Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-10 00:00:00

Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] , виданого 04.02.1952 року, серії [NUMBER] , місцем народження зазначено: с. Сапдиктав, Молотовський район, Акмолінська область, місце реєстрації: с. Балкашино. Відповідно до загальнодоступних відомостей до 1960 року була Акмолінська область, а у період з 1961 по 1992 роки Целіноградська область, а Молотовський район з 1957 року був перейменований у [PERSON] . Як вбачається зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого [INFO] -Ати, [PERSON] , 1948 року народження, який народився с. Балкашино, Карагандинська область, та [PERSON] , 1948 року народження, яка народилася п. Красний Трудовик, Алма-Атинської області, Казахстан, зареєстрували шлюб 28.08.1969 року, актовий запис № 860, прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка [PERSON] , дружини [PERSON] . Відповідно до паспорту [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Сапдиктав, Балкашинського району Целіноградської області, серії [NUMBER] , виданого Московським МВ ХМУУМВС України в Харківській області, 01.12.1995 року на сторінці 10 є позначка щодо сімейного стану, де зазначено, що 28.08.1969 року Ленінським відділом ЗАГСу м. Алма-Ати було зареєстровано шлюбу з [PERSON] . Згідно з паспортом [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] , виданого Московським ГО ХГУ УМВД України в Харківській області, 31.08.1998 року на сторінці 10 є позначка щодо сімейного стану, де зазначено, що 28.08.1969 року Ленінським відділом ЗАГСу м. Алма-Ати було зареєстровано шлюбу з [PERSON] . Відповідно до паспорту [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] , виданого Московським ГО ХГУ УМВД України в Харківській області, 01.12.1995 року на сторінці 11 та паспорта [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] , виданого Московським ГО ХГУ УМВД України в Харківській області, 31.08.1998 року на сторінці 11 зазначено одну й ту саму адресу проживання, а саме [ADDRESS] . Як вбачається зі свідоцтва про смерть, виданого 03.04.2024 року Першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 4443, [PERSON] , [INFO] , уродженця Республіки Казахстан, Целіноградської області, Балкашинського району, с. Сапдиктав, помер [INFO] у віці 76 років. Рішенням від 10.04.2024 року Управлінням пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управляння Пенсійного фонду України в Харківській області було розглянуто заяву [PERSON] та відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку з тим що в документах для призначення одноразової грошової допомоги, а саме в свідоцтві про шлюб, паспорті та свідоцтві про смерті [PERSON] , виявлено розбіжності. У паспорті та свідоцтві про смерть зазначено місце народження: с. Сапдиктав, Балкашинського району, Целіноградської області, а в свідоцтві про шлюб місце народження зазначено: с. Балкашино Карагандинська область. Отже, саме розбіжності в свідоцтві про шлюб, паспорті та свідоцтві про смерть [PERSON] стали підставою для відмови у розгляді заяви по суті про призначення одноразової грошової допомоги заявниці. Самостійно усунути виявлені розбіжності заявниця не може, оскільки актовий запис виданий Ленінським відділом ЗАГСу м. Алма-Ати, який знаходиться на території іншої держави, а встановлення факту реєстрації шлюбу є необхідним для можливості призначення одноразової грошової допомоги заявниці. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд вважає що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як визначено у ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи у тому числі про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, наводиться у ч. 1 ст. 315 ЦПК України і не є вичерпним. Так, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з ч. 1 ст. 316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по- батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1ст. 315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Згідно правової позиції, яка викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.11.2019 у справі № 161/853/19, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них має залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, при цьому має бути з`ясована мета його встановлення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо). Як на тому наголошено у п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року № 5, що при розгляді справ про встановлення відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи у паспорті, у тому числі факт належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документи належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку, їх встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети. Отже, встановлення факту належності правовстановлюючого документу заявниці необхідно для реалізації свого права для можливості призначення їй одноразової грошової допомоги. Наявними в матеріалах справи доказами підтверджується факт укладання шлюбу між заявницею та її померлим чоловіком. Встановлення даного факту є необхідним для реалізації права на отримання одноразової грошової допомоги, в позасудовий спосіб заявниця не має можливості усунути відповідну розбіжність, оскільки чоловік вже помер. Наявність помилки у свідоцтві про шлюб, позбавляє заявницю можливості призначення їй одноразової грошової допомоги. За таких обставин заява [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved