Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-20 00:00:00

І.Короткий зміст позовних вимог 22.07.2024 Орган опіки та піклування Луцької міської ради звернувся в суд з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] [PERSON] народила дитину чоловічої статі та покинула її в КП «Волинське обласне дитяче територіальне медичне об`єднання захисту материнства і дитинства». Відповідачка не виконує свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини [PERSON] , [INFO] , більше 6 (шести) місяців, а саме: не проживає разом з ним, не займається його утриманням і розвитком, не виявляє до сина материнської любові та турботи. З метою постановки дитини відповідачки на облік дітей, які можуть бути усиновлені, позивач просив суд: - позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього [PERSON] ; - передати малолітнього [PERSON] органу опіки та піклування Луцької міської ради для подальшого влаштування до сімейних форм виховання; - стягнути з [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частки всіх видів її заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову та до досягнення дитиною повноліття, на рахунок дитини в АТ «Ощадбанк». ІІ.Стислий виклад позиції відповідача Відповідачка правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалася. ІІІ.Процесуальні дії суду, клопотання та заяви учасників судового процесу Ухвалою суду від 24.07.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цій справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 30.09.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник Органу опіки та піклування Луцької міської ради в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та не заперечував щодо ухвалення заочного рішення. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Будь-яких заяв чи клопотань від неї не надходило. Враховуючи наявність умов, передбачених ст. 280 ЦПК України, 21.10.2024 судом постановлено протокольну ухвалу про здійснення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося (ч. 2 ст. 247 ЦПК України). ІV.Фактичні обставини справи 29.02.2024 [PERSON] народила дитину чоловічої статі - [PERSON] та покинула її в пологовому будинку (акт закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров`я, а.с. 7). Відомості про матір та батька малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , записані відповідно до ч. 2 ст. 135 Сімейного кодексу України (витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України №00044302027 від 29.03.2024, а.с. 6). Згідно рішення виконавчого комітету Луцької міської ради від 29.03.2024 №209-2, а.с. 4) малолітня дитина - [PERSON] , була направлена в КП «Волинський обласний будинок для дітей з ураженням центральної нервової системи з порушенням психіки» Волинської обласної ради терміном на 6 (шість) місяців. 03.04.2024 малолітня дитина поступила в КП «Волинський обласний будинок дитини для дітей з ураженням центральної нервової системи з порушенням психіки», на даний час знаходиться на повному державному утриманні. За час перебування дитини в закладі, мати [PERSON] відвідувала свого сина 01.05.2024 та 14.05.2024. Після цього, жодного разу не відвідувала, не цікавилася станом його здоров`я та не виявляла щодо нього материнської турботи та піклування (лист від 17.07.2024 №266/10/2-24, а.с. 9) Згідно рішення виконавчого комітету Луцької міської ради від 10.04.2024 №240-1, а.с. 8) малолітній дитині - [PERSON] , надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування та зобов`язано службу у справах дітей вжити вичерпних заходів щодо влаштування дитини до сімейних форм виховання. Служба у справах дітей Луцької міської ради вважає, що [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав відносно її дитини [PERSON] (висновок «Про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] » від 02.09.2024 №233, а.с. 30). V.Мотиви суду та застосоване законодавство Згідно з частиною третьою статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27.021991 №789-XII (далі - Конвенція про права дитини), яка в силу положень статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 Сімейного кодексу України. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно з ч. 1 ст. 243 СК України опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Відповідно до ч. 5 ст. 167 СК України якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Пунктом 5 Порядку провадження діяльності з усиновлення та здійснення нагляду за дотриманням прав усиновлених дітей, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.2008 №905, визначений перелік документів, за наявності яких, дитина береться на облік дітей, які можуть буті усиновлені. Одним з таких необхідних документів є рішення суду про позбавлення матері (батьків) батьківських прав. За встановлених фактичних обставин справи та з урахуванням релевантних джерел права суд дійшов таких висновків. Відповідачка не забрала дитину з пологового будинку без поважної причини, протягом шести місяців не виявляла щодо неї батьківського піклування. На даний час її поведінка не змінилася. За таких умов відповідачку необхідно позбавити батьківських прав щодо дитини. Це, безумовно, є крайним заходом, який тягне за собою серйозні й остаточні правові наслідки, як для матері, так і для дитини. Однак така санкція щодо відповідачки є доцільною та виправданою, оскільки відповідає якнайкращим інтересам дитини. Дитина, насамперед, потребує сімейного виховання, яке можливо забезпечити, наприклад, через інститут усиновлення дитини. В силу імперативних приписів закону з відповідачки необхідно стягнути аліменти на дитину в розмірі 1/4 частки її заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Такий розмір аліментів є достатнім, розумним та справедливим. Отже, позов слід задовольнити. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити рішення суду до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. VI.Судові витрати Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір». Виходячи із положень ч. 6 ст. 141 ЦПК України, з відповідачки слід стягнути в дохід держави судовий збір в загальному розмірі 2 422,40 гривень. Враховуючи викладене,

Outcome: approved