Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-21 00:00:00

що позивач звернувся до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу. Позов обґрунтовує тим, що з 03.04.2013 перебуває у шлюбі із відповідачкою. За час шлюбу у них народився син, [PERSON] , [INFO] . На сьогодні їхні з дружиною шлюбно-сімейні відносини фактично припинилися вже протягом двох років поспіль. Живуть фактично в одній квартирі, але повністю відчужено. Збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача, так і відповідачки. Просить ухвалити рішення про розірвання шлюбу шлюбу, а сина залишити на його вихованні. Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 23.09.2024 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач у судове засідання не з`явився, однак у позовній заяві справу просить розглянути у його відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явилась, однак подала заяву про розгляд справи без її участі. Позов визнала частково, а саме в частині розірвання шлюбу. Відповідно до частини першої статті 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Згідно частини другої статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до таких висновків. Як передбачено ч. 2 ст. 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства (ч. 4 ст. 3 СК України). Судом встановлено, що 24.03.2015 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Калушу Калуського міськрайонного управління юстиції в Івано-Франківській області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] ». За час перебування у шлюбі у них народився син, [PERSON] , [INFO] . Згідно із ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст. 24 СК України). Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній (ст. 55 СК України). Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України). Сторони не підтримують сімейних стосунків, спільного господарства не ведуть, а їх шлюб існує лише формально. Між ними відсутні усталені відносини притаманні подружжю і сім`ї. Ці обставини сторонами визнаються. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Враховуючи визнання позову відповідачем, суд вважає, що наявні підстави для розірвання шлюбу. Відмова у розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Оцінивши встановлені судом обставини справи, зважаючи на конституційне право особи на шлюб за вільною згодою (стаття 51 Конституції України), шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки на підставі шлюбу сім`ї вони не створили, а подальше збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, що має істотне значення. У цій справі позивач просить залишити дитину на його вихованні. У постанові Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі N 200/952/18 (провадження N61-14859св19) вказано, що під час вирішення питання про визначення місця проживання дитини участь органу опіки та піклування є обов`язковою, а позивач до заяви про визначення місця проживання дитини повинен надати висновок органу опіки та піклування про доцільність проживання дитини з одним із батьків, характеристики з місця проживання, роботи, місця навчання дитини (гуртків), медичні довідки (суд обов`язково враховує стан здоров`я і батьків, і дитини), довідки про доходи (інші документи, які підтверджують матеріальне становище заявника), акти обстеження житлово-побутових умов, документи, що підтверджують право власності на житло. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.ч. 1, 3 ст. 12 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи, що матеріали справи вказують на наявність спору між сторонами щодо визначення місця проживання дитини, суд вважає, що вимога про залишення дитини на вихованні позивача не підлягає до задоволення. Судом вирішується лише питання про залишення проживання дітей з тим із батьків після розірвання шлюбу, з ким наразі вони проживають, а за матеріалами справи встановлено, що дитина проживає з обома батьками, що ними не заперечується.

Outcome: partial