постанови від 10 квітня 2018 року у справі № 594/376/17-ц, від 22 вересня 2020 року у справах № 313/350/16-ц ). При цьому, згідно практики ВС викладеній у постанові ВС від 21.09.2022 у справі №926/2720/21, якщо орендар у строки встановлені договором, або, за відсутності інших строків встановлених договором, у строки встановлені законом не звернувся до орендодавця взагалі або звернувся з їх порушенням та/або не надав проект договору, то суди повинні відмовити у задоволенні позовних вимог про визнання договору укладеним незалежно від подальших дій орендодавця, оскільки саме орендарем в цьому випадку не дотримано вимоги договору та закону. Та, зазначив, що позивач не повідомив його за 30 днів до спливу строку договору оренди землі про свій намір його поновити та не направив йому відповідного листа-повідомлення з проектом угоди. А тому, відсутні підстави для поновлення договору оренди землі за ч.6 ст.33 зазначеного закону, відповідно у позові слід відмовити повністю. За встановленими фактичними обставинами у даній справі, позивач усупереч вимогам законодавства та договору не повідомив відповідача Надлацьку сільську раду за 30 днів до спливу строку цього договору про намір його поновити та не направив йому листа-повідомлення з проєктом відповідної угоди. Тобто, в даній справі, саме орендарем не дотримано вимоги договору та закону. Окрім того, позовна заява подана позивачем тобто більш ніж через два роки після закінчення дії Договору. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені (ст. 3 ЦПК України). Відповідно до частини першої статті 4 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч.1ст. 5 ЦПК України). Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен встановити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси особи, і залежно від встановленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або про відмову в їх задоволенні. Ст. 80 ЦПК України, визначає, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Перевіряючи обґрунтованість та доведеність позовних вимог, а також заперечень на позов, суд приймає до уваги те, що відповідно до змісту статей 11, 15 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Суд вважає, що порушення відповідачем права власності позивача на землю не доведено. Наявні у справі докази свідчать про дотримання відповідачем вимог закону під час укладення договору оренди та його поновлення, шляхом укладення додаткової угоди, проте після скасування старого та присвоєння нового кадастрового номеру, твердження сторони позивача про порушення їх прав, позивачем не доведено, а судом не встановлено. Таким чином,\~оцінюючи докази за\~своїм внутрішнім\~переконанням щодо\~їх належності,\~допустимості та\~достовірності,\~а також\~приймаючи до\~уваги те,\~що позивачем\~не надано\~суду достатніх\~та переконливих\~доказів,\~які б\~в своїй\~сукупності дали\~б змогу\~дійти висновку\~про порушення\~відповідачем прав\~позивача,\~\~розглядаючи даний\~спір в\~межах заявлених\~позовних вимог,\~вважає,\~що законні підстави для зобов`язаня відповідача розглянути лист-повідомлення [PERSON] від 11 січня 2024 року про поновлення договору оренди земельної ділянки відсутні, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог. В порядку ст. 141 ЦПК України судові витрати понесені позивачем у виді сплати судового збору необхідно покласти на позивача. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed