Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-09 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін у справі. Позивач [PERSON] , у порядку представництва, котре здійснює адвокатка Змінчак Л.В. (ордер на надання правничої допомоги від 16.07.2024 року та свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серія ЛВ № 001986 від 24.07.2020 року у копіях приєднані до матеріалів позовної заяви), сформувавши документ у системі «Електронний суд», 17.07.2024 року подав у Сколівський районний суд Львівської області позовну заяву, в якій просить ухвалити рішення про визнання за ним у порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] у с. Коростів Сколівського (тепер - Стрийського) району Львівської області, право власності на об`єкт нерухомого майна - домоволодіння у складі житлового будинку садибного типу (позначений у технічній документації літерою А-1) загальною площею 71,2 кв. м., з котрої житлова площа - 37,0 кв. м. та допоміжна площа - 34,2 кв. м., з верандою «а1», господарських будівель - чотирьох сараїв (позначені у технічній документації літерами Б, В, Д, Ж), літньої кухні (позначена у технічній документації літерою М), з підвалом «м», та споруд - воріт № 1 , огорожі № 2, колодязя № 3, розташоване за адресою: [ADDRESS] . Питання щодо стягнення на свою користь з відповідача Сколівської міської ради Стрийського району Львівської області судових витрат у справі, котрі полягають у справлянні судового збору у розмірі 1 951 грн. 80 коп., позивач [PERSON] не порушує. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що [INFO] ус. Коростів Сколівського району Львівської області у віці 79 років померла матір позивача [PERSON] - [PERSON] , яка за життя розпорядилася усіма своїми правами й обов`язками на випадок смерті, зокрема 23.04.2003 року у с. Коростів Сколівського (тепер - Стрийського) району Львівської області спадкодавиця [PERSON] склала заповіт, котрий був посвідчений у встановленому порядку секретарем виконавчого комітету Коростівської сільської ради Сколівського району Львівської області [PERSON] , номер у реєстрі 17, й цей заповіт до дня смерті спадкодавиці [PERSON] нею не змінювався та не скасовувався. За змістом вказаного заповіту, спадкодавиця [PERSON] належне їй домоволодіння, розташоване по [ADDRESS] , а також все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті, і на що вона за законом матиме право, заповіла своєму синові - позивачеві [PERSON] .. Після смерті спадкодавиці [PERSON] відкрилася спадщина за вказаним заповітом на належне їй право на вказане домоволодіння. Отож, позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем за вказаним заповітом усіх прав та обов`язків, котрі залишились після смерті спадкодавиці [PERSON] , у тому числі й на спірне домоволодіння, при цьому він прийняв спадщину та не відмовився від неї, а інших спадкоємців, які б претендували на обов`язкову частку у майні незалежно від змісту вказаного заповіту, немає. Проте оформити відповідне право на спадщину за вказаним заповітом після смерті спадкодавиці [PERSON] на спірне домоволодіння позивач [PERSON] не може у зв`язку із втратою оригіналу правовстановлюючого документа на нього. З огляду на вказане, отримавши 21.06.2024 року відмову Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції у вчиненні нотаріальної дії, пов`язаної із видачею свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті спадкодавиці [PERSON] на спірне домоволодіння, позивач [PERSON] змушений був звертатися за захистом своїх спадкових прав до суду із даним позовом. Відповідач Сколівська міська рада Стрийського району Львівської області у запропоновані судом строки та порядку відзиву на позовну заяву [PERSON] до неї про визнання права власності на об`єкт нерухомого майна у порядку спадкування за заповітом не подала, свою позицію у справі із обґрунтуванням її відповідними доказами суду не навела. Заяви та клопотання сторін у справі. Представниця позивача [PERSON] - адвокатка Змінчак Л.В., під час підготовочого засідання у цій справі 22.08.2024 року, заявила усне клопотання про долучення до матеріалів цієї справи додаткових письмових доказів. Представниця позивача [PERSON] - адвокатка Змінчак Л.В. 10.10.2024 року через канцелярію подала у Сколівський районний суд Львівської області клопотання, що було зареєстроване в діловодстві за вх. № 6919, про розгляд цієї справи по суті за її відсутності та за відсутності її довірителя. Одночасно у такому клопотанні зазначена представниця позивача [PERSON] просить задовольнити вимоги останнього у повному обсязі. Інших заяв та/чи клопотань від сторін у цій справі до Сколівського районного суду Львівської області не надходило. Вчинені судом процесуальні дії у справі та постановлені ухвали. Ухвалою судді Сколівського районного суду Львівської області Микитина В.Я. від 17.07.2024 року вищевказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження. Визначено місце, дату та час підготовчого засідання у справі - зал судових засідань у приміщенні Сколівського районного суду Львівської області, що за адресою: вул. Д. Галицького, 8, м. Сколе, Стрийський район, Львівська область, 22.08.2024 року, 11:00 год.. Витребувано за ініціативою судді від Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції належно засвідчену копію спадкової справи № 91/2024, заведеної 01.04.2024 року після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] у с. Коростів Сколівського (тепер - Стрийського) району Львівської області. Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області від 22.08.2024 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання, задоволено клопотання представниці позивача [PERSON] - адвокатки Змінчак Л.В. про долучення до матеріалів цієї справи додаткових письмових доказів. Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області від 22.08.2024 року підготовче засідання у цій справі закрито, а справу призначено до розгляду по суті. Визначено місце, дату та час судового засідання щодо розгляду цієї справи по суті - зал судових засідань у приміщенні Сколівського районного суду Львівської області за адресою: вул. Д. Галицького, 8, м. Сколе, Стрийський район, Львівська область, 10.10.2024 року о 12:30 год.. Від Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 10.10.2024 року на відповідну ухвалу у частині витребування доказів до Сколівського районного суду Львівської області надійшла належно засвідчена копія спадкової справи № 91/2024, заведеної 01.04.2024 року після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] у с. Коростів Сколівського (тепер - Стрийського) району Львівської області, з котрої не вбачалося тієї обставини, що розгляд цієї справи та ухвалене у ній рішення у майбутньому може вплинути на права та/чи інтереси будь-яких інших осіб та/чи спадкоємців, які б претендували на обов`язкову частку незалежно від змісту заповіту. Сторони у справі належно та завчасно повідомлялись судом про місце, дату та час судового засідання по їх справі щодо її розгляду по суті, про що у справі наявні відповідні письмові підтвердження, проте ніхто з них не з`явився та/чи не забезпечив явку уповноважених представників. Відтак, судом було задоволено клопотання предаставниці позивача [PERSON] - адвокатки Змінчак Л.В. про розгляд даної справи за їх відсутності, а також, виходячи з положень ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України, та враховуючи неявку у судове засідання усіх учасників справи, суд вважав за доцільне та можливе здійснювати судовий розгляд даної справи за відсутності її учасників на підставі наявних у суду матеріалів та без фіксування судового засідання у цій справі технічними засобами. Інші процесуальні дії у цій справі судом не вчинялись, а ухвали не постановлялись. Усі заяви та клопотання сторін у цій справі були вирішені судом у встановленому чинним ЦПК України порядку. Розглянувши наявні у суду матеріали справи та давши їм належу оцінку, суд вважає за необхідне зазначити таке. Як закріплено у ч. 4 ст. 10 ЦПК України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположих свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка є невід`ємною частиною національного законодавства держави Україна, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Принцип справедливості судового розгляду в окремих рішеннях Європейського Суду з прав людини трактується як належне відправлення правосуддя, право на доступ до правосуддя, рівність сторін, змагальний характер судового розгляду справи, обґрунтованість судового розгляду тощо. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За змістом ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (ч. 1 ст. 82 ЦПК України). Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Своєю чергою, критерії належності, допустимості, достовірності та достатності доказі регламентовані статтями 77-80 ЦПК України. Згідно частин 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Статтею 264 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Виходячи із наведених вище норм цивільного процесуального законодавства, суд, перевіряючи порушення прав позивача [PERSON] за пред`явленими позовними вимогами цивільного характеру, та причетність до порушення таких його прав відповідача Сколівської міської ради Стрийського району Львівської області, встановив наступне. Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Судом встановлено, що [INFO] у віці 70 років у с. Коростів Сколівського (тепер - Стрийського) району Львівської області помер батько позивача [PERSON] - [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть на бланку серії [NUMBER] , виданим повторно Сколівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 16.03.2024 року у відповідності до актового запису про смерть № 9, виконаного Коростівською сільською радою Сколівського району Львівської області 07.04.1999 року (копія міститься у справі, а. с. 9). Своєю чергою, [INFO] у віці [ADDRESS] померла [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть на бланку серії [NUMBER] , виданим Коростівською сільською радою Сколівського району Львівської області 18.08.2009 року у відповідності до актового запису про смерть № 8, виконаного 18.08.2009 року (копія міститься у справі, а. с. 8). Вказаний день смерті [PERSON] є часом відкриття спадщини після її смерті. За життя спадкодавиця [PERSON] зробила розпорядження щодо належних їй прав й обов`язків на випадок своєї смерті, зокрема [INFO] у с. Коростів Сколівського (тепер - Стрийського) району Львівської області спадкодавиця [PERSON] склала заповіт, котрий був посвідчений у встановленому порядку секретарем виконавчого комітету Коростівської сільської ради Сколівського району Львівської області [PERSON] , номер у реєстрі 17, й цей заповіт до дня смерті спадкодавиці [PERSON] нею не змінювався та не скасовувався (копія міститься у справі, а. с. 10). За змістом вказаного заповіту, спадкодавиця [PERSON] належну їй на той час половину домоволодіння, розташованого по [ADDRESS] , а також все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті, і на що вона за законом матиме право, заповіла своєму синові - позивачеві [PERSON] . Іншу частину вказаного домоволодіння, остання за життя успадкувала після смерті свого чоловіка, а батька позивача [PERSON] - [PERSON] .. Як вбачається з свідоцтва про народження на бланку серії [NUMBER] , виданого повторно виконавчим Коростівською сільською Сколівського району Львівської області 21.01.1983 року у відповідності до актового запису про народження № 2, виконаного 31.01.1966 року (копія міститься у справі, а. с. 8), позивач [PERSON] народився [INFO] у с. Коростів Сколівського району Львівської області, а його батьками значаться [PERSON] та [PERSON] , обоє за національністю - українці. Судом встановлено й те, що позивач [PERSON] , який бажає оформити спадщину після смерті спадкодавиці [PERSON] , прийняв спадщину, так як на час відкриття спадщини, тобто [INFO] , й надалі, проживав та має задеклароване місце реєстрації разом із спадкодавицею [PERSON] в одному житловому будинку - по [ADDRESS] , що стверджується копією його паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Сколівським РВ УМВС України у Львівській області 23.06.2002 року (копія міститься у справі, а. с. 7) та довідкою Сколівської міської ради Стрийського району Львівської області від 12.07.2024 року за вих. № 110 (копія міститься у справі, а с. 21). Окрім того, позивач [PERSON] 01.04.2024 року звернувся до Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом(копія мітиться у справі, а. с. 11). Як вбачається з витребуваної від Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції спадкової справи № 91/2024, заведеної 01.04.2024 року після смерті спадкодавиці [PERSON] , яка померла [INFO] у с. Коростів Сколівського (тепер - Стрийського) району Львівської області (копія міститься у справі, а. с. 42-58), інших спадкоємців, які б претендували на обов`язкову частку у майні незалежно від змісту заповіту, прийняли спадщину та/чи звернулися із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті спадкодавиці [PERSON] , немає. Відтак, саме позивач [PERSON] за вказаним заповітом вправі успадкувати усі права та обов`язки, які належали спадкодавиці [PERSON] на момент відкриття спадщини після її смерті і не припинилися внаслідок її смерті, а також входили до складу спадщини. Так, детально перевіряючи відповідні права та обов`язки, які належали спадкодавиці [PERSON] на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок її смерті, а також входили до складу спадщини, зокрема прав на домоволодіння, котре розташоване по [ADDRESS] , та котре є предметом спору у межах пред`явлених позовних вимог, судом встановлено, що таке домоволодіння в цілому складається з житлового будинку садибного типу (позначений у технічній документації літерою А-1) загальною площею 71,2 кв. м., з котрої житлова площа - 37,0 кв. м. та допоміжна площа - 34,2 кв. м., з верандою «а1», господарських будівель - чотирьох сараїв (позначені у технічній документації літерами Б, В, Д, Ж), літньої кухні (позначена у технічній документації літерою М), з підвалом «м», та споруд - воріт № 1, огорожі № 2, колодязя № 3, воно збудоване у 1949 році із добудовами у 1967, 1985 та 1990 роках, не є об`єктом самочинного будівництва. Наведені вище обставини стверджуються технічним паспортом, виготовленим 08.04.2024 року суб`єктом господарювання фізичною КП ЛОР «Стрийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» на замовлення позивача [PERSON] (копія міститься у справі, а. с. 15-18), а також Випискою з погосподарської книги № 1 с. Коростів за 2006-2010 роки, сформованим старостою с. Коростів Сколівської міської ради Стрийського району Львівської області 12.07.2024 року за вих. № 107 (копія міститься у справі, а. с. 20). Як уже йшлося вище, позивач [PERSON] , який прийняв спадщину у встановленому порядку після смерті спадкодавиці [PERSON] , 01.04.2024 року звертався до Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак одержав відмову у вчиненні зазначеної нотаріальної дії за вих. № 465/01-16, через відсутність правовстановлюючих документів (копія міститься у справі, а. с. 12). Релевантні норми та джерела права, котрі застосовує суд при ухваленні даного рішення, мотиви їх застосування. Встановлені судом цивільні правовідносини щодо визнання права на об`єкти нерухомого мана у порядку їх спадкування регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України (надалі - ЦК України), іншими актами цивільного законодавства. Так, за загальним правилом, наведеним у статтях 15, 16 ЦК України, кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до частин 1, 2 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (договорів). Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України особа може пред`явити позов про визнання за нею права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В силу статей 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини, і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом частин 1, 2 ст. 1220, ч. 1 ст. 1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до змісту статей 1233-1234 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається. Відповідно до частин 1, 3 ст. 1268, частин 1, 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину, або ж не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, тобто шести місяців, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Частина 1 ст. 1270 ЦК України встановлює строк для прийняття спадщини, який складає шість місяців і починається з часу відкриття спадщини. Стаття 1297 ЦК України встановлює обов`язок спадкоємця, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу. Узагальнена оцінка доводів та аргументів, наведених у справі, щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог за результатами розгляду цієї справи. Виходячи з наявності у господарства, до складу котрого входить спірне домоволодіння, фактично статусу робітничого, а також враховуючи ту обставину, що незаконність набуття за життя спадкодавицею [PERSON] права на спірне домоволодіння у цілому не встановлена судом і такий факт не оспорюється сторонами у цій справі, то суд вважає, що право на спірне домоволодіння було набуте спадкодавицею [PERSON] правомірно, зокрема його частина - як майно, набуте за час шлюбу з [PERSON] , а інша його частина - у порядку спадкування після смерті чоловіка [PERSON] .. При цьому, оскільки судом було також встановлено, що правовстановлюючі документи на спірне домоволодіння у повному об`ємі відсутні (втрачені), що, відповідно, унеможливлює здійснити спадкування позивачем [PERSON] прав та обов`язків на цей об`єкт нерухомого майна у нотаріуса, то у суду немає перешкод для можливості захисту зазначених порушених прав позивача [PERSON] як єдиного спадкоємця за заповітом, який прийняв спадщину, після смерті спадкодавиці [PERSON] у спосіб визнання за ним відповідного права у порядку спадкування. Відтак, позовні вимоги підлягають до задоволення у повному обсязі. Зокрема, слід визнати за позивачем [PERSON] право власності у цілому на домоволодіння у складі житлового будинку садибного типу (позначений у технічній документації літерою А-1) загальною площею 71,2 кв. м., з котрої житлова площа - 37,0 кв. м. та допоміжна площа - 34,2 кв. м., з верандою «а1», господарських будівель - чотирьох сараїв (позначені у технічній документації літерами Б, В, Д, Ж), літньої кухні (позначена у технічній документації літерою М), з підвалом «м», та споруд - воріт № 1 , огорожі № 2, колодязя № 3, розташоване за адресою: [ADDRESS] , - у порядку спадкування за заповітом після смерті спадкодавиці [PERSON] , яка померла [INFO] у с. Коростів Сколівського (тепер - Стрийського) району Львівської області. Щодо розподілу судових витрат у справі. Відповідно до роз`яснень, котрі містяться у пункті 12 Постанови Пленуму Верховного суду України від 12.06.2009 року за № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», при пред`явленні позову та ухваленні рішення за вимогами про право спадкоємців на майно, судовий збір визначається судом, виходячи із загальної вартості майна, і витрати на його оплату покладаються на кожного спадкоємця пропорційно до виділеної йому частки. Отож, судові витрати у справі, котрі полягають у сплаті позивачем [PERSON] судового збору за пред`явлення позовної заяви до суду із однією вимогою майнового характеру, у з розмірі 1 951 грн. 80 коп. і підтверджуються квитанцією ID: 0595-6356-1829-9664 АТ «ТАСКОМБАНК» від 16.07.2024 року, з урахуванням наведених вище роз`яснень Постанови Пленуму Верховного суду України від 12.06.2009 року за № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», слід покласти на позивача [PERSON] як єдиного спадкоємця спірного майна за заповітом. Доказів понесення сторонами у справі інших судових витрат, пов`язаних з її розглядом, окрім як сплати судового збору за пред`явлення позовної заяви до суду, відповідні матеріали не містять.

Outcome: approved