Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-13 00:00:00

Стислий виклад заяви про встановлення факту, що має юридичне значення. Заявниця [PERSON] , у порядку представництва, котре здійснює адвокатка Змінчак Л.В., сформувавши документ у системі «Електронний суд», 07.10.2024 року подала у Сколівський районний суд Львівської області заяву у порядку окремого провадження, в якій просить ухвалити рішення про встановлення факту належності їй правовстановлюючого документа - Свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого виконавчим комітетом Сколівської районної Ради народних депутатів Львівської області 25.09.1989 року на ім`я [PERSON] на цілий жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, розташований у [ADDRESS] , котрий був зареєстрованим Стрийським міжміським бюро технічної інвентаризації 10.10.1989 року в реєстровій книзі № 1, реєстровий № 19. Заяву обґрунтовано тим, що заявниці [PERSON] на праві приватної власності належить цілий жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, розташований у [ADDRESS] , що стверджується Свідоцтвом про право особистої власності на жилий будинок, виданим виконавчим комітетом Сколівської районної Ради народних депутатів Львівської області 25.09.1989 року. Названий жилий будинок був зареєстрованим Стрийським міжміським бюро технічної інвентаризації 10.10.1989 року за заявницею [PERSON] в реєстровій книзі № 1, реєстровий № 19. Однак у вказаному правовстановлюючому документі зазначено прізвище заявниці [PERSON] - « [PERSON] » замість « [PERSON] », що не відповідає її правовстановлюючому документу - паспорту громадянки України, та іншим документам, й така помилка вочевидь була допущена з технічних причин. Заявниця [PERSON] стверджує, що внаслідок такої помилки вона не має можливості скористатися своїм правом щодо розпорядження названим жилим будинком. За таких обставин заявниця [PERSON] , задля можливості здійснення права власності, за захистом була змушена звертатися до суду в обраний нею спосіб, зокрема просити про встановлення факту, що має юридичне значення, - про встановлення факту належності особі правовстановлюючого документа на право особистої власності на жилий будинок. Заяви та клопотання учасників справи. Заяв чи клопотань від учасників цієї справи до Сколівського районного суду Львівської області не надходило. Вчинені судом процесуальні дії у справі та постановлені ухвали. Ухвалою судді Сколівського районного суду Львівської області Микитина В.Я. від 07.10.2024 року, заяву [PERSON] з участю заінтересованої особи - Сколівської міської ради Стрийського району Львівської області, про встановлення факту, що має юридичне значення, прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами окремого провадження. Судове засідання щодо розгляду справи по суті призначено у залі судових засідань приміщення Сколівського районного суду Львівської області, що за адресою: вул. Д. Галицького, 8, м. Сколе, Стрийський район, Львівська область, на 14.10.2024 року о 10:00 год., з урахуванням особливостей, визначених у статтях 294, 315 ЦПК України. Інші процесуальні дії у цій справі судом не вчинялись, а ухвали не постановлялись. Учасники справи належно та завчасно повідомлялись судом про місце, дату та час призначеного судового засідання по їх справі. Заявниця [PERSON] у судове засідання не з`явилася, проте забезпечила явку своєї уповноваженої представниці - адвокатки Змінчак Л.В., яка вимоги заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, підтримала у повному обсязі, просила таку заяву задовольнити з підстав, що у ній викладені. Заінтересована особа Сколівська міська рада Стрийського району Львівської області явку уповноваженого представника у судове засідання не забезпечила, свою позицію по справі не навела, як і письмових пояснень не подавала. Розглянувши наявні у суду матеріали справи та давши їм належу оцінку, суд дійшов такого висновку. Як закріплено у ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположих свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права. Згідно з пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо прав та обов`язків цивільного характеру. У цьому пункті закріплене право на суд разом з правом на доступ до суду, тобто правом звертатися до суду з цивільними скаргами, що складають єдине ціле (рішення Європейського Суду з прав людини від 21 лютого 1975 року у справі «Ґолдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. the United Kingdom), заява № 4451/70). Згідно із статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. В силу частин 1, 2 ст. 294 ЦПК України під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи. З метою з`ясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Пленум Верховного Суду України у пункті 11 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року № 11 роз`яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, котрі мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку усіх доказів. Дотримуючись положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також виходячи із наведених вище норм цивільного процесуального законодавства, суд встановив наступне. Фактичні обставини справи та зміст правовідносин із оцінкою відповідних доказів. Судом під час розгляду даної справи у порядку окремого провадження встановлено, що заявниця [PERSON] , [INFO] , уродженка с. Орявчик Сколівського району Львівської області, є громадянкою України, що стверджується її паспортом громадянки України на бланку № [NUMBER] , виданим 07.11.2022 року органом за № 4635 (копія міститься у справі, а. с. 6), її зареєстрованим місцем проживання на території України є [ADDRESS] , що стверджується Витягом з погоподарської книги с. Орявчик, сформованим 04.10.2024 року Козівською сільською радою Стрийського району Львівської області за вих. № 552 (копія міститься у справі, а. с. 7), а також Витягом з реєстру територіальної громади, № 2024\\010663018, сформованим 05.09.2024 року адміністраторкою ЦНАП Сколівської міської ради Стрийського району Львівської області [PERSON] (копія міститься у справі, а. с. 16). Судом також встановлено, що заявниці [PERSON] на праві приватної власності належить жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, розташований у [ADDRESS] , що стверджується Свідоцтвом про право особистої власності на жилий будинок, виданого виконавчим комітетом Сколівської районної Ради народних депутатів Львівської області 25.09.1989 року (копія міститься у справі, а. с. 9). Названий жилий будинок був зареєстрований Стрийським міжміським бюро технічної інвентаризації 10.10.1989 року за заявницею [PERSON] в реєстровій книзі № 1, реєстровий № 19. Однак, у вказаному правовстановлюючому документі зазначено прізвище його власниці « [PERSON] » замість « [PERSON] », що не відповідало її правовстановлюючому документу - паспорту громадянки України. Така помилка власниці названого жилого будинку допущена вочевидь з технічних причин при перекладі з російської на українську мови, так як стосується лише однієї літери «и» замість «і». Заявниця [PERSON] внаслідок такої допущеної з технічних причин помилки у вказаному вище правовстановлюючому документі не може у передбачений законом спосіб скористатися своїм правом щодо розпорядженняназваним жилим будинком, що є невід`ємною складовою здійснення права власності. Норми права та роз`яснення, котрі застосовує суд при ухваленні даного рішення, та мотиви їх застосування. Згідно ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для усіх органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на усій території України. В силу пункту 5 ч. 2 ст. 293 та пункту 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема й факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Як роз`яснюється у пунктах 2, 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року за № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», певні юридичні факти можуть підтверджуватися рішенням суду. При розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої, зазначені у документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або у паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по-батькові або замість імені чи по-батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення у таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться у документі, відповідно до чинного законодавства. Узагальнена оцінка доводів та аргументів, наведених у справі, щодо наявності підстав для задоволення заяви про встановлення факту, що має юридичне значення. За встановлених обставин цієї справи у порядку окремого провадження, а також беручи до уваги те, що факти належності особі правовстановлюючих документів можуть бути встановленими у порядку окремого провадження, виходячи також з інтересів заявниці [PERSON] щодо захисту її права власності, зокрема й можливості розпорядження цілим жилим будинком з приналежними до нього будівлями та спорудами, розташованим у [ADDRESS] , суд вважає за необхідне задовольнити подану заяву, зокрема встановити факт належності їй правовстановлюючого документа - Свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого виконавчим комітетом Сколівської районної Ради народних депутатів Львівської області 25.09.1989 року. Ухвалене рішення суду про встановлення зазначеного факту має наслідком виникнення, зміну чи припинення цивільних прав та обов`язків заявниці [PERSON] , зокрема буде служити підставою для реалізації нею свого права щодо розпорядження належним й майном. Щодо розподілу судових витрат у справі. Судові витрати у справі, котрі полягають у справлянні заявницею [PERSON] судового збору у розмірі 605 грн. 60 коп. за подання нею до Сколівського районного суду Львівської області заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, слід залишити за останньою, оскільки покладення їх на державу або ж на інших осіб при ухваленні рішення у справі у порядку окремого провадження чинним ЦПК України не передбачено.

Outcome: approved