Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-16 00:00:00

Позивач [PERSON] 06.07.2023 звернувся в Київський районний суд м. Полтави з позовом до відповідача [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. Позовна заява обґрунтована тим, що [PERSON] та [PERSON] з 05.03.2011 по 27.04.2023 перебували в зареєстрованому шлюбі, в 2020 році придбали транспортний засіб Hyundai Sonata, 2017 року випуску, номерний знак [NUMBER] , вартість якого складає 383800 грн. Позивач вказував, що фактично транспортним засобом користується відповідач, право власності на нього має бути визнано за [PERSON] , а йому відповідач зобов`язана компенсувати вартість частки в розмірі 191900 грн. В поданій до суду позовній заяві просив здійснити поділ транспортного засобу Hyundai Sonata, 2017 року випуску, номерний знак [NUMBER] , стягнути з [PERSON] 191900 грн грошової компенсації, а транспортний засіб залишити у розпорядженні і користуванні відповідача. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 10.08.2023 відкрито провадження \~у справі\~за позовом\~ [PERSON] за правилами спрощеного позовного провадження з призначенням судового засідання. Відповідач [PERSON] 16.08.2024 подала до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти задоволення позовних вимог. Вважає, що [PERSON] зазначив не все спільне майно, набуте під час шлюбу, і хоче компенсацію тільки на те майно, яке перебуває в її користуванні. Вказувала, що за спільним рішенням про розірвання шлюбу разом з позивачем домовилися про розподіл майна. Транспортний засіб Hyundai Sonata з номерним знаком [NUMBER] був придбаний за 171000 грн., він за спільною усною домовленістю залишився у її користуванні. Вказувала на наявність іншого придбаного за час шлюбу майна та просила відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] . 23.08.2024 [PERSON] подала до суду зустрічну позовну заяву до [PERSON] , в якій просила суд поділити спільне майна подружжя, зазначивши його перелік, просила виділити у користування кожного із сторін речі та предмети, а також тварину. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 10.10.2023 зустрічний позов\~ [PERSON] \~до\~ [PERSON] \~про\~поділ\~спільного майна\~подружжя об`єднано в одне провадження з позовом [PERSON] до\~ [PERSON] про\~поділ майна,\~що є\~спільною сумісною\~власністю подружжя, стягнення коштів. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 26.01.2024 закрито підготовче провадження в справі за позовом [PERSON] , за зустрічним позовом [PERSON] . В судовому засіданні з розгляду справи по суті представник позивача повністю підтримав позовні вимоги [PERSON] , посилаючись на викладені в поданій до сулу позовній заяві обставини, в задоволенні зустрічного позову просив відмовити. Відповідач [PERSON] та її представник в задоволенні позовних вимог [PERSON] просили відмовити, задовольнивши вимоги за зустрічною позовною заявою. Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до таких висновків. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] , 1982 року народження, та [PERSON] , 1991 року народження, з 05.03.2011 перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 27.04.2023 в справі № 554/1752/23, яке набрало законної сили 29.05.2023. Відповідно до ст. ст. 60 Сімейного кодексу України, ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. У цивільному судочинстві діє принцип диспозитивності, який покладає на суд обов`язок вирішувати лише ті питання, про вирішення яких його просять сторони у справі (учасники спірних правовідносин), та позбавляє можливості ініціювати судове провадження. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Формування змісту та обсягу позовних вимог є диспозитивним правом позивача. Отже, кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, а також предмет та підстави позову, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову. В справах про поділ майна подружжя першочергово підлягає встановленню сам факт набуття майна. В даній справі позивач [PERSON] , звертаючись до суд з позовними вимогами про поділ спільного майна подружжя, вказує на ту обставину, що сторонами по справі за час перебування в зареєстрованому шлюбі було придбано транспортний засіб Hyundai Sonata, 2017 року випуску. Право власності на транспортний засіб виникає з моменту його державної реєстрації. Матеріали справи не містять жодних даних на підтвердження тієї обставини, що подружжям за час перебування в шлюбу було придбано зазначений чи будь-який інший транспортний засіб, не надані свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, договір купівлі-продажу, чи інших договір, відсутня інформацію щодо державної реєстрації спірного транспортного засобу. Позивач [PERSON] , використовуючи на власний розсуд надані процесуальні права, відповідних клопотань про витребування інформації про державну реєстрацію транспортного засобу не заявляв. З наданого до суду звіту про незалежну оцінку від 03.07.2023 вбачається, що ринкова вартість транспортного засобу була визначена на підставі аналізу ринку КТЗ, за порівняльним методичним підходом, за вихідними даними, наданими замовником, яким є [PERSON] , а сам транспортний засіб та правовстановлюючі документи на дослідження не надавалися. Відповідач [PERSON] , звертаючись до суду з зустрічними позовними вимогами, докази на підтвердження набуття сторонами по справі за час перебування в шлюбі спірного майна не надала, матеріали справи не містять посилань на відповідні чеки, квитанції, технічну документацію. Надані до суду фотокартки не є належними доказами та не можуть свідчити про придбання того чи іншого майна в період шлюбу. Встановивши дані обставини, враховуючи, що сторонами по справі не доведено сам факт набуття майна за час перебування в шлюбі, суд позбавлений можливості встановити наявність такого майна, а відповідні клопотання сторонами завалені не були, суд приходить до висновку про відмову сторонам в задоволенні позовних вимог. При вирішення справи судом також звертається увага на ту обставину, що відповідно до норм ч. 1 ст. 180 ЦК України тварини є особливим об`єктом цивільних прав. На них поширюється правовий режим речі, крім випадків, встановлених законом. Відповідач [PERSON] в поданій до суду позовній заяві порушила питання про поділ майна та серед іншого просить цуценя породи «Французький бульдог» залишити у володінні [PERSON] . Але матеріали справи не містять жодних документів на тварину, зокрема, відсутні посилання на міжнародний ветеринарний паспорт, єдина форма бланка якого затверджена\~наказом Мінагрополітики від 26.10.2017 №578. Тварина є особливим самостійним об`єктом цивільних прав, на який поширюється правовий режим речі, власник тварини здійснюючи своє право власності наділений правомочностями володіння, користування та розпорядження твариною. При наявності спору про те, у кого з подружжя має залишитися домашня тварина, вданому випадку цуценя, позивач мала б порушувати перед судом питання про те, з ким із подружжя буде проживати тварина, з можливою виплатою компенсації іншому, а не про її поділ. Частиною 1, 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір та інші судові витрати покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з відмовою сторона у задоволені позовних вимог понесені ними судові витрати не підлягають їм відшкодуванню. Позивач [PERSON] , звертаючись до суду з позовними вимогами, сплатив судовий збір в розмірі 845,40 грн (а.с. 5), сума недоплаченого судового збору складає 1073,60 грн, яка підлягає стягненню з позивача на користь держави. Надана суду позивачем квитанція від 03.03.2023 № 03-15106965/С, є сумою судового збору, яка була сплачена позивачем [PERSON] при зверненні до суду з іншою позовною заявою в справі № 552/1140/23, в якій і була врахована судом.

Outcome: approved