Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-20 00:00:00

1. Короткий виклад доводів пред`явленого позову. 1.1. В жовтні 2024 року військова частина [NUMBER] звернулась до суду з вказаним позовом та посилається на те, що [PERSON] проходив військову службу у військовій частині [NUMBER] на посаді техніка групи обслуги обслуговування двигунів літаків авіаційної ескадрильї 15 авіаційної бригади транспортної авіації Повітряних Сил Збройних Сил України. 13 грудня 2019 року позивач уклав з [PERSON] договір №19/87 надання в тимчасове користування військовослужбовцю Збройних Сил України службового (штатно-посадового) житла до призначення посадової особи, за якою воно закріплено та яка має право на забезпечення службовим (штатно-посадовим) житлом. За цим договором військова частина [NUMBER] надала у тимчасове користування [PERSON] квартиру [ADDRESS] . В цій квартирі проживають [PERSON] та [PERSON] , які є дочками [PERSON] . У випадку звільнення з військової служби [PERSON] зобов`язався звільнити квартиру разом з членами його сім`ї. Наказом командира військової служби [NUMBER] №6-РС від 12 березня 2022 року [PERSON] був звільнений з військової служби за станом здоров`я, на підставі пп.«б» п.3 ч.5 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Відповідачі ухиляються від добровільного виселення з квартири. Тому військова частина [NUMBER] просить суд визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS] , та виселити відповідачів з цього об`єкта нерухомого майна. 1.2. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримує позов та наполягає на його задоволенні. 1.3. Представник Київського КЕУ [PERSON] також підтримує позов та просить суд задовольнити його. 1.4. Представники відповідачів [PERSON] та [PERSON] не визнають позов та заперечують проти його задоволення. В обґрунтування своїх заперечень вони посилають-ся на те, що спірна квартира є службовим житлом. У зв`язку з тим, що вислуга років [PERSON] перевищує 30 років, відповідачі не можуть бути виселені без надання їм іншого житла. Зокрема, у [PERSON] та [PERSON] відсутнє інше житло, вони перебувають на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов. За час тривалого перебування на військовій службі [PERSON] не був забезпечений житлом, як того вимагає ст.12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців». Тому представники відповідачів [PERSON] та [PERSON] просять суд відмовити у задоволенні позову. 1.5. Представник служби у справах дітей та сім`ї Бориспільської міської ради Коновал Д.Б. не з`явилась у судове засідання та подала заяву про розгляд цивільної справи в її відсутності (а.с.186). Крім того, вона подала висновок служби у справах дітей та сім`ї Бориспільської міської ради №01-25-381 від 5 квітня 2024 року (а.с.187-188), зі змісту якого вбачається, що визнання [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] , та виселення її з цього житла суперечить інтересам дитини. 2. Інформація про рух цивільної справи. 2.1. Зі змісту автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17 жовтня 2023 року (а.с.40-41) вбачається, що цивільна справа за позовом, пред`явленим військовою частиною [NUMBER] , була розподілена судді Бориспільського міськрайонного суду Борцю Є.О. 2.2. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 23 жовтня 2023 року (а.с.45) було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання. 2.3. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 11 березня 2024 року (а.с.101-102) було закрито провадження у цивільній справі в частині вимоги, заявленої до [PERSON] , та виключено [PERSON] зі складу відповідачів. У зв`язку з цим було відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача [PERSON] про зупинення провадження у цивільній справі. 2.4. Іншою ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 11 березня 2024 року (а.с.109-110) було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті. 3. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 3.1. Встановлено, що [PERSON] проходив військову службу у військовій частині [NUMBER] на посаді техніка групи обслуги обслуговування двигунів літаків авіаційної ескадрильї 15 авіаційної бригади транспортної авіації Повітряних Сил Збройних Сил України. 3.2. 13 грудня 2019 року [PERSON] уклав з військовою частиною [NUMBER] договір №19/87 надання в тимчасове користування військовослужбовцю Збройних Сил України службового (штатно-посадового) житла до призначення посадової особи, за якою воно закріплено та яка має право на забезпечення службовим (штатно-посадовим) житлом (а.с.14-16). За вказаним договором позивач надав у тимчасове користування [PERSON] та членів його сім`ї квартиру [ADDRESS] . 3.3. Зі змісту довідки командира військової частини [NUMBER] від 5 грудня 2019 року (а.с.13) вбачається, що до складу членів сім`ї [PERSON] входили його дочка [PERSON] та дочка [PERSON] . Ця обставина підтверджується також копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 27 січня 2003 року та серії [NUMBER] від 21 червня 2013 року (а.с.148, 152). 3.4. [PERSON] та [PERSON] вселились в квартиру [ADDRESS] . В цьому об`єкті нерухомого майна зареєстровано місце проживання відповідачів, що підтверджується довідками відділу реєстрації місця проживання виконав-чого комітету Бориспільської міської ради №20-09-12180 та №20-09-12181 від19 жовтня 2023 року (а.с.42, 43). 3.5. Спірні правовідносини регулюються Порядком проведення експерименту із забезпечення службовим житлом, шляхом закріплення його за посадами військово-службовців Збройних Сил України, затвердженого начальником Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних Сил України від 1 лютого 2019 року, главою 52 «Поняття та умови договору» розділу ІІ «Загальні положення про договір» книги п`ятої «Зобов`язальне право» ЦК України. 4. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору. 4.1. Відповідно до абз.5, абз.7 п.5 Порядку проведення експерименту із забезпечення службовим житлом, шляхом закріплення його за посадами військовослужбовців Збройних Сил України, наказ командира військової частини про закріплення службового (штатно-посадового) житла за відповідними посадами та рапорт військовослужбовця є підставою для укладення договору про надання в користування такого житла. Зазначений договір не є підставою для державної реєстрації за військовослужбовцем та членами його сім`ї речових прав на житлове приміщення. 4.2. Згідно з абз.9 п.5 Порядку проведення експерименту із забезпечення службовим житлом, шляхом закріплення його за посадами військовослужбовців Збройних Сил України, військова частина вживає заходи для звільнення користувачем та членами його сім`ї службового (штатно-посадового) житла у разі звільнення військовослужбовця з військової служби. 4.3. Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. 4.4. Згідно з ч.1 ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. 4.5. Відповідно до п.1 ч.3 ст.2, ч.4 ст.10 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є верховенство права. Цей принцип полягає у тому, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. 4.6. Згідно з п.1 ст.8 Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. 5. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. 5.1. Зі змісту інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №372176607 від 1 квітня 2024 року (а.с.175-176) вбачається, що квартира [ADDRESS] перебуває у власності Міністерства оборони України. Наказом командира військової частини [NUMBER] №455 від 25 жовтня 2019 року (а.с.24-33) 98 квартир в багатоквартирному будинку по [ADDRESS] були закріплені за посадами військової частини. Зокрема, спірна квартира була закріплена за старшим бортовим механіком авіаційного загону транспортно-авіаційної ескадрильї. 13 грудня 2019 року [PERSON] звернувся до командира військової частини [NUMBER] з рапортом (а.с.5), в якому він просив надати йому службове (штатно-посадове) житло, а саме квартиру [ADDRESS] , для власного проживання разом зі своєю сім`єю, яка складалась з дочки [PERSON] та дочки [PERSON] . В той же день військова частина [NUMBER] уклала з [PERSON] договір №19/87 надання в тимчасове користування військовослужбовцю Збройних Сил України службового (штатно-посадового) житла до призначення посадової особи, за якою воно закріплено та яка має право на забезпечення службовим (штатно-посадовим) житлом. 5.2. Згідно з п.3.12 вказаного договору (а.с.15) [PERSON] зобов`язався разом з членами його сім`ї звільнити квартиру [ADDRESS] в разі звільнення з військової служби. Наказом командира військової частини [NUMBER] №6-РС від 12 березня 2022 року [PERSON] був звільнений з військової служби за станом здоров`я, на підставі пп.«б» п.3 ч.5 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Іншим наказом командира військової частини [NUMBER] №58 від 12 березня 2022 року (а.с.34-35) [PERSON] був виключений зі списків особового складу військової частини. Ці обставини свідчать про припинення права [PERSON] та [PERSON] на користування квартирою [ADDRESS] , а також про виникнення у відповідачів обов`язку виселитись з цього житла. 5.3. В матеріалах цивільної справи міститься рішення виконавчого комітету Бориспільської міської ради №702 від 23 вересня 2019 року (а.с.122), яким квартиру [ADDRESS] було включено до числа службових квартир у м. Борисполі, закріплених за військовою частиною [NUMBER] . Однак згідно з ч.1 ст.122 ЖК України єдиною підставою для вселення у службове житлове приміщення є спеціальний ордер, тоді як відповідачі вселились в спірну квартиру на підставі договору надання в тимчасове користування військовослужбовцю Збройних Сил України службового (штатно-посадового) житла до призначення посадової особи, за якою воно закріплено та яка має право на забезпечення службовим (штатно-посадовим) житлом, №19/87 від 13 грудня 2019 року. Крім того, зі змісту наказу командира військової частини [NUMBER] №455 від 25 жовтня 2019 року вбачається, що квартира [ADDRESS] є службовим (штатно-посадовим) житлом, що використовується у проведенні експерименту із тимчасового забезпечення військовослужбовців житлом. У зв`язку з тим, що статус такого житла відрізняється від службового житла, глава 3 «Користування службовими жилими приміщеннями» розділу ІІІ «Забезпечення громадян жилим приміщенням» ЖК України не поширюється на спірні правовідносини. Тому доводи представників відповідачів [PERSON] та [PERSON] на те, що [PERSON] та [PERSON] не підлягають виселенню у зв`язку з тим, що вислуга років [PERSON] перевищує 30 років, підлягає критичній оцінці. Очевидно, що на підставі ч.4 ст.12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців» [PERSON] та [PERSON] мають право на отримання жилого приміщення для постійного проживання або отримання грошової компенсації замість вказаного житла. Однак таке право відповідачів не підлягає здійсненню за рахунок службового (штатно-посадового) житла, яке використовується виключно для тимчасового, а не постійного проживання військо-вослужбовців та членів їх сімей. Зокрема, з метою отримання постійного житла відповідачі перебувають на обліку осіб, що потребують поліпшення житлових умов. 5.4. З копій свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 27 січня 2003 року та серії [NUMBER] від 21 червня 2013 року (а.с.148, 152) вбачається, що матір`ю обох відповідачів є [PERSON] . Зі змісту інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №394369761 від 11 вересня 2024 року (а.с.213) вбачаєть-ся, що у власності [PERSON] перебуває квартира [ADDRESS] . Ця обставина свідчить про те, що [PERSON] та [PERSON] мають право проживати у вказаній квартирі. Тому суд критично оцінює висновок служби у справах дітей та сім`ї Бориспільської міської ради №01-25-381 від 5 квітня 2024 року (а.с.187-188). У зв`язку з тим, що ст.47 ЖК України не поширюється на спірні правовідносини, посилання представників відповідачів [PERSON] та [PERSON] на те, що квартира [ADDRESS] не відповідає передбаченій законом нормі жилої площі, також підлягає критичній оцінці. 5.5. У зв`язку з тим, що [PERSON] та [PERSON] мають право на проживання разом з їх матір`ю [PERSON] в квартирі [ADDRESS] , виселення відповідачів зі спірної квартири не порушує їх право на повагу до житла в розумінні п.1 ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Навпаки, відмова у задоволенні пред`явленого позову призведе до втручання у право на житло інших військовослужбовців, які перебувають на військовій службі та беруть активну участь в захисті суверенітету України. 5.6. З огляду на це суд вважає, що належить визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS] , та виселити їх з вказаного житла.

Outcome: approved