Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-16 00:00:00

01.11.2023 року до Міжгірського районного суду Закарпатської області надійшов позов [PERSON] до [PERSON] , про оспорювання батьківства та виключення запису про особу як батька з актового запису про народження дитини. В обґрунтування пред`явленого позову [PERSON] зазначає, що між ним та відповідачкою був укладений шлюб 19.07.2014 року, який в подальшому розірвано рішенням Міжгірського районного суду від 30.01.2019 року у справі №302/1375/18. Позивач зазначає, що [INFO] в шлюбі народилась дитина - [PERSON] , про що зроблено актовий запис № 1 від 21.01.2015 року, місце державної реєстрації народження - виконавчий комітет Новошинської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області. 3 моменту народження дитини позивач вважав себе її батьком, утримував, піклувався та виховував [PERSON] . Між ним та дитиною існують хороші відносини. Однак, по мірі дорослішання дитини, він став помічати, що дитина на нього не схожа. Також позивач вказує, що 31.07.2023 року під час перебування дитини у нього в гостях, у дитини були відібрані відповідні біологічні зразки, які він передав для дослідження на визначення його батьківства (тест ДНК) відносно дитини [PERSON] . Та відповідно до Звіту про встановлення батьківства ДНК, ймовірність батьківства позивача стосовно дитини становить 0%, а тому він змушений звернутися до суду з даним позовом, в якому позивач [PERSON] просить виключити запис про нього, як батька, з актового запису № 1 про народження [PERSON] , [INFO] , складеного 21.01.2015 Виконавчим комітетом Новошинської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області. Ухвалою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 03.11.2023 відкрито провадження у справі №302/1940/23 за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання з викликом (повідомленням) сторін, представників сторін. Витребувано з Долинського районного відділу ДРАЦСу у Калуському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) - повний Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису № 1 від 21 січня 2015 року про народження [PERSON] , [INFO] (а.с.10-11). 15.01.2024 року представником відповідача [PERSON] - адвокатом Керита М.В. до суду подано відзив, в якому відповідачка зазначає, що на даний час вона знаходиться за межами України, в Польській Республіці та не може брати участь в судовому розгляді справи. За предметом заявлених позовних вимог вказує, що позивач безпідставно вважає себе не батьком дитини [PERSON] . Вважає звіт про встановлення батьківства ДНК підробленим, а справу черговою спробою позивача уникнути аліментів на утримання дитини. Давид є біологічним сином позивача. Та як зазначає у відзиві відповідачка, вона згодна на проведення судової-генетичної експертизи щодо встановлення кровного споріднення між позивачем [PERSON] та дитиною [PERSON] , [INFO] . Проти позову [PERSON] заперечує, оскільки вважає, що жодних підстав для задоволення позову немає. Також у відзиві стороною відповідача викладено клопотання про поновлення пропущеного строку для подачі відзиву. Просить поновити відповідачці пропущений строк для подання відзиву у справі № 302/1940/23 та долучити відзив до матеріалів справи, посилаючись на відсутність відповідачки на території України та укладення договору про надання правової допомоги з адвокатом лише 11.01.2024 року, та дані обставини вважає поважними для поновлення пропущеного строку, встановленого судом, на подання відзиву у даній справі (а.с.32-33). Ухвалою суду від 16.01.2024 року клопотання представника відповідача адвоката Керита М.В. задоволено. Поновлено відповідачу [PERSON] строк для подачі відзиву на позовну заяву [PERSON] у справі № 302/1940/23 (а.с.43-45). Ухвалою суду від 16.01.2024 року залучено до участі у цивільній справі №302/1940/23 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Долинський відділ Державної реєстрації актів цивільного стану у Калуському районі Івано -Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) (а.с.46-47). Ухвалою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 16.01.2024 за клопотанням представника позивача [PERSON] - адвоката Мартинова Г.К. призначено у справі № 302/1940/23 судову молекулярно-генетичну експертизу, проведення якої доручено експертам КУ «Одеське обласне бюро судово-медичних експертиз», та провадження у даній справі зупинено, до проведення експертизи. Відбір об`єктів біологічного походження для проведення експертизи доручено Закарпатському обласному бюро судово-медичної експертизи за адресою: м.Ужгород вул.Капушанська, 83. Зобов`язано [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] разом із малолітнім сином [PERSON] , [INFO] , у визначений експертами час, з`явитись до експертної установи з документами, що посвідчують особу, для надання біологічного матеріалу, з метою подальшого експертного дослідження (а.с.54-57). 15.03.2024 року до Міжгірського районного суду Закарпатської області надійшов лист Закарпатського обласного бюро судово-медичної експертизи за вих..№1086 від 27.02.2024 року про те, що відповідачка [PERSON] з дитиною [PERSON] на визначений день для відібрання об`єктів біологічного походження, а саме забору крові для проведення судової молекулярно-генетичної експертизи з`явилися до Закарпатського бюро СМЕ, а позивач [PERSON] не з`явився, у зв`язку з чим забір крові не був проведений. Представник позивача повідомив листом, що на даний час позивач [PERSON] перебуває у відрядженні за межами України до 20.03.2024 року (а.с.80). 15.03.2024 року через систему «Електронний суд» до Міжгірського районного суду подано клопотання представника відповідача [PERSON] - адвоката Рішка С.І., про поновлення провадження у цивільній справі №302/1940/23 за позовом [PERSON] до [PERSON] про виключення запису як батька з актового запису про народження дитини; долучення до матеріалів справи доказів постійного проживання [PERSON] та малолітнього [PERSON] у м. Вроцлав Республіки Польща, а також доказів їх прибуття 27.02.2024 року до Закарпатського обласного бюро судово-медичної експертизи; витребування від Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України інформації про перетинання державного кордону України у період з 16.01.2024 року по 29.02.2024 року громадянином України [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ; за умови повторного призначення судової молекулярно-генетичної експертизи або продовження виконання ухвали суду від 16.01.2024 року про призначення судової молекулярно-генетичної, просить постановити судове доручення про надання правової допомоги, яким доручити Окружному суду у м.Вроцлаві Республіки Польща (адреса: Wroclaw dolnoslaskie wojewodztwo ul. Swiebodzka 5, 50-046 Wroclaw) відбір об`єктів біологічного походження від малолітнього [PERSON] , [INFO] , для проведення експертизи, а отримані зразки об`єктів біологічного походження направити до комунальної установи «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» (а.с.67-68). Ухвалою суду від 20.03.2024 поновлено провадження у справі №302/1940/23 та призначено судове засідання з викликом сторін, представників сторін. За клопотанням сторони відповідача витребувано з Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України інформацію щодо перетину державного кордону України у період часу з 16 січня 2024 року по 20 березня 2024 року (включно) громадянином України [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] (а.с.82-83). 28.03.2024 року через систему «Електронний суд» до суду подано заяву адвоката Керита М.В., в якій останньою повідомлено про розірвання 28.02.2024 договору про надання правової допомоги між адвокатом Керита М.В. та [PERSON] , на підтвердження надано копію угоди про розірвання договору про надання правової допомоги від 28 лютого 2024 року (а.с.86-88). Ухвалою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 16.01.2024 року за клопотанням представника позивача [PERSON] - адвоката Мартинова Г.К. призначено у справі № 302/1940/23 судову молекулярно-генетичну експертизу, проведення якої доручено експертам КУ «Одеське обласне бюро судово-медичних експертиз», та провадження у даній справі зупинено, до проведення експертизи. Відбір об`єктів біологічного походження для проведення експертизи доручено Закарпатському обласному бюро судово-медичної експертизи за адресою: вул.Капушанська, 83 м.Ужгород Закарпатська область. Зобов`язано [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] разом із малолітнім сином [PERSON] , [INFO] , у визначений експертами час, з`явитись до експертної установи з документами, що посвідчують особу, для надання біологічного матеріалу, з метою подальшого експертного дослідження (а.с.54-57). Ухвалою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 22.04.2024 року за клопотанням представника позивача [PERSON] - адвоката Мартинова Г.К. у справі № 302/1940/23 судом призначено судову молекулярно-генетичну експертизу, проведення якої доручено експертам КУ «Одеське обласне бюро судово-медичних експертиз», та провадження у даній справі зупинено до проведення експертизи. Відбір об`єктів біологічного походження для проведення експертизи доручено Закарпатському обласному бюро судово-медичної експертизи. Зобов`язано [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] разом із малолітнім сином [PERSON] , [INFO] , у визначений експертами час, з`явитись до експертної установи з документами, що посвідчують особу, для надання біологічного матеріалу, з метою подальшого експертного дослідження. Визначити дату явки вказаних осіб до Закарпатського обласного СМЕ для відбору об`єктів біологічного походження, після 25.06.2024 року (а.с.107-112). Ухвалою суду від 22.08.2024 поновлено провадження у справі №302/1940/23 та призначено судове засідання з викликом сторін, представників сторін (а.с.138-139). 17.10.2024 року представником відповідача [PERSON] - адвокатом Рішко С.І. подано до суду заяву про визнання позову відповідачем, у якій просить суд прийняти визнання [PERSON] позову [PERSON] про виключення запису як батька з актового запису про народження дитини. В підготовче судове засідання позивач [PERSON] , представник позивача - адвокат Мартинов Г.К. не з`явилися, про день, час та місце його проведення були повідомлені судом своєчасно та належним чином, проте представником позивача подано до суду письмову заяву від 17.10.2024 року, в якій просить розглянути справу без його участі та без участі позивача, заявлені [PERSON] позовні вимоги підтримують у повному обсязі, просять позов задовольнити за викладеними у позовній заяві підставами. Додаткових клопотань, заяв, уточнень, доповнень не мають. В підготовче судове засідання відповідачка [PERSON] , представник відповідача - адвокат Рішко С.І. не з`явилися, про день, час та місце його проведення були повідомлені судом своєчасно та належним чином, проте представником відповідача [PERSON] , який діє в інтересах відповідача [PERSON] , подано до суду 17.10.2024 року письмову заяву про визнання позову відповідачем, в якій представник відповідача просить прийняти визнання [PERSON] позову [PERSON] про виключення запису як батька з актового запису про народження дитини та вирішити питання щодо розподілу судових витрат у справі № 302/1940/23 з урахуванням визнання відповідачем [PERSON] , заявленого позову. Представник третьої особи Долинського відділу Державної реєстрації актів цивільного стану у Калуському районі Івано-Франківської області Південно - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в підготовче судове засідання не з`явився, про день та час підготовчого провадження був повідомлений судом своєчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомлено. Заяв, доповнень, клопотань, письмових пояснень, будь-яких заперечень проти заявленого [PERSON] позову, на адресу суду не подано, самостійних вимог щодо предмету спору третьою особою не заявлено. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. У відповідності до ч.3 ст.211, ч.1 ст.223 ЦПК України суд визнав за можливе проводити розгляд справи без участі сторони, повідомленої про дату, місце та час розгляду справи, на підставі наявних у справі доказів. З урахуванням положень ч.1 ст.198, ч.3 ст.211 ЦПК України суд ухвалив про проведення підготовчого засідання за відсутності сторін, представників сторін, на підставі наявних у справі матеріалів. Положенням ч.4 ст.200 ЦПК України передбачено, що ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього кодексу. Згідно частин 1,2,4 статті 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. До ухвалення судового рішення, у зв`язку з визнанням позову відповідачем, суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Застосовуючи вказану норму процесуального права, суд враховує роз`яснення, викладені Пленумом Верховного Суду України у Постанові від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», за якими, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно Закону, за відсутності будь-якого застереження, факт визнаний сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, вважається встановленим. Тобто, визнання позову відповідачем, згідно зі ст.82 ЦПК України, є обов`язковим для суду, оскільки обставини, визнані сторонами не підлягають доказуванню. Представником відповідача до суду направлено письмову заяву про визнання [PERSON] позовних вимог у повному обсязі та розгляд справи за їх відсутністю. Суд приймає до уваги таку заяву відповідачки [PERSON] , не вбачає підстав вважати, що визнання відповідачкою [PERSON] позову є не добровільним чи умовним, суперечить Закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. В силу положень ч.4 ст.206 ЦПК Україниу разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, дослідивши матеріали цивільної справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи № 302/1940/23, суд вважає, що подана [PERSON] позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст.13,43,81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом; учасники сторін зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до частини 3 статті 12 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, який був зареєстрований 19.07.2014 року у відділі РАЦС Долинського РУЮ Івано-Франківської області, за актовим записом № 154. [INFO] в шлюбі у [PERSON] та [PERSON] народилась дитина - [PERSON] , про що складено актовий запис № 1 від 21.01.2015 року виконавчим комітетом Новошинської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим (повторно) 17.09.2019 року Долинським районним відділом ДРАЦСу ГТУЮ в Івано-Франківській області, відповідно до якого в графі «батько» вказано [PERSON] , а в графі «мати» - [PERSON] (а.с.4 зворот). Вказані відомості також вбачаються з витребуваного ухвалою суду повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження за № 00042816439 від 20.12.2023 року, який є в матеріалах справи (а.с.30-31),з якого вбачається, що державна реєстрація народження проведена відповідно до статті 133 Сімейного кодексу України. Рішенням Міжгірського районного суду Закарпатської області від 30.01.2019, яке набрало законної сили (справа №302/1375/18), розірвано шлюб, укладений між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у відділі РАЦС Долинського РУЮ в Івано-Франківській області, актовий запис № 154 від 19.07.2014 року. Стягнуто із [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] аліменти в 1/4 частини доходу відповідача щомісячно до його повноліття, починаючи з 12.11.2018 року, копія рішення є в матеріалах справи (а.с.4). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Так, ухвалою суду від 22.04.2024 року по справі призначено судову молекулярно-генетичну експертизу, на вирішення якої поставлене питання чи є [PERSON] біологічним батьком малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Проведення експертизи доручено експертам КУ «Одеське обласне бюро судово-медичних експертиз», а відбір об`єктів біологічного походження для проведення експертизи доручено Закарпатському обласному бюро судово-медичної експертизи. Як вбачається з висновку експерта КУ «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» лікаря судово-медичного експерта імунолога [PERSON] від 12.08.2024 року за №362, експертом встановлено, що молекулярно-генетичним аналізом ДНК, виділеної зі зразка рідкої крові дитини [PERSON] , [INFO] (об?єкт № 1) виявлені алелі за локусами: D851179 - 12, 13; D21S11 - 28, 31.2; D7$820 - 10, 12; CSFIPO - 12, 15; D351358 - 15, 15; TH01 - 09,9.3; D13S317 - 12, 12; D16S539 - 12, 12; D2S1338 - 19, 25; D195433 - 13, 14; VWA - 16, 19; TPOX - 08, 08; D18S51 - 16, 16; AMEL - X, Y; D5S818 - 09, 12; FGA - 22, 22. Молекулярно-генетичним аналізом ДНК, виділеної зі зразка рідкої крові [PERSON] , [INFO] (об?єкт № 2) виявлені алелі за локусами: D8S1179 - 13, 14; D21S11 - 30.2, 31.2; D7S820 - 10, 11; CSF1PO - 09, 11; D351358 - 15, 16; TH01 - 9.3, 9.3; D13S317 - 08, 12; D165539 - 11, 13; D2S1338 - 19, 21; D195433 - 13, 15; vWA - 14, 17; TPOX - 08, 10; D18S51 - 16, 19; AMEL - X, Y; D5S818 - 11, 12; FGA - 24, 24. Відповідно до законів успадкування, генотип дитини повинен містити один алель кожного локусу від матері і один - від батька. Молекулярно-генетичним аналізом ДНК зразка рідкої крові громадянина [PERSON] та зразка рідкої крові дитини [PERSON] , встановлено: в генотипі дитини [PERSON] , [INFO] , в межах локусів CSF1PO, D16S539, vWA, FGA виявлені алелі, які не простежуються в генотипі [PERSON] , [INFO] . Таким чином, молекулярно-генетичним аналізом ДНК встановлено, що [PERSON] , [INFO] не є біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] (а.с.132-136). Таким чином, молекулярно-генетичним аналізом ДНК встановлено, що [PERSON] , [INFO] , позивач у справі, не є біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] . Будь-яких доказів на спростування висновку експертизи стороною відповідача суду не надано. Відповідно до ст.121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Згідно положень ст.122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Статтею 136 СК України передбачено, що особа, яка записана батьком дитини відповідно до ст..ст. 122,124,126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Оспорювання батьківства неможливе у разі смерті дитини. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Тлумачення статті 136 СК України свідчить, що підставою для оспорювання презумпції батьківства є невідповідність встановленого батьківства факту біологічного походження. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною, суд постановляє рішення про виключення відомостей з актового запису про народження дитини. Доводити відсутність кровного споріднення з дитиною можливо будь-якими допустимими доказами, у тому числі, висновками судово-медичної, біологічної чи генетичної експертиз. Відповідно до п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» оспорити батьківство має право особа, яка записана батьком дитини в книзі реєстрації народжень, шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Отже, предметом доказування у справах про оспорювання батьківства, відповідно до ст.136 Сімейного Кодексу України, є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведення цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Частиною 4 ст.10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них. Підставою для висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи, що оцінюється судом в сукупності з іншими доказами у справі. Як зауважив Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (Рішення Калачова проти Російської Федерації від 07.05.2009). ЄСПЛ зазначив у справі "Йевремович проти Сербії", що у відповідності достатті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободпід час розгляду скарги про встановлення батьківства суди мають приділяти особливу увагу інтересам конкретної дитини ("Jevremovic v. Serbia", заява № 3150/05, пункт 109, рішення ЄСПЛ від 17 травня 2007 року). У постановах Верховного Суду від 16 жовтня 2019 року у справі № 149/2562/18 та від 25.08.2020 року № 478/690/18 про те, що «тест ДНК (судово-медична (молекулярно-генетична) експертиза) станом на сьогоднішній день є єдиним методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини. Доказова цінність такого тесту переважає будь-який інший доказ на підтвердження, або оспорення кровного споріднення та має вирішальне значення у вирішенні спору даної категорії справ»; «у разі не доведення відповідачем наявності поважних підстав, які перешкоджали їй з`явитися разом з дитиною до експертної установи для забору відповідних зразків її та дитини, надають суду можливість визнати факт, який відповідачем (її представником) заперечується». У п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Відповідно до норм статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (стаття 263 ЦПК України). Відповідно до ст.134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Крім того, згідно п.20 п.1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 р. №96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за № 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Відповідно до п.2.16.4., п.2.1.6 Розділу II Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. Відповідно до приписів п.2.18 Правил зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації за місцем зберігання відповідного актового запису цивільного стану, крім випадків, встановлених у п.2.28 цього розділу. Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи. Не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників, їхніх представників. Крім того, відповідно до положень частини 4 статті 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Застосовуючи вказану норму процесуального права, суд враховує роз`яснення, що надані Пленумом Верховного Суду України у Постанові від 12 червня 2009 року №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", зокрема в абзаці 3 пункту 24, в частині того, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Зважаючи на те, що відповідачем визнано позовні вимоги, суд приймає визнання відповідачем [PERSON] позову. При цьому судом враховано, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що визнання відповідачкою позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), а також те, що визнання позову є не добровільним чи є умовним. Таким чином, враховуючи те, що позивач [PERSON] заперечує своє біологічне батьківство щодо дитини [PERSON] , [INFO] , тобто стверджує про відсутність кровного споріднення між ним та дитиною, а також враховуючи, те що відповідач визнала позовні вимоги, суд вважає необхідним даний позов задовольнити та виключити з Актового запису за №1, складеного 21 січня 2015 року Долинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Івано-Франківській області про народження дитини [PERSON] , [INFO] , відомості про позивача, як батька дитини [PERSON] . Відповідно до положень ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем, суд вважає необхідним повернути позивачу [PERSON] з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого при пред`явленні ним позову до суду, а саме: в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок. Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача, а саме судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок, який понесений позивачем при пред`явленні ним позову до суду, що підтверджується платіжною інструкцією від 22.10.2023 року (а.с.1). На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved