Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування збитків та моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що [INFO] [PERSON] розбила у її квартирі склопакети віконного блоку на кухні. В цей же день вона звернулася до Лозівського РВП ГУНП в Харківській області із заявою про притягнення останньої до відповідальності за спричинення майнової шкоди, порушення громадського порядку. За результатами її звернення з [PERSON] Лозівським РВП ГУНП в Харківській області було проведено бесіду профілактичного характеру та винесено офіційне застереження про недопустимість протиправної поведінки. 24.05.2024 року вона замовила в ТОВ «LIDER» склопакети та москітні сітки, які були пошкоджені відповідачем, за що сплатила 2530,00 грн. Однак, відповідачка понесені нею витрати внаслідок пошкодження її майна, не відшкодувала. Зазначила, що через пошкодження вікон її оселі та стрес, понесений її неповнолітнім сином, вона тривалий час переживала моральні страждання. На підставі викладеного, просить стягнути з відповідача на її користь завдану майнову шкоду у розмірі 2530 грн. та моральну шкоду у розмірі 5000 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору. Позивачка в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягала. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягом з реєстру Лозівської територіальної громади від 15.07.2024 року (а.с.9). Позивач має неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.10). Із довідки Лозівського РВП ГУНП в Харківській області «Про результат розгляду звернення громадян» ЖЄО №4900 від 20.05.2024, вбачається, що 20.05.2024 року до Лозівського РВП ГУНП в Харківській області надійшла заява [PERSON] , в якій вона просить притягти до відповідальності [PERSON] , що мешкає за адресою: [ADDRESS] . В ході розгляду даного матеріалу було встановлено, що на ґрунті неприязних взаємовідносин, між [PERSON] та [PERSON] виникла сварка, під час якої громадський спокій порушений не був, тяжких наслідків не настало. Також з [PERSON] була проведена бесіда профілактичного характеру та винесено офіційне застереження про неприпустимість протиправної поведінки. Як зазначає позивач у позові 20.05.2024 року, коли вона з неповнолітнім сином [PERSON] перебували вдома, відповідачка [PERSON] розбила у її квартирі склопакети віконного блоку. [PERSON] , з метою усунення нанесеної шкоди, 24.05.2024 року звернулася до ТОВ «LIDER», щодо виготовлення та заміни пошкоджених склопакетів у вікні. Вартість замовлених склопакетів та москітних сіток склала 2530 грн., що підтверджується замовленням №301 від 24.05.2024 року, товарним чеком №б/н від 24.05.2024 року, роздруківкою чека про проведення оплати на суму 2530 грн. (а.с.13,14-15). На підтвердження пошкодження майна позивачем також були надані фотокартки (а.с.16,17). Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Частиною 3 ст. 386 ЦК України передбачено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Згідно ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. З огляду на викладене та враховуючи визнання позову відповідачем, підлягає відшкодуванню майнова шкода, що заподіяна [PERSON] неправомірними діями [PERSON] . За приписами ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, серед іншого, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Частиною 1 ст. 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Як орієнтує Пленум Верховного Суду України у п.п. 3, 9 постанови від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних,\~психічних\~тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. З урахуванням наданих позивачем [PERSON] доказів протиправних дій відповідачки, якими позивачу була заподіяна матеріальна шкода, що викликало емоційний стрес та душевні страждання у позивача, приймаючи до уваги, що відповідачка добровільно не відшкодувала заподіяну позивачу матеріальну шкоду, виходячи із засад розумності та справедливості, суд дійшов висновку, що з відповідачки на користь позивачки слід стягнути заподіяну моральну шкоду, у заявленому позивачем розмірі. Таким чином вимога позивача про стягнення моральної шкоди підлягає задоволенню у повному обсязі. Витрати по оплаті судового збору, у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, суд покладає на відповідача за позовом.

Outcome: approved