Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-21 00:00:00

представник позивача подав до суду позовну заяву та просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «МСБ Фінанс» заборгованість за договором про надання фінансового кредиту № 1394-К від 29 січня 2018 року в розмірі 10695,00 гривень. В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що 29 січня 2018 року між ТОВ «МСБ Фінанс» та відповідачем укладено договір про надання фінансового кредиту № 1394-К, відповідно до умов якого ТОВ «МСБ Фінанс» надає [PERSON] у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання, фінансовий кредит у розмірі 3000,00 гривень зі сплатою 540 відсотків річних на умовах, визначених Кредитним договором та Додатком 1 до кредитного договору. Відповідач зобов`язався повернути кредит за наступним графіком: строк погашення 11 лютого 2018 року, сума погашення 3585,00 гривень. ТОВ «МСБ Фінанс» виконало свої зобов`язання за договором про надання фінансового кредиту № 1394-К, 29 січня 2018 року надало відповідачу кредит в розмірі 3000,00 гривень. Відповідач кредит отримав, але порушив свої зобов`язання зі своєчасного повернення отриманого кредиту, не повернув кредит і не сплатив відсотки за користування кредитом, в результаті чого утворилась заборгованість в розмірі 10695,00 гривень, з яких: 3000,00 гривень загальна сума заборгованості за кредитом; 7695,00 гривень загальна сума заборгованості за відсотками, що змусило позивача звернутися до суду з позовом. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 22 квітня 2024 року відкрито провадження по справі. Представник позивача у судове засідання не з`явився, в позові просив розглянути справу за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся своєчасно і належним чином, шляхом направлення судової повістки за місцем проживання, причини неявки суду не повідомив. Враховуючи неявку належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача в судове засідання, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, суд, за письмовою згодою представника позивача, вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до заяви [PERSON] від 29 січня 2018 року відповідач звернувся до ТОВ «МСБ Фінанс» з заявою про надання кредиту на споживчі цілі в розмірі 3000,00 гривень строком на 14 днів; кредит та відсотки за користування кредитом зобов`язався погашати своєчасно. В якості доказів позивач надав суду копії: заяви [PERSON] про надання кредиту, договору про надання фінансового кредиту № 1394-К, графіку повернення кредиту та плати, умови кредитування, видаткого касового ордеру, підписані відповідачем за даними яких відповідач 29 січня 2018 року отримав кредит у розмірі 3000,00 гривень, та зобов`язався повернути кредит до 11 лютого 2018 року, сплатити відсотки, відповідно до розрахунків. Відповідно до п. 2.7 Договору про надання фінансового кредиту № 1394-К, у випадку прострочення сплати платежів за Графіком розрахунків, проценти за користування кредитом нараховуються до моменту повного повернення кредиту, при цьому день повернення кредиту не враховується, але у будь-якому випадку не більше 90 (дев?яносто) календарних днів з моменту допущення прострочення сплати. Відповідно до п. 3.3.5 Договору про надання фінансового кредиту № 1394-К, позичальник зобов`язаний суворо дотримуватися положень цього Договору. Згідно з наданим позивачем розрахунком, заборгованість відповідача за кредитним договором № 1394-К від 29 січня 2018 року станом на 01 вересня 2023 року складає 10695,00 гривень, з яких: - заборгованість за тілом кредиту в розмірі 3000,00 гривень; - заборгованість за процентами в розмірі 7695,00 гривень. Також суду надані копії нагадування про необхідність погашення заборгованості, квитанції про поштову відправку. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За вимогами ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до частини першої\~статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ст.1056-1 Цивільного кодексу України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Згідно зі\~ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 617 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів. Частиною першою\~статті 625 ЦК України\~передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Враховуючи, що відповідач не виконав свої зобов`язання за договором про надання фінансового кредиту № 1394-К від 29 січня 2018 року, тому суд вважає що сума заборгованості в загальному розмірі 10695,00 гривень підлягає стягненню з відповідача у примусовому порядку, а позов підлягає задоволенню в повному обсязі, при цьому виходить з того, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, відповідачем не надано даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за договором про надання фінансового кредиту № 1394-К від 29 січня 2018 року в добровільному порядку, відповідач ознайомлений з умовами надання кредиту, про що свідчить підпис останнього у договорі про надання фінансового кредиту № 1394-К від 29 січня 2018 року, а беззаперечних доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до ст. 617 ЦК України, суду не надано. Відповідно до платіжної інструкції № 7131452379 від 03 жовтня 2023 року при пред`явленні позову до суду позивачем понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 2684,00 гривень. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved