Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-13 00:00:00

Позивач [PERSON] , через свого представника - адвоката Фільварочну Ольгу Борисівну звернувся в суд з позовними вимогами до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що він є сином [PERSON] та на даний час здобуває вищу освіту у Навчально-науковому інституті міжнародних відносин ім. Б.Д. Гаврилишина Західноукраїнського національного університету за спеціальністю 292 «Міжнародні економічні відносини». Навчається на першому курсі денної форми навчання. Початок навчання за обраною спеціальністю 01.09.2023, завершення навчання згідно з навчальним планом 30.06.2027. Протягом навчання самостійного заробітку та можливості працювати у нього не має, у зв`язку із чим він потребує матеріальної допомоги, зокрема для забезпечення побутових потреб, оплати харчування, одягу, засобів особистої гігієни, канцелярського приладдя тощо. Вказане викликає необхідність у стягненні аліментів на його утримання із відповідача. З цих підстав, позивач просить позов задовольнити. 08.10.2024 через систему «Електронний суд» надійшла заява представника позивача про зміну предмету позову, в якій позивач просить суд змінити предмет позову та стягувати із відповідача на його користь аліменти в розмірі 5000 гривень, щомісячно, починаючи із дати звернення до суду і до закінчення [PERSON] навчання, але не довше, ніж до досягнення 23 років. 11.10.2024 Судом зареєстрований відзив на позовну заяву та заяву про зміну предмета позову. Також, подано представником відповідача через систему «Електронний суд» заяву згідно якого відповідач позовні вимоги, згідно зміненого предмету позову, визнає. Ухвалою судді від 27.06.2024 відкрито провадження у вказаній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник - адвокат Фільварочна О.Б. не з`явилися. Представником позивача подано суду заяву про розгляд справи у її відсутності та відсутності позивача. В судове засідання відповідач [PERSON] та його представник - адвокат Семусь Т.А. не з`явилися. Представником відповідача подано суду заяву про розгляд справи у її відсутності та відсутності відповідача. Позовні вимоги, викладенні у заяві про зміну предмета позову, визнають. Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15.10.2012 у справі №1915/14260/2012, шлюб між [PERSON] та [PERSON] , розірвано. В шлюбі у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] виданим повторно 14.11.2008 Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07.02.2013 у справі № 607/1100/13-ц із [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), однак не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 22.01.2013 до досягнення дитиною повноліття. Згідно довідки №598 виданої 14.03.2024 Навчально-науковим інститутом міжнародних відносин ім..Б.Д.Гаврилишина Західноукраїнського національного університетМіністерства освіти і науки України, [PERSON] , [INFO] , дійсно навчається у Західноукраїнському національному університеті за спеціальністю 292 «Міжнародні економічні відносини». Освітній ступінь «бакалавр». Курс навчання - 1, форма навчання - денна. Початок навчання за обраною спеціальністю - 01.09.2023; Завершення навчання згідно з навчальним планом - 30.06.2027. Згідно ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, - і своїх повнолітніх дочку, сина. Відповідно до вимог ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі №748/2340/17 зроблено висновок щодо застосування статті 199 СК України, який полягає в тому, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Стягнення аліментів на утримання повнолітніх дочки/сина, які продовжують навчання, є одним із способів захисту інтересів повнолітніх дочки/сина, забезпечення одержання ними коштів, необхідних для їх життєдіяльності, оскільки на період навчання вони не мають самостійного заробітку та потребують матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Сімейний кодекс України виходить із принципів рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину чи доньці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх син (дочка). Згідно зі статтею 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. З аналізу вимог чинного законодавства вбачається, що при встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Статтею 201 Сімейного кодексу України передбачено, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 6 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Встановлено та підтверджено матеріалами справи, що [PERSON] , [INFO] , досяг повноліття, продовжує навчання на денній формі навчання, у зв`язку з чим не може працювати та утримувати себе, а тому потребує матеріальної допомоги. Тому, суд враховуючи визнання позову відповідачем, стан здоров`я та матеріальне становище повнолітнього сина, стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, те, що він є працездатним, розмір прожиткового мінімуму, який існує в державі для працездатних осіб на час винесення судом рішення, доходить висновку, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення, а тому, слід стягувати аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] , [INFO] , на період навчання у твердій грошовій сумі в розмірі 5000, 00 грн (П`ять тисяч гривень), щомісяця, починаючи стягувати з 17.06.2024 і до закінчення навчання, але не довше, ніж до досягнення ним двадцятитрьохрічного віку. На підставі ст. 141 ЦПК України, з [PERSON] слід стягнути в користь держави судовий збір за позовні вимоги про стягнення аліментів. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання.

Outcome: approved