Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-15 00:00:00

29.05.2024 представник ТОВ «Юніт Капітал» - адвокат Тараненко А.І. звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси із позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Юніт Капітал» заборгованість за кредитним договором № 845857251 від 08.09.2021 у розмірі 48\~816,30 грн., судовий збір у розмірі 2\~422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу. В обгрунтування позовних вимог зазначив, що 08.09.2021 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] уклали Кредитний договір № 845857251 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, відповідно до умов якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» зобов`язалося надати [PERSON] кредит у розмірі 12 000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а [PERSON] зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику. ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі, а саме 08.09.2021 перерахувало відповідачу грошові кошти в сумі 11500,00 грн. на банківську карту № [NUMBER] . Відповідач виконував умови кредитного договору, здійснюючи часткові платежі. Це свідчить про те, що він усвідомлював існування даного договору та визнавав його зобов`язання за ним. 28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 845857251 від 08.09.2021 у розмірі 29\~282,40 грн. 05.08.2020 ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклали Договір факторингу № 05/0820-01, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 845857251 від 08.09.2021 у розмірі 48\~816,30 грн. В подальшому, 06.03.2024 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» уклали Договір факторингу № 06/03/24, відповідно до умов якого до ТОВ «Юніт Капітал»перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 845857251 від 08.09.2021 у розмірі 48\~816,30 грн. ТОВ «Юніт Капітал» належним чином повідомив відповідача про заборгованість за Кредитним договором № 845857251 від 08.09.2021, а саме 20.03.2024 відправив листповідомлення, в якому зазначив про намір стягнення заборгованості в судовому порядку. Проте, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання за вищевказаним кредитним договором, тому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 845857251 від 08.09.2021 у розмірі 48\~816,30 грн., яка складається з: 11500,00 грн. - заборгованість по кредиту; 37316,30 грн. - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом, а також сплачений судовий збір та витрати на правову допомогу. За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана для розгляду судді Придніпровського районного суду м. Черкаси Булгаковій Г.В. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30.05.2024 відкрито провадження по справі та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. 08.08.2024 від представника відповідача адвоката Давидюка А.Ю. надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначив, що позивачем не доведено набуття права вимоги до відповідача, а також, що відповідач був ознайомлений з правилами надання споживчих кредитів та із кредитним договором. Крім того, встановлений у договорі розмір відсотків за несвоєчасно виконані зобов`язання за кожен день прострочки у розмірі 2,98%, що в результаті становить 37 316,30 грн., є несправедливим у розумінні статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів», суперечить встановленим обмеженням статті 21 Закону України «Про споживче кредитування» та порушує принцип розумності та добросовісності, що є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника, як споживача послуг фінансової установи, оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми відсотків. 19.08.2024 від представника позивача - адвоката Тараненка А.І. надійшли додаткові пояснення, в яких останній зазначив, що без ознайомлення з Умовами надання та обслуговування кредитів та Правилами про порядок надання коштів у позику укладення електронного договору є неможливим. Одночасно із підписанням договору ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відправляє на електронну адресу, вказану позичником у заявці на кредит, електронного листа з повідомлення про успішне підписання кредитного договору, додаючи його примірник. Розмір відсотків за користування кредитом та порядок їх нарахування узгоджений сторонами, відповідачем не надано власного розрахунку заборгованості, а також доказів, які підтверджують повернення кредиту у повному розмірі та в строки, передбачені кредитним договором. Щодо доведення факту відступлення права грошової вимоги зазначив, укладання договору факторингу між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» до виникнення кредитних правовідносин з [PERSON] не свідчить про недійсність передачі прав вимоги за таким договором новому кредитору, оскільки станом на момент укладення кредитного договору договір факторингу був чинним. Право вимоги по кредитному договору № 845857251 від 08.09.2021 передані ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» на користь ТОВ «Таліон Плюс» та в подальшому позивачу на підставі Реєстру, який оформлений належним чином. У судове засідання представник позивача адвокат Тараненко А.І. не з`явився, у прохальній частині позовної заяви просив проводити розгляд справи без його участі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, у відзиві на позовну заяву його представник адвокат Давидюк А.Ю. просив проводити розгляд справи без його участі. Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків. Статтею 55 Конституції України та статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України). Виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства та змагальності сторін (статті 12, 13 ЦПК України), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 80 ЦПК України). Згідно частин 1, 2 статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частин 1, 2 статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно статтею 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути надана розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (стаття 1047 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 08.09.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] в електронній формі укладено Договір кредитної лінії № 845857251, відповідно до умов якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» зобов`язалося надати [PERSON] кредит у розмірі 12 000,00 грн. строком на 30 днів (до 8.10.2021), а [PERSON] зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику. ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» свої зобов`язання за вищевказаним договором виконало в повному обсязі, а саме 08.09.2021 перерахувало відповідачу грошові кошти у розмірі 11 500,00 грн. на банківську карту № [NUMBER] , що підтверджується платіжним дорученням № caf4e50e-3b39-4914-90c3-b2a6ff3849d6 від 08.09.2021. Натомість, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, після закінчення строку кредитування не повернув у повному обсязі кредит та не сплатив відсотки за користування ними. З розрахунку заборгованості вбачається, що 11.10.2021 відповідач здійснив платіж у розмірі 15,00 грн., який зараховано кредитодавцем як сплата відсотків за користування кредитом. Проте, надалі відповідач оплати за договором не здійснював. Судом також встановлено, що 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01, за умовами якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» зобов`язалося відступити ТОВ «Таліон Плюс» зазначені у відповідних реєстрах вимоги, а ТОВ «Таліон Плюс» зобов`язалося їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» за плату на умовах, визначених цим договором. Строк договору закінчується 28.11.2019. 28.11.2019 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» укладено додаткову угоду № 19 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, за умовами якої сторони дійшли згоди викласти пункт 8.2 договору в наступній редакції: «Строк дії цього договору починає перебіг у момент, визначений у пункті 8.1 цього договору та закінчується 31.12.2020, але в будь-якому разі до моменту належного та повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором». 31.12.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» укладено додаткову угоду № 26 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, за умовами якої сторони дійшли згоди викласти текст договору у новій редакції, зокрема, пункт 8.2 «Строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у пункті 8.1 цього договору та закінчується 31.12.2021, але в будь-якому разі до моменту належного та повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором». 31.12.2021 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» укладено додаткову угоду № 27 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, за умовами якої сторони дійшли згоди продовжити строк дії договору до 31.12.2022 включно. Відповідно до витягу з Реєстру прав вимоги № 139 від 09.11.2021 до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором № 845857251 від 08.09.2021 у загальному розмірі 29\~282,40 грн. 05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 05/0820-01, відповідно до умов якого ТОВ «Таліон Плюс» зобов`язалося відступити ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» зазначені у відповідних реєстрах права вимог, а ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» зобов`язалося їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Таліон Плюс» за плату на умовах, визначених цим договором. Строк договору закінчується 04.08.2021. 03.08.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду № 2 до договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020, за умовами якої сторони домовилися продовжити строк дії договору до 31.12.2022 включно. 30.12.2022 між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду № 3 до договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020, за умовами якої сторони домовилися продовжити строк дії договору до 30.12.2024 включно. Відповідно до витягу з Реєстру прав вимоги № 10 від 31.07.2023 до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором № 845857251 від 08.09.2021 у загальному розмірі 48\~816,30 грн. 06.03.2024 між ТОВ «Юніт Капітал» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 06/03/2024, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» зобов`язалося відступити ТОВ «Юніт Капітал» право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до боржників, включаючи суму основного зобов`язання (суму позики), плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти за прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких має ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс». Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстру боржників, який формується згідно з додатком № 1 є невід`ємною частиною договору. Відповідно до витягу з Реєстру боржників № 10 до Договору факторингу № 06/03/2024 від 06.03.2024 до ТОВ «Юніт Капітал» перейшло право вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором № 845857251 від 08.09.2021 у загальному розмірі 48\~816,30 грн. Суд вважає необґрунтованими та не приймає до уваги твердження представника відповідача адвоката Давидюка А.Ю. про недоведеність позивачем набуття права вимоги до відповідача. Так, частиною 1 статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). У відповідності до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 статті 1078 ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до підпункту 1.3. Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, під правом у цьому договорі вимоги розуміються всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Розділом 2 вищезазначеного договору регламентовано порядок відступлення права вимоги, згідно п. 4.1. право вимоги переходить від Клієнта до Фактора в день підписання Сторонами реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному додатку. Підписання реєстру прав вимоги Сторони засвідчують передачу права вимоги до Боржників в повному обсязі, за відповідним реєстром права вимоги. Аналогічні положення міститься і в Договорі факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020. Таким чином, суд приходить до висновку, що копії договорів факторингу та реєстри прав вимоги є належними та допустимими доказами відступлення права вимоги у спірних правовідносинах. Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботи, надати послугу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Положеннями статей 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Як вбачається із розрахунків заборгованості, здійснених ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс», в обумовлений сторонами строк відповідач не повернув кредит та не сплатив відсотки за користування кредитом, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 48\~816,30 грн., яка складається з: 11 500,00 грн. - заборгованість по кредиту; 37 316,30 грн. - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом. Суд не приймає до уваги доводи відповідача про несправедливість умов договору, якими встановлено розмір нарахованих за користуванням кредитом відсотками. Так, у п.п. 4.9, 4.10. Договору № 845857251 від 08.09.2021 зазначено, що умови договору є розумними, справедливими, добросовісними та не містять дисбалансу прав та обов`язків кредитодавця та позичальника. Укладення цього договору відповідає вільному волевиявленню сторін, жодна із сторін не знаходиться під впливом тяжких обставин, не помиляється стосовно обставин, що мають суттєве значення (природа договору, права та обов`язки сторін, інші умови договору), та умови договору є взаємовигідними для кожної із сторін. В пункті 1.9 Договору сторони погодили, що за користування кредитом сплачуються проценти, які нараховуються в наступному порядку: 1.9.1.виключно на період строку, визначеного п. 1.7. Договору, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно за Дисконтною процентною ставкою у розмірі 273,75 % річних, що становить 0,75% від суми кредиту за кожний день користування ним; 1.9.2. за умови продовження Дисконтного періоду на умовах п 1.8 договору, з наступного дня після закінчення вказаного в п. 1.7 строку, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за Індивідуальною ставкою в розмірі 685,27% річних, що становить 1,88 % в день від суми кредиту за кожен день користування ним. . 1.9.3\~якщо позичальник\~користуватиметься кредитом\~після закінчення\~дисконтного періоду\~без своєчасної\~оплати процентів\~в порядку\~передбаченому п\~1.8\~Договору,\~умови щодо\~нарахування процентів\~за Дисконтною\~та Індивідуальною\~процентною ставкою\~за весь\~строк Дисконтного\~періоду скасовуються\~з дати\~надання кредиту\~і до\~взаємовідносин між\~сторонами застосовуються\~правила нарахування\~процентів за\~Базовою процентною\~ставкою в\~розмірі 722,70\~%\~річних,\~ що\~становить 1,98%\~в день\~від суми\~кредиту за\~кожний день\~користування, відповідно до чого позичальник зобов`язується сплатити кредитодавцю різницю між нарахованими процентами за базовою процентною ставкою та фактично сплаченими процентами за дисконтною та індивідуальною процентними ставками за весь строк користування кредитом протягом дисконтного періоду. Відповідно до п.1.12.2. з наступного дня після закінчення дисконтного періоду позичальник зобов`язаний щоденно сплачувати кредитодавцю проценти з розрахунку 1087,70% річних, що становить 2,98% в день від суми кредиту за кожний день користування ним. З надано позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що протягом Дисконтного періоду відсотки за користування кредитом нараховувалися за ставкою 1,98% в день від суми кредиту за кожний день користування ним (11\~500,00*30*1,98/100=6831,00 грн.). Після закінчення дисконтного періоду відсотки за користування кредитом нараховувалися за ставкою\~ 2,98% в день від суми кредиту за кожний день користування ним (11\~500,00*90*2,98/100=30\~843,00 грн.). Порядок нарахування та розмір відсотків за користування кредитом повністю відповідає умовам договору та вимогам законодавства, отже відсотки за користування кредитом нараховані правомірно. Таким чином, оскільки у судовому засіданні доведено, що відповідач отримав кредитні кошти, однак свої зобов`язання щодо повернення у встановлений договором строк кредиту та сплатити процентів за користування ним не виконав, в зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 48 816,30 грн., яка складається з: 11 500,00 грн. - заборгованість по кредиту; 37 316,30 грн. - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом, суд приходить до висновку про наявність достатніх правових підстав для задоволення позовних вимог та стягнення вказаної суми заборгованості з відповідача на користь позивача. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується положеннями статті 141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги судом задоволені у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved