Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-15 00:00:00

28.06.2024 [PERSON] в інтересах якого діє адвокат Карпусь О.М. звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про відшкодування шкоди завданої незаконним рішенням і діями органів досудового слідства, прокуратури. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що 25.10.2023 відносно нього інспектором СРПП Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області Маланюком С.В. було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 181231, відповідно до якого 25.10.2023 о 09 год. 11 хв. в смт. Заводське, вул. Ів. Франка, 1 на території ТОВ «Радехівський цукор» водій транспортного засобу «MAN TGX 18.480», д.н.з. [NUMBER] з напівпричепом - цистерною марки «SCHMITZ», н.з. [NUMBER] [PERSON] , під час руху заднім ходом не переконався, що це буде безпечно і не створить будь яких перешкод, внаслідок чого здійснив наїзд на трубу подачі «Мелясу», внаслідок чого труба отримала механічні пошкодження та з неї було втрачено 60 тонн меляси, чим завдано матеріальну шкоду ТОВ «Радехівського цукру», чим порушив п. 10.9 ПДР України, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП. Разом з тим, постановою Чортківського районного суду Тернопільської області від 22.02.2024 провадження у справі № 608/2722/23 про притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП закрито за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення. Таким чином оскільки судом закрито справу про адміністративне правопорушення відносно нього через відсутність його складу, його притягнуто до адміністративної відповідальності незаконно, а відтак дії працівників ГУНП у Тернопільській області щодо складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, відповідно до положень п. 4 ч. 1 ст. 2 ЗУ «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» є підставою для відшкодування йому моральної шкоди, Позивач вказує, що внаслідок незаконних дій працівників ГУНП у Тернопільській області він пережив сильні душевні страждання, порушився його звичний спосіб життя, обмежилося коло спілкування, зокрема через нервовість і зриви, пережитий стрес та негативний вплив на стан здоров`я. Виходячи із тривалості і глибини моральних страждань, виходячи із принципу розумності та справедливості, позивач вважає, що йому завдано моральну шкоду, яка не може бути оцінена менше ніж 50 000 грн. Окрім того під час судового розгляду проколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 181231 ним було понесено матеріальну шкоду на оплату проведення автотехнічної експертизи у розмірі 4 543, 68 грн. З огляду на вище наведене позивач просить позов задовольнити та стягнути з Головного управління Національної поліції в Тернопільській області моральну шкоду у розмірі 50\~000 грн та матеріальну шкоду у розмірі 4\~543,68 грн. Ухвалою судді Чортківського районного суду Тернопільської області від 01.07.2024 цивільну справу за позовом [PERSON] до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про відшкодування шкоди завданої незаконним рішенням і діями органів досудового слідства, прокуратури передано на розгляд Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02.08.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 12.08.2024 представник відповідача Головного управління Національної поліції в Тернопільській області Куриляк М.Г. через систему «Електронний суд» подала відзив на позов, в якому остання вказує, що сам факт закриття судом справи про адміністративне правопорушення відносно позивача за ст. 124 КУпАП не є безумовним доказом неправомірності процесуальних рішень, дій чи бездіяльності у розумінні вимог ст. 1173, 1174 ЦК України, а тому не тягне обов`язкового наслідку цивільно-правового характеру і не може бути доказом того, що його діями, як посадової особи, позивачу була заподіяна моральна шкода, яка підлягає відшкодуванню відповідачем. Окрім цього, позивачем зовсім не роз`яснено, чим він керувався при визначенні суми в 50\~000 грн, для відшкодування моральної шкоди та з чого він виходив при обрахунку такої суми. Також не подано жодних належних та допустимих доказів заподіяння йому моральної шкоди. З приводу стягнення витрат понесених на оплату проведення автотехнічної експертизи у розмірі 4\~543, 68 грн під час судового розгляду проколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 181231, то представник відповідача вказує, що постановою Чортківського районного суду Тернопільської області від 28.11.2023 по справі № 608/2722/23 оплату за проведення вищезгаданої експертизи було покладено на [PERSON] . Позивачем не оскаржувалось питання оплати заявленої судової автотехнічної експертизи під час судового засідання. Відтак на думку відповідача експертиза здійснювалась на платній основі за рахунок позивача, який порушив відповідне клопотання та не підлягає стягненню з ГУНП в Тернопільській області. Представник зазначає, що дії працівника поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення є процесуальними діями, а не рішенням суб`єкта владних повноважень, достатніми для відшкодування моральної шкоди, а тому підстави для висновку про те, що незаконне складання адмінпротоколу є притягненням до адмінвідповідальності, а отже і підстави для стягнення моральної шкоди, відсутні. Відповідач вважає, що права позивача були захищені шляхом закриття відносно нього справи про адміністративне правопорушення, а тому просить у задоволенні позову відмовити. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13.09.2024, залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Головне управління державної казначейської служби України у Тернопільській області. У судове засідання позивач [PERSON] та його представник адвокат Карпусь О.М. не з`явились, однак адвокат Карпусь О.М. подав заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримують та просять задовольнити. Представник відповідача Головного управління Національної поліції в Тернопільській області Куриляк М.Г. у судовому засіданні заперечила з приводу позовних вимог та просила відмовити у їх задоволенні. Представник третьої особи Головного управління державної казначейської служби України у Тернопільській області в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Про причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи не подавав. Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав: Статтею 3 Конституції України передбачається,\~що людина,\~її життя\~і здоров`я,\~честь і\~гідність,\~недоторканність і\~безпека визнаються\~в Україні\~найвищою соціальною\~цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Відповідно до ст.\~4\~ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено що згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №\~181231 від 25.10.2023, складеного інспектором СРПП Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області лейтенантом поліції Маланюком С.В. вбачається, що 25.10.2023 о 09 год. 11 хв. в смт. Заводське, вул. Ів. Франка,1 на території ТзОВ «Радехівський цукор» водій транспортного засобу «MAN TGX18.480» державний номерний знак [NUMBER] гр. [PERSON] , під час руху заднім ходом не переконався, що це буде безпечно і не створить будь яких перешкод, внаслідок чого здійснив наїзд на трубу подачі «Мелясу», внаслідок чого труба отримала механічні пошкодження та з неї було втрачено 60 тонн меляси, чим завдано матеріальну шкоду ТзОВ «Радехівського цукру». Своїми діями [PERSON] порушив п. 10.9 ПДР України, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП. Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28.11.2023 у справі № 607/2722/23, клопотання про призначення судової автотехнічної експертизи задоволено та призначено у справі про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, судову автотехнічну експертизу, проведення якої доручено експертам Тернопільського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз. На вирішення експерта поставлено ряд запитання та надано вихідні дані. Оплату за проведення експертизи покладено на [PERSON] . Згідно рахунку Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України № 2 від 08.01.2024, вартість експертизи № 1179/23-22 становить 4543,68 грн з ПДВ. Як вбачається із платіжної інструкції АТ КБ «Приватбанк» № 0.0.3401709239.1 від 09.01.2024, [PERSON] перерахувала на рахунок Київського НДІ судових експертиз МЮУ кошти у розмірі 4543,68 грн, призначення платежу: експертиза 1179/23-22 зг. рах. 2 від 08.01.2024 [PERSON] , ІПН [NUMBER] . Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22.02.2024 у справі № 607/2722/23 провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ст. 124 КУпАП закрито на підставі п. 1 ч.\~1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Як вбачається із змісту даної постанови, як вбачається з висновку експерта за результатами проведення комплексної судової автотехнічної експертизи №608/2722/23 від 15.01.2024, у даній дорожньо-транспортній ситуації в діях водія [PERSON] не вбачається невідповідностей вимогам п.п.10.9, 12.3 ПДР України, зміст яких викладений у п.1 дослідницької частини цього Висновку. Отже, дії водія [PERSON] у даній територіально-транспортної ситуації, при заданих вихідних даних не перебувають у причинному зв`язку з настанням ДТП. Працівник ТзОВ «Радехівський цукор» на ім`я [PERSON] , до якого неодноразово звертався водій [PERSON] , є учасником руху у даній територіально-транспортної обстановці, та при русі автопоїзду заднім ходом до місця завантаження мав завчасно, по взаємній узгодженості, скерувати напрямок руху та зупинку транспортного засобу, а для цього повідомляти водія відповідним чином. Несвоєчасне попередження працівником ТзОВ «Радехівський цукор» на ім`я [PERSON] водія автомобіля MAN TGX181480 номерний знак [NUMBER] про небезпеку, перебуває у причинному зв`язку з настанням пригоди. Причиною настання досліджуваної пригоди слід вважати настання аварійної ситуації водію [PERSON] , внаслідок несвоєчасного подання сигналу про небезпеку (зупинку) водію автомобіля MAN TGX181480 номерний знак [NUMBER] . З огляду на викладене суд прийшов до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП слід закрити, оскільки в діях [PERSON] відсутній склад адміністративного правопорушення. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно зі статтею 19\~Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені статтями 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. Загальноконституційні засади відносин між державою та громадянином, зокрема щодо відповідальності держави, закріплено в конституційні та цивільно-правові норми: стаття 56 Конституції України; статті 1173-1176 ЦК України, Закон України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду». Згідно зі статтею 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу. Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме: у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт. Відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 цього Кодексу). Статтями 2, 4 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» передбачено, що право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадку, зокрема, закриття справи про адміністративне правопорушення. Тобто, здійснення провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, яка в подальшому закрита судом за відсутністю складу адміністративного правопорушення, свідчить про незаконні дії посадових осіб, які ініціювали та здійснювали вказане провадження (складання протоколу, отримання пояснень та інше). У даній справі підставою для відшкодування шкоди позивач [PERSON] зазначає закриття справи про адміністративне правопорушення у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Разом із тим, закриття справи про адміністративне правопорушення у зв`язку із відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення не спростовує того, що складанням відносно позивача протоколу про адміністративне правопорушення останньому завдано моральної шкоди, оскільки закриття справи про адміністративне правопорушення через відсутність його складу свідчить про те, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності незаконно, при цьому відшкодування здійснюється незалежно від наявності вини. Відшкодування моральної шкоди провадиться незалежно від того, чи застосувались з боку держави будь-які заходи примусу, чи було понесено особою витрати на погашення штрафу, накладеного судом. Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що закриття справ про адміністративне правопорушення, відповідно до частини першої статті 1176 ЦК України та статті 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», є підставою для відшкодування моральної шкоди не залежно від того, чи застосувались з боку держави будь-які заходи примусу та, чи понесено особою витрати на погашення штрафу, накладеного судом. На виконання вимог частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 569/1799/16-ц (провадження № 61-19000сво18), відповідно до якого закриття справи про адміністративне правопорушення через відсутність його складу свідчить про те, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності незаконно, а, крім того, відшкодування здійснюється незалежно від вини. Відшкодування моральної шкоди провадиться незалежно від того, чи застосувалися з боку держави будь-які заходи примусу, чи були понесені особою витрати на погашення штрафу, накладеного судом. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що наявні правові підстави для відшкодування [PERSON] моральної шкоди, яка була йому завдана внаслідок незаконного притягнення до адміністративної відповідальності. Статтею 23 ЦК України встановлено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів. Відповідно до частини другої цієї статті моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року). У пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 (зі змінами та доповненнями) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. У пунктах 5, 9 вищезазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України судам роз`яснено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір моральної шкоди, завданої [PERSON] внаслідок незаконного притягнення до адміністративної відповідальності, суд враховує характер правопорушення, глибину та тривалість душевних страждань позивача, а також те, що незаконне складення відносно позивача адміністративного протоколу, призвело до порушення його звичного способу життя та необхідності витрачати час та зусилля, для відновлення свого порушеного права. Разом з тим, суд вважає, що заявлені позивачем вимоги про стягнення моральної шкоди в розмірі 50\~000 грн оцінені суб`єктивно та є завищеними, а тому враховуючи вищевикладені обставини, засади верховенства права, вимоги розумності, виваженості і справедливості, приходить до переконання, що розмір моральної шкоди, що підлягає відшкодуванню позивачу [PERSON] становить 1 000 гривень. Також, судом встановлено, що позивач [PERSON] при розгляді протоколу про притягнення до адміністративної відповідальності поніс витрати на оплату проведення автотехнічної експертизи у розмірі 4 543, 68 грн, що підтверджується платіжною інструкцією АТ КБ «Приватбанк» № 0.0.3401709239.1 від 09.01.2024. Відтак, суд вважає за можливе стягнути з Державного бюджету України на користь позивача [PERSON] майнову шкоду завдану внаслідок незаконного притягнення до адміністративної відповідальності у розмірі 4 543,68 грн. Окрім цього, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з платіжної інструкції АТ «Сенс Банк» № 28DE-FRKX-MMJ4-TOAC від 28.06.2024, позивачем [PERSON] за звернення до суду із даним позовом сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн. Разом з тим, відповідно до п.13 ч. 2 ст. 3 ЗУ «Про судовий збір», судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду. Таким чином, суд вважає, що помилково сплачений позивачем [PERSON] судовий збір у розмірі 1211,20 грн підлягає поверненню останньому. Водночас, у відповідності до ст. 141 ЦПК України судовий збір у розмірі 123,10 грн (5543,68 / 54543,68 * 1211,20 = 123,10), що є пропорційно задоволеній частині позовних вимог слід компенсувати за рахунок держави. Враховуючи вищезазначене,

Outcome: partial