Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до Полтавської міської ради, визначивши третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Башинську Тетяну Вікторівну, у якій просила: встановити факт проживання [PERSON] з спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] на час її смерті; встановити факт прийняття спадщини за заповітом від 23.02.2018 р., посвідченим приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області Лебідь Н.В., [PERSON] після померлої [INFO] матері [PERSON] ; визнати за [PERSON] право власності на квартиру, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , що складається з загальної площі 62,5 кв.м., житлової площі 35,9 кв.м., що складається з коридору пл.. 9.2 кв.м. , кухня пл.. 7,1 кв. м., кімната пл.. 15,6 кв.м., вінна кімната пл.. 2,7 кв.м., вбиральня пл. 1,0 кв.м., кімната пл.. 8,3 кв.м., кімната пл.. 12,0 кв. м., лоджія пл.. 6,6 кв.м., в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . В обгрутнування позову вказала, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Після смерті [PERSON] залишила заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Лебідь Н.В., яким на випадок своєї смерті все своє майно заповіла дочці [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді квартири [ADDRESS] . Постановою нотаріуса від 29.03.2024 р. за Вих. №52/02-31 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини. Позивачка вказує, що вона з 2019 року по день смерті, особливо останній рік, постійно проживала з матір`ю за адресою [ADDRESS] , оскільки мати страждала прогресуючою мультисистемною атрофією із когнітивними порушеннями та потребувала постійного стороннього догляду. Позивачка вважала, що після смерті матері фактично вступила у спадщину, оскільки проживала разом з нею. [PERSON] вказує, що після звернення до нотаріуса , задля оформлення спадщини після смерті матері, їй було роз`яснено, що вона зареєстрована за іншою адресою, тому доказів прийняття спадщини за фактом проживання разом з померлою немає. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 27 травня 2024 року позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк на усунення недоліків, які представником позивача усунуто в строк вказаний в ухвалі суду. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 19 червня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. 08 липня 2024 року від відповідача Полтавської міської ради до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому просили відмовити у задоволенні позову. Відзив мотивовано тим, що позивачем не надано жодних доказів проживання, спільного ведення господарства з померлою матір`ю. Представник відповідача вказує, що позивачем в якості доказу надано довідку про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру, в якості місця проживання [PERSON] значиться [ADDRESS] . В довідці КП «ЖЕО № 2» від 01.04.2024 р. № 1123, яка також надана позивачем в якості доказу, значиться, що померла [PERSON] проживала за адресою [ADDRESS] сама. Надані позивачем медичні документи не підтверджують факту спільного проживання позивача з спадкодавцем. Представник відповідача зазначив, що Полтавська міська рада вважає, що позивачем на підтвердження заявлених обставин не надано до суду належних та допустимих доказів, які б поза розумним сумнівом свідчили про факт простійного проживання із спадкодавцем. Щодо встановлення факту прийняття спадщини представник відповідача вказує про те, що приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Башинською Т.В. в своїй постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29.03.2024 р. було встановлено, що [PERSON] пропустила строк для прийняття спадщини та у зв`язку з цим відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Дана постанова не оскаржувалась. Щодо визнання права власності на спадкове майно представник позивача вважає, що звернення позивача до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно за наявності умов для оформлення спадкових справ нотаріусом є передчасним, оскільки в разі доведення позивачем спільного факту проживання разом із спадкодавцем на момент смерті останньої, [PERSON] матиме змогу оформити свої спадкові права в нотаріальному порядку (а.с.50-53). Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 31 липня 2024 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали з наведених у позовній заяві підстав, позов просили задовольнити. Відповідач Полтавська міська рада, будучи належним чином повідомленим про дату, місце та час розгляду справи, про що свідчить довідка про доставку судової повістки в особистому кабінеті «Електронний суд» (а.с.94), в судове засідання свого представника не направив, про причину його неявки не повідомлено. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Башинська Т.В., будучи належним чином повідомленою про дату, місце та час розгляду справи , про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.95), в судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила. Суд, заслухавши учасників справи, свідків, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, дійшов до висновку про часткове задоволення позову, виходячи із наступного. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), актовий запис № 2354 (а.с. 8). З копії Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 76405945 від 29.03.2024 р. вбачається, що після смерті [INFO] [PERSON] приватним нотаріусом Башинською Т.В. відкрито спадкову справу (а.с.16) . З копії свідоцтва на житло від 03 грудня 2004 року виданого Головним Управлінням з питань житлово-комунального обслуговування населення вбачається, що [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] (а.с. 9). Право власності на вказану квартиру зареєстровано в Комунальному підприємстві Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» 12.08.2008 р. № запису 17029 в книзі 126 в реєстрі за № 24327553, реєстраційний № 24327553 (а.с. 10). З копії Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 51033937 від 23.02.2018 р. вбачається, що 23.02.2018 року приватним нотаріусом Лебідь Н.В. посвідчено заповіт № 96 [PERSON] , який зареєстровано в спадковому реєстрі під номером 62056532 (а.с.12-14). 29.03.2024 р. [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Башинської Н.А. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, що складається із квартири [ADDRESS] , після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с.63). Із Постанови Приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Башинської Т.В. від 29.03.2024 р. № 52/02-31 вбачається, що [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Лебідь Н.В. 23.02.2018 р., зареєстрованого в реєстрі за № 96 на майно померлої [INFO] [PERSON] , в зв`язку з тим, що пропущено строк на прийняття спадщини (а.с.62). Із повідомлення приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Башинської Т.А. від 09.08.2024 р. Вих. № 152/01-16 вбачається, що після смерті [INFO] [PERSON] із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом зверталась [PERSON] , якій відмовлено у видачі свідоцтва , у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини. Інші особи із заявами про прийняття спадщини не звертались (а.с.89). Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з\~ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 нього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до абз. 3 п. 3 роз`яснень\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст.29, ч. 2 ст.1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця. Згідно з ч. 1ст.1296 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1ст.1269 ЦК України). При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення. Відповідно до п. 211 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністра Юстиції України №20/5 від 03 березня 2004 року - доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Як зазначено в ч.2\~ст.315 ЦПК України\~у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Суд вважає, що позивач довела, що проживала разом із спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] за адресою [ADDRESS] , на момент смерті останньої. Із медичної документації виданої на ім`я [PERSON] вбачається, що остання потребує постійного стороннього догляду (а.с.21-24). У судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що є лікарем неврологом Неврологічного відділення Полтавської обласної лікарні та знає [PERSON] , вона неодноразово зверталась до неї за медичною консультацією відносно своєї мами. [PERSON] зазначила, що їй відомо про те, що позивачка постійно проживала з мамою. Свідок [PERSON] у судовому засіданні показала, що вона є подругою [PERSON] та давно її знає . Повідомила, що [PERSON] постійно проживала за адресою [ADDRESS] , а останні чотири роки проживала за адресою [ADDRESS] разом із мамою, яку оглядала, бо мати була хворою та потребувала постійного догляду. Свідок [PERSON] в судовому засіданні зазначила, що проживає за адресою [ADDRESS] . Вказала, що коли мати захворіла , то [PERSON] постійно проживала з нею до її смерті. Свідок [PERSON] зазначила, що є кумою [PERSON] та їй відомо, що після того, як захворіла її мама, [PERSON] проживала разом з нею по вул. Грабчака до смерті матері. Свідок [PERSON] вказала, що проживає за адресою [ADDRESS] та їй відомо , що [PERSON] проживала разом із матір`ю після того, як вона захворіла . Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що їй відомо про те, що [PERSON] проживала разом із матір`ю за адресою [ADDRESS] , після того як остання захворіла до її смерті. Метою звернення заявника до суду є встановлення факту його постійного проживання, як спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для подальшого оформлення прав на спадкове майно в нотаріальному порядку на підставі ч. 3\~ст. 1268 ЦК України. У своїй ухвалі № 505/2085/14-ц від 14.09.2016 року Вищий спеціалізований суд з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшов висновку - «якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. З наведених підстав колегія суддів погоджується із висновками апеляційного суду про те, що відсутність реєстрації спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця сама по собі не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини ч. 3 ст. 1268 ЦК України підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів.» Аналогічні правові висновки містяться в ухвалі Верховного Суду України № 6-7165св09 від 03 листопада 2010 року, рішенні Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6048327св14 від 11 листопада 2015 року, ухвалі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6-20158св15 від 21 жовтня 2015 року. В судовому засіданні встановлено, що від встановлення факту постійного проживання заявника зі спадкодавцем на час смерті залежить виникнення та зміна її майнових та немайнових прав, що пов`язані з можливістю звернення до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину. Судом встановлено, що позивач необхідно встановити факт постійного спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для оформлення права на спадщину. Отже, встановлення факту проживання заявника з матір`ю на момент її смерті породжує юридичні наслідки, оскільки з визначенням їх спільного проживання законодавство пов`язує прийняття спадщини. При цьому, спір про встановлення даного факту відсутній. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про можливість задоволення заяви в частині встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час смерті останньої та факту прийняття спадщини за заповітом , оскільки встановлення цих фактів породжує для позивача юридичні наслідки, від яких залежать її майнові права на спадщину. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відмовляючи позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , нотаріус послалась на неприйняття спадкоємцем [PERSON] \~\~спадщини у встановлений законом строк. Отже, наявні умови для одержання позивачем в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , тому суд не може перебирати на себе функції нотаріуса, а тому в задоволенні позову в частині визнання за позивачем права власності на спадкове майно у вигляді квартири, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , яка залишилось після смерті\~\~ [PERSON] , померлої [INFO] , необхідно відмовити.\~\~

Outcome: partial