Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-22 00:00:00

Позивач звернулася до Заводського районного суду м. Миколаєва суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи: приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк Олена Василівна, приватний виконавець виконавчого округу Миколаївської області Баришніков Артем Дмитрович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Свої вимоги мотивувала тим, що приватний нотаріус не мала законних підстав вчиняти виконавчий напис, оскільки вимоги ТОВ «Вердикт Капітал» не були безспірними, розрахунки заборгованості - не відповідають дійсності, адже нарахування процентів має припинитися після закінчення строку дії договору, відповідач вимог до неї не пред`являв. У судовому засіданні представник позивача адвокат Мутьєв Д.В., який діє на підставі доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги 014-0100243 від 01.04.2024, заявлені позивачем вимоги підтримав повністю. Наполягав на їх задоволенні. Зазначив, що виконавчий напис підлягає скасуванню, оскільки вимоги відповідача не були безспірними. Виконавчий напис був здійснений на підставі кредитного договору від 18.04.2014 за період з 16.01.2019 по 07.06.2021 із зазначенням суми заборгованості по несплаті відсотків, хоча право нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно ч.1 ст. 1050 ЦК України. Дане слугує ще одним із доказів відсутності такої обов`язкової умови для вчинення виконавчого напису як безспірність. Окрім того, виконавчий напис вчинено з порушенням вимог ст. 88 ЗУ «про нотаріат», адже з дня виникнення вимоги минуло більше 3 років. Також представник звернув увагу суду на те, що договір, на підставі якого вчинено виконавчий напис, не входить до виду документів, визначених Переліком за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про наявність даної справи, місце, дату та призначений час розгляду, в судове засідання явку свого представника не забезпечив. Відзив не подав. Жодних заяв, клопотань, пояснень, заперечень щодо позову суду від відповідача не надходило. Треті особи: приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк О.В., приватний виконавець виконавчого округу Миколаївської області Баришніков А.Д. про розгляд справи були належним чином повідомлені, що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками про доставку повідомлень до електронного кабінету, рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень. Однак, в судове засідання не з`явилися. Причин неявки не повідомили. Заяв, клопотань, пояснень, заперечень щодо позову суду не подали. Ураховуючи зазначене, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення в порядку ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Ураховуючи ненадання відповідачем відзиву, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, надавши їм оцінку та вирішуючи чи підлягають позовні вимоги задоволенню, суд враховує наступне. 12 червня 2021 року приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк Олена Василівна вчинила виконавчий напис №82903 на підставі ст.\~87-91\~Закону України\~«Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172. Згідно вказаного виконавчого напису звернено стягнення з [PERSON] за кредитним договором №401606847 від 18.04.2014. Стягнення заборгованості за період з 16.01.2019 по 07.06.2021. Сума заборгованості - 6794,83 грн. в тому числі прострочена заборгованість за суму кредиту 2\~654,09 грн. Прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 382,54 грн. Строкова заборгованість за комісією 232,19. Строкова заборгованість по несплачених відсотках за користування кредитом 2\~826,01 грн. Строкова заборгованість за штрафами і пеня 700,00 грн. Відповідно до\~статті 18 ЦК України\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Вчинюючи виконавчі написи, нотаріус відповідно до закону, встановлює та офіційно визнає факт наявності певної безспірної заборгованості та викладає такий свій висновок у відповідному нотаріальному акті\~документі (виконавчому написі), що одночасно є підставою для примусового виконання (пункт 3 частини першої\~статті 3 Закону України «Про виконавче провадження»). Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється\~Законом України «Про нотаріат»\~та іншими актами законодавства України (частина перша\~статті 39 цього Закону). Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5. Главою 16 вказаного Порядку визначено перелік дій, які має виконати нотаріус для вчинення виконавчого напису. Пунктами 2, 3 глави 16 Порядку передбачено, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. Нотаріус вчиняє виконавчі написи :\~якщо подані\~документи підтверджують\~безспірність заборгованості\~або іншої\~відповідальності боржника\~перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Отже, законодавець з метою можливості встановлення безспірності, перебачив процедуру повідомлення боржника, тобто надіслання вимоги про усунення порушень. Згідно із\~статтею 87 Закону України «Про нотаріат»\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат»\~визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до ст.42 Закону України\~«Про нотаріат» вчинення нотаріальної дії може бути відкладено в разі необхідності витребування додаткових відомостей або документів від фізичних осіб або надсилання документів на експертизу, а також якщо відповідно до закону нотаріус повинен впевнитися у відсутності у заінтересованих осіб заперечень проти вчинення цієї дії. 26 листопада 2014 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Зазначеною постановою були внесені зміни в розділ "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами" та доповнено новим пунктом 2 «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин". Тобто нотаріус міг вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор мав би надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14\~постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим пунктом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та нечинною. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 було залишено без змін. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 було відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017. Отже, Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений \~постановою Кабінет Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року\~у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк О.В. не підлягав застосовуванню. Така ж позиція наведена у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі N 158/2157/17, в якій, зокрема, суд зазначив: "Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 27 березня 2017 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі N 826/20084/14. Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника". Вказане зазначене у висновках, викладених в Постанові ВП ВС від 21 вересня 2021 у справі № 910/10374/17. З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст.\~15,16,18 ЦК України, ст.\~50,87,88 Закону «Про нотаріат»\~захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Для правильного застосування положень статей\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~у такому спорі суд перевіряє доводи боржника в повному обсязі й установлює та зазначає в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. У судовому засіданні було з`ясовано, що позивач не була обізнана про неодноразове відступлення прав вимоги за кредитним договором №401606847 від 18.04.2014, жодних вимог чи повідомлень ні від правонаступників, ані від приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк О.В. не отримувала. Зазначена у виконавчому написі сума боргу не відповідає дійсності, оскільки борг нею погашався неодноразовими платежами. Відповідно до ч. 1\~ст. 81 ЦПК України,\~кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Відповідач, отримавши ухвалу про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви з додатками, правом на надання відзиву не скористався, не заперечив проти заявлених вимог та не спростував зазначене позивачем. Отже, приватний нотаріус не вжила необхідних та достатніх заходів для впевненості у відсутності заперечень боржника щодо заборгованості, а отже, у безспірності заявленої до стягнення суми боргу, що є правовою підставою для визнання даного виконавчого напису нотаріуса таким, який не підлягає виконанню. Згідно правової позиції, висловленої у постанові КЦС ВС від 23 січня 2018 року у справі №310/9293/15-ц, правового висновку в постанові ВСУ від 05.07.2017 р. №6-887/цс 17 у разі встановлення судом фактичних обставин, що спростовують безспірність заборгованості, порушення вимог закону про порядок видачі виконавчого напису, підлягає захисту право боржника, що дає підстави задовольнити вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Також представником позивача в судовому засіданні було наголошено на тому, що договір, на підставі якого вчинено виконавчий напис, укладено у 2014 році, а виконавчий напис - у 2021 році. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 02 липня 2019 року у справі N 916/3006/17 зробила такий висновок: "Строк для звернення до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису, передбачений\~статтею 88 Закону України "Про нотаріат", безпосередньо пов`язаний з позовною давністю, встановленою\~ЦК України. Загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Отже, загальний строк для звернення стягувача до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису становить не більше трьох років з дня виникнення у стягувача права вимоги до боржника незалежно від суб`єктного складу сторін у правовідносинах, тобто цей строк підлягає застосуванню й у відносинах між юридичними особами. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено іншу позовну давність, виконавчий напис видається у межах цього строку" (пункт 80 вказаної постанови). Слід зауважити, що\~Законом України від 14 липня 2020 року N 775-IX "Про внесення змін до Закону України "Про нотаріат" щодо усунення законодавчих колізій та прогалин"\~законодавець вніс зміни до\~статті 88 Закону України "Про нотаріат", якими визначив єдиний строк у три роки, в межах якого вчиняється виконавчий напис, незалежно від суб`єктного складу сторін правовідносин, чим усунув колізії у цій нормі. Однак, приватний нотаріус, вчиняючи виконавчий напис, вочевидь вказане не врахувала. З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк О.В. вчиняючи нотаріальний напис №82903 від 12.06.2021, не переконалася у безспірності заборгованості та не врахували строк, в межах\~якого вчиняється\~виконавчий напис, а отже, допустила порушення вимог ст. 88 Закону України "Про нотаріат". Зазначене вказує на небезпідставність позовної вимоги, що є підставою для задоволення позову. В порядку ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в сумі 1211,20 грн., згідно долученої квитанції.

Outcome: approved