Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-21 00:00:00

Заявник звернулася в суд із заявою та просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме належності правовстановлюючого документа що свідоцтво на право особистої власності на будівлі від 22 березня 1988 року, видане на ім`я [PERSON] , і Державний акт на право приватної власності на землю серія ЛВ № 8101, виданий 29 вересня 1998 року на ім`я [PERSON] , належать заявнику, [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] . Свої вимоги мотивує наступним. Йому на праві власності належить ? житлового будинку [ADDRESS] , що стверджується свідоцтвом на право особистої власності на будівлі від 22 березня 1988 року, а також - Державний акт на право приватної власності на землю серія ЛВ № 8101. У свідоцтві на право особистої власності на будівлі заявника по батькові записано з помилкою « [PERSON] » замість « [PERSON] », а в Державному акті - « [PERSON] » замість « [PERSON] » (копії додаються). Помилка в написанні по батькові була допущена при видачі свідоцтва і Державного акту. Для подальшого розпорядження своїм майном (1/2 будинку і земельною ділянкою) заявнику необхідно встановити, що свідоцтво на право особистої власності на будівлі і Державний акт на право приватної власності на землю дійсно належать йому, адже його по батькові в ньому і в паспорті різниться. Отримати нове свідоцтво і Державний акт з виправленим по батькові неможливо, оскільки відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також…. житлові будинки реєструються у Державному реєстрі прав (ч. 1 ст. 5 Закону). Підтвердженням права власності на житловий будинок і земельну ділянку буде витяг із Державного реєстру прав на нерухоме майно, іншого порядку реєстрації права власності на житловий будинок і земельну ділянку (в тому числі видачу Державних актів) чинне законодавство не передбачає. Тому посилаючись на норми ст. 315 ЦПК України просить суд встановити факт що має юридичне значення. Заявник в судове засідання не прибув, надав суду заяву про розгляд справи без його\~ участі,\~\~ заявлені вимоги підтримує та\~ просить задовольнити. Представник заінтересованої особи Сокальської міської ради в судове засідання не прибув, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, вирішення даного питання покладає на розсуд суду. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши докази по справі, суд дійшов наступного висновку. Із копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] , народився [INFO] . Із оглянутих копій свідоцтва на право особистої власності на будівлі від 22 березня 1988 року та Державного акту на право приватної власності на землю серія ЛВ № 8101 встановлено, що ? житлового будинку [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] , а на підставі рішення 16 сесії 22 скликання Варязької сільської ради від 11.11.1997 р. [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку, площею 0,6011 га, розташовану на території с. Варяж Варязької сільської ради, для ведення особистого підсобного господарства, будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель.\~\~ По батькові заявника «Кузьмич» зазначено у паспорті заявника та картці платника податків, які долучені до матеріалів справи. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст. 315 ЦПК України факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що факт належності правовстановлюючих документів знайшов своє підтвердження в матеріалах справи, будь-якого спору між заявником та заінтересованими особами не має, окрім того, встановлення юридичного фату для заявника має суттєве юридичне значення.

Outcome: approved