Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-10 00:00:00

03.05.2024 року позивачка, звернулася до суду з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. Ухвалою суду від 08.05.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Обґрунтовуючи позовні вимоги [PERSON] вказує, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з вересня 2015 року. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Під час спільного проживання вони з чоловіком придбали у ЖБК «ГАГАРІНА 1» квартиру [ADDRESS] , право власності на яку зареєстровано за [PERSON] . У вересні 2023 року вони припинили подружні відносини і ведення спільного господарства. Проживають окремо. Миритися та проживати разом не мають наміру. Провести добровільний поділ майна відповідач не бажає, тому вона вимушена звернутися до суду з даним позовом і просить суд визнати спірну квартиру спільною сумісною власністю подружжя та визнати за нею право власності на її 1/2частину. Представник позивачки адвокат Мішалова М.І., яка представляє інтереси на підставі ордера ВХ № 1067997 від 30.04.2024 року подала заяву про розгляд справи у її відсутності та відсутності позивачки. Заявлені позовні вимоги [PERSON] підтримує і просить суд задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надіслав заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутності та відсутності його представника адвоката Мерінової Н.В. Суд розглядає справу у відсутності сторін. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12.09.2015 року, про що свідчить копія повторного свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] , актовий запис № 781. Позивачка вказує, що від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] , на підтвердження чого надала копію свідоцтва про народження серія [NUMBER] , актовий запис № 769 від 19.10.2018 року. В період шлюбу сторони придбали квартиру [ADDRESS] ? право власності на яку оформлено на відповідача- [PERSON] , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, номер інформаційної довідки 376091370 сформованої 26.04.2024 року. Реєстрація була проведена на підставі довідки № 290622/1 виданої 29.06.2022 року ЖБК «ГАГАРІНА 1» про членство особи в кооперативі та внесення таким членом кооперативу пайового внеску в повному обсязі. [PERSON] в позовній заяві вказує, що у вересні 2023 року вони з чоловіком припинили подружні відносини і ведення спільного господарства, поновлювати їх не мають наміру. Тому постало питання щодо поділу спільного сумісного майна подружжя, а у даному випадку таким майном є вище вказана квартира. Оскільки провести поділ в добровільному порядку подружжя не може, тому позивачка звернулася з даним позовом до суду. Згідно Звіту про оцінку майна № 25-240430-01 від 30.04.2024 року, ринкова вартість квартири [ADDRESS] , складає без ПДВ- 110 000 грн. Частиною 1 статті 60 Сімейного кодексу України, передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Крім того згідно вимог ч. 1 ст. 63 Сімейного кодексу України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Частиною 1 статті 69 Сімейного кодексу України, визначено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно ч. 1 ст. 70 цього Кодексу, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Частиною 1 статті 71 Сімейного кодексу України передбачено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно ч. 3 ст. 368 Цивільного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 2 статті 372 Цивільного кодексу передбачено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Outcome: approved