Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-23 00:00:00

До Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла заява від представника заявників [PERSON] , який діє в інтересах [PERSON] , [PERSON] , заінтересована особа: Комунарський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про встановлення факту народження дитини [PERSON] , [INFO] в м.Сімферополь, АР Крим. Вимоги заяви обґрунтовані тим, що [INFO] під час спільного проживання однією сім`єю зі [PERSON] , у пологовому будинку м. Сімферополь, [PERSON] народила дитину доньку [PERSON] . У зв`язку з тим, що медичний документ про народження, отриманий на території АР Крим зразка російської федерації є недійсними, а довідка про народження дитини видана компетентною установою України відсутня, заявники позбавлені можливості отримати свідоцтво про народження на території України в позасудовому поряду. На даний час, заявники не мають можливості навіть вивезти дитину на не окуповану територію України, де в подальшому оформити закордонний паспорт, підтвердити громадянства України дитини та реалізувати в подальшому дитиною всіх належних їй прав та свобод громадянина України. 21\~жовтня 2022\~року заявниками\~на території\~АР Крим\~було укладено\~шлюб, про що\~складено відповідне\~свідоцтво,\~яке видане\~органами влади Автономної\~Республіки Крим.\~(свідоцтво\~серія [NUMBER] \~від 21.10.2022 року, актовий запис №120229910002901374004). Згідно медичного\~документу,\~отриманого на\~тимчасово окупованій\~території АР Крим,\~ медичного\~свідоцтва про\~народження серія\~ [NUMBER] , виданого 25.07.2024\~року медичною\~установою,\~яка підконтрольна окупаційній владі\~(ГБУЗ\~РК «Симферопольский\~клинический родильный\~дом №2»),\~ [PERSON] 24\~липня 2024\~року о\~14:20\~годині в\~м. Сімферополі народила дитину дівчинку, вагою 3610 грамів. Окупаційною владою\~було зареєстровано\~народження дитини\~заявників,\~про що було\~видане відповідне\~свідоцтво про\~народження [NUMBER] \~від 01.08.2024\~року відділом\~реєстрації народжень\~м.\~Сімферополя Департаменту запису\~актів громадянського\~стану Міністерства\~юстиції республіки Крим,\~актовий запис\~№110249910000602390006,\~батьками зазначені:\~ [PERSON] ,\~ [INFO] \~та [PERSON] , [INFO] . Документи,\~видані органами\~та установами\~(зокрема, лікарняними закладами),\~що знаходяться\~на тимчасово\~окупованій території України,\~визначеній Верховною\~Радою України,\~як виняток,\~можуть братись до уваги\~судом та\~оцінюватись разом\~з іншими\~доказами в\~їх сукупності\~та взаємозв`язку під час розгляду справ. Відповідно до наданих копій паспортів батьки дитини є громадянами України з місцем реєстрації на тимчасово окупованій території. Представник заявників адвокат Михайлов Д.О. у судовому засіданні підтримав заяву з підстав викладених в ній, окрім того останній за допомогою засобів телекомунікаційного зв`язку через месенджер WhatsApp, за допомогою відеозв`язку, зв`язався із заявниками [PERSON] та [PERSON] , які підтримали вимоги заяви та просили суд задовольнити вимоги. Представник заінтересованої\~особи до зали судового засідання не з`явився. Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, судом встановлені наступні обставини. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Згідно з \~п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України,\~суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Статтею 7 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991 року №789-XII, схваленою резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21.12.1995 року, \~дитина має\~бути\~зареєстрована\~зразу ж\~після\~народження\~і з\~моменту\~народження\~має право\~на\~ім`я\~і\~набуття\~громадянства,\~а\~також,\~наскільки\~це\~можливо,\~право\~знати\~своїх батьків\~і\~право\~на їх\~піклування. Держави - учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов`язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Відповідно до змісту п. 10\~постанови Пленуму\~Верховного\~суду\~України року\~«Про\~судову\~практику в\~справах\~про\~встановлення фактів,\~що\~мають\~юридичне значення» від 31.03.1995 № 5,\~суди можуть встановлювати факти народження, якщо в органах реєстрації актів громадянського стану не зберігся відповідний запис чи відмовлено у його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акту громадянського стану. За змістом ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»,\~державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до\~Сімейного кодексу України.\~Державна\~реєстрація\~народження дитини\~проводиться\~за\~письмовою або\~усною\~заявою\~батьків чи\~одного\~з\~них за\~місцем\~її\~народження або\~за\~місцем\~проживання батьків. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені\~центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я,документи,\~що\~підтверджують\~факт народження. За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Форма та порядок видачі документа про народження, на підставі яких здійснюється державна реєстрація народження, встановлена\~Наказом Міністерства охорони здоров`я України «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті» від 08.08.2006 року № 545. Відповідно до положень вказаного вище наказу, підставами для державної реєстрації народження є: а) медичне свідоцтво про народження (форма N 103/о); б) медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма N 103-1/о). Згідно з ч. 1 ст. 144 СК України, батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Частиною 1 ст. 7 ЗУ «Про громадянство України» визначено, що особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Судом встановлені наступні обставини. Заявники [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є громадянами України, що підтверджується копіями паспортів громадян України. Заявники [PERSON] та [PERSON] 21.10.2022 року уклали шлюб, про що окупаційною владою а саме відділом запису актів громадянського стану м.Сімферополя Департаментом запису актів громадянського стану Міністерства юстиції Республіки Крим було видано свідоцтво про укладення шлюбу, актовий запис №120229910002901374004. Прізвище після реєстрації шлюбу « [PERSON] та [PERSON] ». Проте згідно\~з ч.\~2,\~3\~ст.\~9\~ЗаконуУкраїни «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Аналіз вказаних положень законодавства вказує про те, що, починаючи з 20.02.2014, шлюби, зареєстровані на тимчасово окупованій території, та документи, видані на підтвердження такої реєстрації, на території України є недійсними. А тому, шлюби зареєстровані на тимчасово окупованій території, не є підставою для виникнення у осіб, між якими він був зареєстрований, прав та обов`язків подружжя. Відтак подане свідоцтво не є допустимим доказом у справі. Відповідно до наданого довідки про народження №А-02794 виданого відділом реєстрації народження м.Сімферополя Департаменту запису актів громадянського стану Міністерства юстиції Республіки Крим, [INFO] народилась [PERSON] , батьками дитини зазначені [PERSON] та [PERSON] . В матеріалах справи наявний документ окупованої влади «свидетельство о рождении выданное 01.08.2024 г., Матеха Полине Антоновне, дата рождения 24 июля 2024 г.; запись акта о рождении № 110249910000602390006, место регистрации 99100006 отдел регистрации рождения г. Симферополя Департамента ЗАГС Министерства юстиции Республики Крым». Зазначений документ виданий нелегітимним органом на тимчасово окупованій території, де батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] Наданий документ виданий на непідконтрольній Україні території, а саме органом який створений та діє у порядку не передбаченому законом, є недійсними і не створює правових наслідків. Заявники [PERSON] та [PERSON] не можуть отримати свідоцтво про народження у відділ державної реєстрації актів цивільного стану, оскільки факт народження відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати документ встановленого зразка України та реалізувати в подальшому дитині всіх належних прав та свобод громадянина України Статтею 7 ЗУ «Про громадянство України» передбачено, що особа, батьки якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Згідно із ч. 1 ст. 144 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану, а Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, встановлено, що дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Відповідно до ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. У рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Пунктом 18 постанови від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» Пленум Верховного Суду України надав роз`яснення про те, що рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Відповідно до ч. 4 ст. 13 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Згідно зі ст. 1, ст. 3 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України та міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається, зокрема, сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій. Відповідно до ч. 1-2 ст. 9 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Частиною 3 ст. 9 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» (в редакції чинній на час ухвалення оскаржуваного рішення суду», будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. Пунктом 2 розд. ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/2 від 18 жовтня 2000 року, передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є: медичний висновок про народження, сформований в Реєстрі медичних висновків електронної системи охорони здоров`я відповідно до Порядку формування та видачі медичних висновків про народження в Реєстрі медичних висновків електронної системи охорони здоров`я, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 18 вересня 2020 року № 2136, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 30 вересня 2020 року за № 953/35236; б) медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024;в) медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма № 103-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024;г) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть (форма № 106-2/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024;ґ) медичний документ, виданий компетентним суб`єктом іншої держави, що підтверджує факт народження, належним чином легалізований, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження даною жінкою. Відповідно вимог ч. 4 ст. 13 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження дитини, а за відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. У відповідності до ч. 1 ст. 13 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків або за заявою, поданою в електронній формі. Статтею. 125 СК України передбачено, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Під час вирішення питання щодо оцінки доказів у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, необхідно брати до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права. Так, під час розгляду згаданої категорії справ необхідно враховувати і висновки Європейського суду з прав людини у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v Turkey». «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozеr v. the Republic of Moldova and Russia», «Ilascu and Others v. Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), Європейський суд з прав людини наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок Європейського суду з прав людини слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», Європейський суд з прав людини, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Враховуючи наведену практику Європейського суду з прав людини, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, рішення суду у такій категорії справ має ґрунтуватися на дотриманні вимог ст. 263 ЦПК України щодо повного і всебічного з`ясування обставин справи на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на такій території. Таким чином, документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток, можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справ. На підтвердження факту народження дитини заявниками надано копію довідку про народження [PERSON] №А-02794 та свідоцтво про народження дитини. Згідно ст. 7 Конвенції про права дитини дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Враховуючи наведену практику Європейського суду з прав людини, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження дитини для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, апеляційний суд приймає зазначені докази як належні та допустимі. Таким чином, оскільки законодавством визначено процедуру державної реєстрації народження дитини шляхом звернення до суду і заявниками доведено, що встановлення юридичного факту необхідне для отримання свідоцтва про народження дитини встановленого законодавством України зразка, а в подальшому закордонного паспорту, підтвердження громадянства України дитини та реалізації в подальшому дитиною всіх належних їй прав та свобод громадянина України, суд приходить до висновку, що заява про встановлення факту народження дитини знайшла своє підтвердження під час апеляційного перегляду та підлягає задоволенню. Суд враховує, що заявники [PERSON] та [PERSON] не перебувають у зареєстрованому шлюбі відповідно до законодавства України, однак оскільки заява про встановлення факту народження дитини подана ними разом, суд відповідно до ст. 317 ЦПК України встановлює дані про обох батьків дитини. Матір новонародженої дитини [PERSON] ,\~ [INFO] , уродженка Миколаївської області м. Первомайськ, є громадянкою України, що підтверджується копією паспорту документ № [NUMBER] , запис № 19890827-09067 виданого 17.12.2019 року органом №6512. Батько новонародженої дитини [PERSON] ,\~ [INFO] , уродженець м. Сімферополь, є громадянином України, що підтверджується копією паспорту серії [NUMBER] виданого Київським РВ Сімферопольського МУ РУ МВС України в Криму. З огляду на викладене, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заяву слід задовольнити, встановивши факт народження дитини, що в подальшому буде підставою для державної реєстрації народження дитини.

Outcome: approved