Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-21 00:00:00

ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "РІАЛЬТО" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що 10.07.2023 між ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "РІАЛЬТО" та [PERSON] укладено договір №230710-63225-1, за умовами якого відповідач отримала кредит в розмірі 4500,00 грн. строком на 150 днів шляхом переказу на її платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 3,5% від суми кредиту за кожен день користування. Даний договір укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на вебсайті в мережі Інтернет та підписаний електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора 879551, який направлявся на її номер телефону. Таким чином відповідач погодилася з умовами кредитного договору та правилами надання грошових коштів у позику. Станом на 28.05.2024 заборгованість [PERSON] за договором №230710-63225-1 від 10.07.2023 становить 25257,00 грн., яка складається з: 4500,00 грн.\~заборгованість за кредитом; 20757,00 грн.\~заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 1.2. кредитного договору за ставкою 3,5 % за кожен день користування кредитом за період з 10.07.2023 по 07.12.2023 (включно). Відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконала та не повернула своєчасно суму кредиту і нараховані відсотки. Враховуючи викладене вище, ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "РІАЛЬТО" просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за договором №230710-63225-1 від 10.07.2023 в сумі 25257,00 грн., а також судові витрати у розмірі 2422,40 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 9000,00 грн. Ухвалою судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області Ватажок-Сташинської А.В. від 05.06.2024 прийнято та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та вирішено справу розглядати з повідомленням (викликом) сторін. Зобов`язано АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» надати суду інформацію. Ухвалою судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області Ушакової К.М. від 29.07.2024 прийнято до свого провадження цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЬ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «РІАЛЬТО» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. У судове засідання представник ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "РІАЛЬТО" адвокат Руденко К.В. не з`явився. Направив на адресу суду клопотання про розгляд справи без участі представника. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася. У матеріалах справи є заява про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги визнала. Просила зменшити розмір витрат на правову допомогу у зв`язку з їх необґрунтованістю та стягнути судові витрати у розмірі 50%. Дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об`єктивного та всебічного дослідження, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що\~10.07.2023 між ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "РІАЛЬТО" та [PERSON] укладено договір №230710-63225-1. Відповідно до умов пункту 1.1 укладеного договору, товариство надає позичальникові грошові кошти в розмірі 4500,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в строки визначені договором. У пункті 1.2. вказаного\~договору сторони погодили наступну процентну ставку за користування кредитом 3,5% від суми кредиту за кожний день користування кредитом у межах строку, визначеного пунктом 1.3. договору. Пунктом 1.3. договору визначено, що строк надання кредиту становить 150 днів. Згідно умов\~пункту 3.3. укладеного кредитного договору, у випадку порушення строків повернення кредиту, встановлених договором, позичальник сплачує\~товариству проценти за неправомірне користування грошовими коштами за процентною ставкою 3,5% від суми несвоєчасно повернутих грошових коштів переданих позичальнику за цим договором за кожний день користування. Відповідно до квитанції №\~230710-63225-1 від 10.07.2023 ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "РІАЛЬТО" перерахувало на картковий рахунок відповідача грошові кошти у розмірі 4 500,00 грн. У графі «призначення» вказано перерахування коштів за договором 210129-34098-1 від 10.07.2023 на умовах фінансового кредиту. Відповідно до інформації, наданої АТ КБ "ПРИВАТБАНК" на [PERSON] було емітовано карту № [NUMBER] . Зазначено, що номер телефону, на який відправлялась інформація про підтвердження операцій за платіжною картою № [NUMBER] в період з 10.07.2023 по 15.07.2023 знаходиться в анкетних даних [PERSON] . Факт переказу коштів на рахунок відповідача також підтверджується випискою по рахунку [PERSON] , наданою АТ КБ "ПРИВАТБАНК" за період з 10.07.2023 по 15.07.2023. З наданого позивачем розрахунку заборгованості по кредитному договору № 230710-63225-1 від 10.07.2023 вбачається, що станом на 28.05.2024 [PERSON] складає 25257,00 грн. Згідно ст.ст.\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1\~ст.\~638\~ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ч. 1\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України\~якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1\~ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, сплата неустойки, відшкодування збитків. Відповідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ч. 1 ст. 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом\~ст. 1056-1 ЦК України\~розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ст. 1048 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою\~статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Особливості укладення кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до\~ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Згідно ч. 1 ст.\~10\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). Відповідно ч.ч. 3, 4, 6, 12 ст.\~11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону, заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону, вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним\~статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Згідно ст.\~12\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Враховуючи, що відповідач взятих на себе кредитних зобов`язань належним чином не виконує, суд вважає, що позовні вимоги ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "РІАЛЬТО" про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню. Згідно ст. 141, 142 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Позивач при подачі позову до суду сплатив 2422,40 грн. судового збору. З огляду на те, що відповідач визнала позов до початку розгляду справи по суті, тому позивачу слід повернути з державного бюджету 1211,20 грн. судового збору та стягнути з відповідача на користь позивача 1211,20 грн. судового збору. Відповідно до\~ст.137\~ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Як вбачається з матеріалів справи, правову допомогу позивачу у зазначеній справі надавав адвокат Руденко К.В., на підставі договору надання юридичних послуг від 02.06.2022. До позову долучено акт приймання-передачі наданих послуг № 207 до договору про надання юридичних послуг від 02.06.2022, згідно якого підтверджено виконання робіт адвокатом та прийняття такої роботи позивачем. Згідно розрахунку витрати на професійну правничу допомогу становлять 9000,00 грн. Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони. Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору. Крім того, при визначенні розміру витрат на правничу допомогу на підставі поданих сторонами доказів, суд має виходити з критеріїв: їхньої реальності (тобто встановлення їхньої дійсності та необхідності); розумності їхнього розміру (виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін). З врахуванням складності справи, співмірності та пропорційності понесених витрат щодо предмета спору, значення справи для сторін, враховуючи обсяг наданих адвокатом послуг, те, що справу було розглянуто у спрощеному позовному провадженні, без участі представника позивача у судовому засіданні, суд дійшов висновку, що розмір вказаних позивачем витрат на правничу допомогу, є завищеним у відповідності із співмірним виконанням адвокатських робіт, а тому вимога позивача про стягнення витрат на правничу допомогу підлягає задоволенню частково в розмірі 3 000,00 грн. Суд зазначає, що Європейський суд з прав людини зауважує на тому, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Outcome: partial