Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-22 00:00:00

ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», в особі представника Костюшка П.М., звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] , про стягнення заборгованості, в якій просить стягнути з відповідачки на свою користь суму заборгованості за Кредитним договором № 3925687065 в розмірі 23346,05 грн, за кредитним договором № 2589637 в розмірі 16863,63 грн, а всього 40209,68 грн та судові витрати. Позов обґрунтовано тим, що між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та [PERSON] укладено кредитний договір № 3925687065 від 21 жовтня 2021 року, згідно умов позичальниці надано грошові кошти на наступних умовах: сума кредиту 14808,00 грн; строк користування 12 місяців; річні проценти 0,01% від суми боргу за договором; щомісячні проценти 6,00% від суми кредиту. Кредит надається безготівковим шляхом, протягом трьох банківських днів від дня укладання договору. Позичальниця підтвердила, що ознайомлена з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних умов кредитування. 07.10.2016 право вимоги за кредитним договором відступлені АТ «ТАСКОМБАНК» на підставі договору про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016. 28.02.2024 між АТ «ТАСКОМБАНК» та ТОВ «ФК «Європейська Агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № НІ/11/16-Ф, згідно якого АТ «ТАСКОМБАНК» (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає Належні АТ «ТАСКОМБАНК» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрах прав вимоги. Відповідно до Витягу з Реєстру прав вимог від 28.02.2024 до договору факторингу № НІ/11/16-Ф від 28.02.2024 ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 3925687065 в розмірі 23346,05 грн, з яких: 13571,61 грн загальна заборгованість по тілу кредиту, 1,16 грн - загальна заборгованість по відсоткам; 9773,28 грн загальна заборгованість по комісії. Крім того, 17.11.2021 між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] укладено кредитний договір № 2589637,за умовами якого відповідачці надано грошові кошти в сумі 3300,00 на строк 360 днів. Підписанням кредитного договору відповідачка підтвердила, що вона ознайомлена з усіма умовами правил надання коштів у позику в тому числі й на умовах фінансового кредиту ТОВ «Лінеура Україна», які розміщені на веб-сайті, повністю приймаючи умови кредитного договору, відповідачка підтвердила, що вона повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися цих правил. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору 19.07.2023 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 19072023 у відповідності до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Лінеура Україна» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників (акт прийому-передачі Реєстру боржників за договором факторингу № 19072023 від 19.07.2023 р.) в тому числі за кредитним договором № 2589637. Відповідно до Витягу з Реєстру прав вимог від 19.07.2023 до договору факторингу № 19072023 від 19.07.2023 ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 2589637 в розмірі 16863,63 грн, з яких: 3300,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 13563,63 грн сума заборгованості за процентами. У зв`язку з вище викладеним позивач вимушений звернутися до суду з вказаним вище позовом. Представник позивача у позові просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідачка у судове засідання повторно не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином відповідно до вимог п. 2 ч. 7, п. 4 ч. 8, ч. 11 ст. 128 ЦПК України, причин неявки суду не повідомила, відзиву на позов не надала. Згідно ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, не подано відзиву на позов, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, на підставі п. 4 ст. 280 ЦПК України, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. У зв`язку з неявкою в судове засідання усіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису. Дослідивши та проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які учасники справи посилалися як на підставу своїх вимог, дійшов наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 21.10.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та [PERSON] укладено кредитний договір № 3925687065, згідно якого остання отримала кредит у розмірі 14808,00 на строк 12 місяців, річні проценти 0,01% від суми боргу за договором; щомісячні проценти 6,00% від суми кредиту. 21.10.2021 [PERSON] також підписала Паспорт кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» № 5687065 на отримання кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР». 07 жовтня 2016 року між ТОВ «Фінансова компанія» Центр фінансових рішень» та АТ «ТАСКОМБАНК» укладено договір про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-216, у відповідності до умов якого, ТОВ «Фінансова компанія» Центр фінансових рішень» відступає АТ «ТАСКОМБАНК» право грошової вимоги до Боржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за кредитом, неустойки у вигляді штрафу за порушення клієнтом строку погашення кредиту, річних та щомісячних процентів, повного або часткового прострочення чергового платежу, передбачених кредитним договором, та інші платежі, право на одержання яких належить ТОВ «Фінансова компанія» Центр фінансових рішень». Таким чином, ТОВ «ФК «ЦФР» передало АТ «ТАСКОМБАНК» права вимоги за кредитним договором № 3925687065 від 21 жовтня 2021 року, укладеним із [PERSON] 28.02.2024 між АТ «ТАСКОМБАНК» та ТОВ «ФК «Європейська Агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № НІ/11/16-Ф, згідно якого АТ «ТАСКОМБАНК» (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає Належні АТ «ТАСКОМБАНК» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрах прав вимоги. Відповідно до Витягу з Реєстру прав вимог від 28.02.2024 до договору факторингу № НІ/11/16-Ф від 28.02.2024 ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 3925687065 в розмірі 23346,05 грн, з яких: 13571,61 грн загальна заборгованість по тілу кредиту, 1,16 грн - загальна заборгованість по відсоткам; 9773,28 грн загальна заборгованість по комісії. З наданого банком розрахунку вбачається, що [PERSON] станом на 31.07.2024 має заборгованість у сумі 23346,05 грн: з яких: 13571,61 грн загальна заборгованість по тілу кредиту, 1,16 грн - загальна заборгованість по відсоткам; 9773,28 грн загальна заборгованість по комісії. Крім того, 17.11.2021 між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] укладено кредитний договір № 2589637, відповідно до умов якого відповідачці надано кредит у сумі 3300,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності строком на 360 днів зі сплатою 726,35 % річних від суми кредиту в розрахунку 1,99% на день. 19.07.2023 між ТОВ «Лінеура Україна`та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 19072023 у відповідності до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Лінеура Україна» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників (акт прийому-передачі Реєстру боржників за договором факторингу № 19072023 від 19.07.2023) в тому числі за кредитним договором № 2589637. 19.07.2023 право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором № 2589637 перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» відповідно до договору факторингу № 19072023 укладеного між ТОВ «Лінеура Україна» та «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 19072023 від 19.07.2023 ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до [PERSON] в сумі 16863,63 грн, з яких: 3300,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 13563,63 грн. - сума заборгованості за процентами. З наданого банком розрахунку вбачається, що [PERSON] станом на 19.07.2023 має заборгованість у сумі 16863,63 грн, з яких: 3300,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 13563,63 грн. - сума заборгованості за процентами. Як визначено у ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У відповідності до умов Правил відповідач акцептував оферту шляхом заповнення заявки на отримання кредиту на сайті товариства, вказуючи всі дані, відмічені в паспорті позики в якості обов`язкових для заповнення, в тому числі, і реквізити банківської карти. Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. (стаття 628 ЦК України). Стаття 627 ЦК України та ст. 6 цього Кодексу визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. Як визначено у ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Як визначено у ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Відповідно до п. 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 року № 5, при вирішенні спорів про дострокове повернення кредиту, суд має враховувати положення статей 1050, 1054 ЦК і виходити з того, що якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути кредит частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту. Згідно ч. 1 ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. У частині ч. 2 ст. 639 ЦК України визначено що, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування», договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Згідно ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Відповідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Враховуючи положення ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Також, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. З урахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис». Отже, кредитний договір від 21.10.2021 укладено між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та [PERSON] та кредитний договір від 17.11.2021 укладено між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] саме за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних та надсилаються та призначені для ідентифікації підписувача цих даних) згідно з вимогами законодавства, чим засвідчено вивчення умов оферти, повну та безумовну згоду з цими умовами, свідоме прийняття пропозиції укласти договір та згоду на використання одноразового ідентифікатора в якості особистого підпису договору. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Так, ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та ТОВ «Лінеура Україна» виконали умови кредитного договору № 3925687065 від 21.10.2021 та кредитного договору № 2589637 від 17.11.2021 та перерахували відповідачці грошові кошти. Проте, [PERSON] зобов`язання за договорами належним чином не виконує, у зв`язку з чим, у неї утворилася заборгованість, яка: -за кредитним договором № 3925687065 від 21.10.2021, станом на 31.07.2024 становить 23346,05 грн, з яких: 13571,61 грн загальна заборгованість по тілу кредиту, 1,16 грн - загальна заборгованість по відсоткам; 9773,28 грн загальна заборгованість по комісії; -за кредитним договором № 2589637 від 17.11.2021, станом на 19.07.2023 становить 16863,63 грн, з яких: 3300,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 13563,63 грн. - сума заборгованості за процентами. Перевіривши надані позивачем розрахунки заборгованості, суд з ними погоджується. Будь-яких заперечень чи контррозрахунку відповідачка не надала. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Як визначено у ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Належних, достатніх та допустимих доказів на підтвердження сплати заборгованості за Договором позики та кредитним договором відповідачка не надала. За таких обставин, позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про стягнення з [PERSON] заборгованості у зазначеному розмірі, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем за подачу позову до суду сплачено судовий збір у розмірі 3028,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 80345 від 30.08.2024. Оскільки, суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі, то з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню 3028,00 грн. за відшкодування судових витрат. На підставі викладеного та

Outcome: approved