Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-20 00:00:00

До Шевченківського районного м. Києва суду звернулась [PERSON] до [PERSON] , третя особа - Служба у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав. Подану позовну заяву обґрунтовано тим, що позивачка з відповідачем офіційний шлюб не реєстрували. [INFO] у них народився син [PERSON] . Син на даний момент проживає із позивачкою, його вихованням та утриманням займається тільки вона. З 2017 року відповідач ніяким чином не піклується про дитину, не проявляє заінтересованості в його подальшій долі, не забезпечує належного харчування, медичного догляду, лікування дитини. Дитина навчається в 6-му класі, батько не цікавиться шкільним життям сина, його успішністю. Отже, позивачка вважає, що відповідач не виконує свої батьківські обов`язки у розумінні норм ЗУ "Про охоронну дитинства", СК України та Конвенції ООН про права дитини, не здійснила жодних дій, які б свідчили про її бажання приймати участь у житті малолітнього сина, а тому наявна передбачена п.2 ч.1 ст. 164 СК України підстава для позбавлення його батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] . 25 липня 2024 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищевказана справа передана на розгляд судді Анохіну А.М. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 29 липня 2024 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , третя особа - Служба у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації про стягнення аліментів та позбавлення батьківських прав роз`єднано та виділено в самостійне провадження позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , третя особа - Служба у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав. Ухвалою суду від 29 липня 2024 року в справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження, справу призначено до підготовчого засідання. 04 вересня 2024 року до суду надійшов висновок від Служби у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] (відносно його сина [PERSON] [INFO] . Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 07 жовтня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні. Позивачка в судове засідання не з`явилася, до суду представником позивача подано заяву в якій просить розгляд справи проводити за їх відсутності, позовні вимоги підтримують та просять задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином у порядку, визначеному ч. 1 ст. 130 ЦПК України. Про причину неявки суд до відома не поставив. Відповідно до ч. 3, 5, 8 ст. 128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання. У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Крім того, відповідач викликався до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду № 14-507 цс 18 від 12 грудня 2018 року. Враховуючи вимоги даної норми закону суд вважає повідомлення відповідачів про час розгляду справи належним. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з цього, враховуючи думку представника позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Представником третьої особи, подана заява через «Електронний Суд» про розгляд справи без їх участі. За таких обставин суд визнав можливим провести розгляд справи за відсутності учасників процесу. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Зі згоди позивача суд вирішує справу за наявними у ній даними і доказами (ухвалює заочне рішення) відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у зв`язку з повторною неявкою в судове засідання відповідача, якого було повідомлено належним чином. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд встановив наступні обставини. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] і [PERSON] . Згідно з висновком Органу опіки та піклування Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації від 18.09.2024 №109-5359 про доцільність позбавлення батьківських прав, вважає за доцільне позбавити громадянина [PERSON] , [INFO] батьківських прав відносно його малолітнього сина Міни [PERSON] , [INFO] . Як вбачається з висновку, [PERSON] свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно свого малолітнього сина Міни [PERSON] , [INFO] : не піклується про його життя та здоров`я, не займається вихованням, матеріально не допомагає, не цікавиться навчанням та розвитком сина. [PERSON] з 2021 року не телефонує і не вітає його зі святами. Крім цього, відповідач [PERSON] громадянин Австралії. Малолітній [PERSON] проживає разом з матір`ю - позивачкою [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Позивачка сама займається вихованням та утриманням малолітнього Міни [PERSON] , створила всі необхідні умови для гармонійного та всебічного розвитку дитини, матеріальної допомоги від відповідача [PERSON] не отримує. Малолітній [PERSON] навчається в шостому класі Спеціалізованій школі I-III ступенів № 155 з поглибленим вивченням англійської мови Шевченківського району м. Києва, відповідно до інформації, наданої дирекцією ліцею, батько участі у вихованні та навчанні Міни [PERSON] не приймає. Відповідно до копії довідки Спеціалізованої школі I-III ступенів № 155 з поглибленим вивченням англійської мови Шевченківського району м. Києва, [PERSON] дійсно навчається в 6-А класі вищезазначеного школи. З копії характеристики учня 6-А класу Спеціалізованої школі I-III ступенів № 155 з поглибленим вивченням англійської мови Шевченківського району м. Києва складеної на ім`я [PERSON] , [INFO] , вбачається, що дитина навчається в школі з четвертого класу. Зарекомендував себе як старанний, працелюбний учень. [PERSON] володіє учбовим матеріалом на високому рівні, бере участь у шкільних заходах Хлопчик уважний, спокійний, вихований та доброзичливий, має добрий загальний розвиток. До виконання громадських доручень ставиться сумлінно. Учень підтримує дружні стосунки з однокласниками, має багато друзів за межами навчального закладу. Сумлінно ставиться до виконання громадських доручень, Має лідерські якості, Користується повагою серед викладачів та має авторитет серед товаришів. Мати приділяє належну увагу вихованню [PERSON] , цікавиться життям класу та школи, дотримується достойних суспільних принципів виховання дитини ,прислухається до рекомендацій та порад. Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов проживання сім`ї від 09 липня 2024 року, головними спеціалістами Служби у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації [PERSON] та [PERSON] , на підставі заяви [PERSON] проведено обстеження житла за адресою: [ADDRESS] , за результатами якого встановлено, що позивачка [PERSON] та її син [PERSON] проживають в двокімнатній квартирі. Квартира складається з двох кімнат, кухні, санвузлу та коридору. Санітарний стан квартири відповідає усім вимогам, дитина забезпечена окремою кімнатою, в кімнаті спальне місце, місце для відпочинку та навчання, одягом та взуттям, шкільним приладдям. Стосунки в матері зі сином доброзичливі, ставляться з повагою один до одного, їздять на екскурсії та відвідують ТЦ. Матір відповідально ставиться до виховання та навчання малолітнього [PERSON] , приділяє йому достатньо часу, взаємовідносини в сім`ї хороші, матір повністю забезпечує свою дитину. Для виховання, розвитку та проживання створено всі умови. Згідно з ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 150 СК України передбачені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Згідно із ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей. Стаття 180 СК України містить вимоги, відповідно до яких батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Позбавлення батьків батьківських прав не припиняє їхнього аліментного обов`язку щодо дитини. Стаття 18 Конвенції про права дитини від 1989 року передбачає, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Для позбавлення батьківських прав мало впевнитися в невиконанні обов`язків по вихованню. Належить також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо. Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК (2947-14). Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ст. 164 СК України батьківські права тривають до повноліття дитини, позбавлення батьківських прав після його настання закон не допускає. Тобто, особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцять років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Отже, умовами застосування такої міри відповідальності як позбавлення батьківських прав є: 1) здійснення батьком (матір`ю) правопорушення, передбаченого ст. 164 СК; 2) наявність вини в діях батька (матері); 3) батько (мати) володіють повною цивільною дієздатністю; 4) дитина не досягла повноліття. Зазначені умови для позбавлення батьківських прав мають існувати одночасно. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками В рішенні Європейського суду з прав людини від 18.12.2008 у справі «Савіни проти України» зазначено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо (ухвала ВССУ від 01.11.2017 у справі №211/559/16-ц). 11 липня 2017 року Європейським Судом з прав людини було ухвалено рішення у справі «М.С. проти України», у якому суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати, зокрема, два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є не благодійним. Відповідно до ст. 165 СК України правом на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Таким чином, після повно, всебічно та об`єктивно встановлених обставин справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв`язку, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, та враховуючи, що відповідач не заперечував щодо задоволення позовних вимог щодо позбавлення його батьківських прав відносно сина - позивача у справі, суд вважає необхідним позбавити відповідача батьківських прав щодо малолітнього сина. Разом з тим, відповідач [PERSON] , не намагається забезпечувати належні умови розвитку та виховання дитини, не займається його вихованням, не надає матеріальної допомоги, не піклується про здоров`я, фізичний та моральний розвиток, що свідчить про ухилення та небажання відповідача виконувати свої батьківські обов`язки по вихованню, розвитку та утриманню дитини, що і є підставою для позбавлення його батьківських прав. При цьому, суд приймає до уваги висновок від 18.09.2024 №109-5359 Органу опіки та піклування Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації щодо доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, оскільки, на думку суду, він складений з урахуванням усіх конкретних обставин справи та не суперечить інтересам дитини. За таких обставин, суд приходить до переконливого висновку, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню дитини, а тому його доцільно позбавити батьківських прав. Разом з тим слід зазначити, що позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу, яка позбавлена батьківських прав, на спілкування з дитиною у побачення з нею, а також права на звернення до суду із позовом про поновлення батьківських прав, про що зауважив Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у своєму рішенні від 29.09.2021 року у справі №459/3411/18. За пред`явлення даного позову позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає відшкодуванню судовий збір у зазначеному розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved