Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-09 00:00:00

До Суворовського районного суду м. Одеси надійшов позов Приватного акціонерного\~товариства «Страхова\~компанія «Універсальна»\~до [PERSON] \~про стягнення\~суми сплаченого\~страхового відшкодування у розмірі 16\~495,95 грн. Позивач ПАТ «Страхова\~компанія «Універсальна»\~ обґрунтовує свої вимоги тим, що 26.05.2023 року о 20 год. 01 хв. в м. Одесі, вул.Ланжерон, 1/11 трапилась дорожньо- транспортна пригода за участю автомобіля марки «Мазда» реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля марки «Мазда» реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Відповідно до постанови Приморського районного суду м. Одеси від 25 липня 2023 р., по справі № 522/11804/23 [PERSON] було визнано винним в настанні ДТП. У результаті даної ДТП було пошкоджено застрахований [PERSON] у ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна», згідно з умовами договору страхування №3014/228/008296 від 17.09.2022 р., транспортний засіб «Мазда» номерний знак [NUMBER] . Власник пошкодженого автомобіля звернувся до ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна» із заявою про сплату страхового відшкодування згідно договору добровільного страхування наземного транспорту. Згідно з умовами договору, на підставі рахунку-фактури та інших зібраних по справі документів було розраховано та виплачено страхувальнику страхове відшкодування в розмірі 16 495,95 грн., що підтверджується платіжним дорученням. Таким чином ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна» виконав свої зобов`язання перед Страхувальником згідно умов Договору. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 22.04.2024 року відкрито загальне провадження та призначено підготовче судове засідання на 30.05.2024 року. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 30.05.2024 року закрито підготовче провадження та призначено відкрите судове засідання на 30.09.2024 року Представник позивача в судове засідання не з`явився, до суду подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, судом здійснено всі можливі заходи відповідно до вимог ч.8 ст.128 ЦПК України щодо повідомлення про дату, місце та час судового засідання, заяв про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. Відповідно до положень ст.ст.280,281 ЦПК України суд з письмової згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 17 вересня 2022 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Універсальна» та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 3014/228/008296. \~ \~ \~ \~ Предметом даного Договору були майнові інтереси Страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Mazda», реєстраційний номер [NUMBER] . У відповідності до умов вказаного Договору страхування Позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь Страхувальника страхове, відшкодування. 26.05.2023 року о 20 год. 01 хв. в м. Одесі, вул.Ланжерон, 1/11 трапилась дорожньо- транспортна пригода за участю автомобіля марки «Мазда» реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля марки «Мазда» реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Відповідно до постанови Приморського районного суду м. Одеси від 25 липня 2023 р., по справі № 522/11804/23 [PERSON] було визнано винним в настанні ДТП. Власник пошкодженого\~автомобіля «Мазда»\~реєстраційний номер\~ [NUMBER] \~звернувся до\~ПрАТ «Страхова\~компанія «Універсальна»\~із заявою\~про настання\~страхової події\~та виплату\~страхового відшкодування.\~Дана заява\~була розглянута,\~пошкодження застрахованого\~автомобіля визнана\~страховим випадком,\~у зв`язку\~з чим,\~виплачено страхувальнику\~страхове відшкодування\~в розмірі\~16\~495,95\~грн.,\~що підтверджується\~платіжним дорученням. Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. У відповідності до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Згідно до п.1 ч.1 ЦПК ст.1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до вимог ч.1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки (нормативно-правовий акт № 435-IV від 16.01.2003 р. ст.993 ЦК України). Отже, на підставі вищезазначеного, до позивача перейшло право вимоги до відповідача, як до особи відповідальної за відшкодування заподіяних збитків. В силу частин 1-3 ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частинами першою другою ст.13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього нормативно-правовий акт № 1618-IV від 18.03.2004 Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з вимогами ст.ст.124, 129 Конституції України, задачами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами судочинства є законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження та обов`язковість рішень суду до виконання. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст.133та ч. ч. 1, 3 ст.137 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до постанови Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 року у справі №922/445/19, встановлено, що розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Судом встановлено про те, що на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» суду надано: договір про надання правової допомоги укладеного 20.06.2023 року між ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» та адвокатським об`єднанням «ІНС.ЛОУ ГРУП» Додатки до Договору про надання правової допомоги. На підставі\~вищевикладеного,\~суд дійшов\~висновку,\~що позовні\~вимоги Приватного\~акціонерного товариства\~«Страхова компанія\~«Універсальна» до\~ [PERSON] про стягнення суми страхового відшкодування підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача має бути стягнуто суму судового збору, яка складає 3028,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved