Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-13 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на користь ТзОВ «Цикл Фінанс» заборгованість за кредитним договором №26208000454495 від 21.12.2019 в сумі 75943,76 грн., яка складається з: заборгованості по тілу кредиту 34444,68 грн.; простроченої заборгованості по відсоткам 26379,35 грн.; простроченої заборгованості по комісії 13702,80 грн.; збитків від інфляції 1218,76 грн.; 3 % річних у відповідності до ст.625 ЦК України 198,17 грн.; стягнути сплачені судові витрати у розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7570,00 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що 21 грудня 2019 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] укладено кредитний договір №26208000454495, згідно якого останній отримав кредитні кошти із нарахуванням процентів за користування кредитними коштами зі строком кредитування до 21.12.2021. 15 грудня 2021 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «Цикл Фінанс» було укладено договір факторингу №15/12/2021, відповідно до умов якого ТОВ «Цикл Фінанс» набуло право кредитора до відповідача за кредитним договором. На дату звернення ТОВ «Цикл Фінанс» до суду борг за кредитним договором становить: 74526,83 грн, який складається з: сума боргу по тілу кредиту 34444,68 грн.; суми боргу по відсотками 26379,35 грн.; борг по комісії 13702, 80 грн. На момент подання заяви зобов`язання з приводу повернення кредитних коштів за кредитним договором відповідачем не виконано ні первісному кредитору, а ні новому, в зв`язку з чим, у відповідності до ст. 625 ЦПК України, відповідач зобов`язаний сплатити суму боргу з урахування 3% річних в сумі 198,17 грн. та суму боргу з урахуванням інфляції 35663,44 грн. (збитки від інфляції 1218,78 грн.), за період з 15.12.2021 по 23.02.2022. Ухвалою суду від 13 серпня 2024 року відкрито провадження по справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалу суду про відкриття провадження у справі відповідач отримав 22 серпня 2024 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження від відповідача до суду не надходило. Правом подання відзиву на позовну заяву відповідач не скористався. Крім того, клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило. З урахуванням викладеного, відсутності клопотань сторін про призначення розгляду справи в судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі матеріалами. У зв`язку із здійсненням судом розгляду справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 15.12.2021 між АТ «Банк Кредит Дніпро» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» укладений Договір факторингу №15/12/2021, відповідно до умов якого ТОВ «Цикл Фінанс» набуло право грошової вимоги АТ «Банк Кредит Дніпро» за кредитними договорами, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових зобов`язань боржників за кредитними договорами. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №15/12/21 від 15.12.2021 загальна сума заборгованості відповідача за кредитним договором №26208000454495 від 21.12.2019 (дата закінчення договору 21.12.2021) становить: 34444,68 грн. прострочена заборгованість по тілу кредиту; 26379,35 грн. прострочена заборгованість по відсотках. Довідка видана 21 червня 2024 року ТзОВ «Цикл Фінанс» вказує на те, що обліковується заборгованість [PERSON] за кредитним договором №26208000454495 від 21.12.2019, загальна сума заборгованості: 74526,83 грн.. з яких сума основного боргу за тілом кредиту - 34444,68 грн., сума боргу за відсотками 26379,35 грн., сума боргу за комісією 13702,80 грн. Позивач зазначає, що в порушення умов вказаного кредитного договору, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, допустив прострочення повернення кредиту і сплати процентів, внаслідок чого у останнього виникла заборгованість за договором у розмірі 75943,76 грн., яка складається з: заборгованості по тілу кредиту 34444,68 грн.; простроченої заборгованості по відсоткам 26379,35 грн.; простроченої заборгованості по комісії 13702,80 грн.; збитків від інфляції 1218,76 грн.; 3 % річних у відповідності до ст.625 ЦК України 198,17 грн. Відповідно до\~статті 204 ЦК України\~правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний недійсним судом. За правилом частини\~статті 205 ЦК України\~правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до частини першої\~статті 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з частиною першою\~статті 628 ЦК України\~зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до положень\~ст.638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У відповідності до ст.1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до положень ст.509\~ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановленихст.11 цього Кодексу. Зобов`язання, згідно із ст.526 ЦК України, має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно із ст.625\~ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч.1\~ст.627\~ЦК України\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Порушення боржником умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки стаття 629 ЦКУ встановлює принцип обов`язковості виконання договору. Частиною 2 ст.1050\~ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст.1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Частиною 2 ст.1056-1 ЦК України\~передбачено, що\~розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Частинами 1 та 2 ст.\~512\~ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Відповідно до ст.514\~ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст.516\~ЦК України передбачено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.1 ст.1077\~ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Статтею 1078\~ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Відповідно до ст.ст.1080, 1084\~ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги. У відповідності до положень ч.3 ст.12 та ч.1 ст.82\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Перевіряючи позовну вимогу щодо стягнення заборгованості за кредитним договором №26208000454495 від 21.12.2019 суд зазначає, що позивачем на підтвердження своїх позовних вимог до матеріалів справи не долучено договір, на підставі якого заявлено вимогу про стягнення заборгованості по даній справі. Так, позивачем до позовної заяви доданий кредитний договір №22033000193215, укладений між АТ «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] 15 жовтня 2019 року. Однак, до матеріалів справи не долучено копію договору №26208000454495 від 21.12.2019, на підставі якого позивачем заявлено вимогу про стягнення заборгованості в загальній сумі 75943,76 грн. Разом з тим, [PERSON] може мати не одне грошове зобов`язання перед АТ «Банк Кредит Дніпро» та не за одним кредитним договором. Позивачем надано до суду виписки по особовому рахунку за період з 21.12.2019 по 21.12.2021, з яких вбачається, що [PERSON] користувався кредитними коштами та здійснював часткове погашення заборгованості по кредитному договорі №26208000454495 від 21.12.2019. Окрім того, позивачем долучено розрахунок заборгованості, сформований первісним кредитором АТ\~\~"Банк Кредит Дніпро" за договором №26208000454495 від 21.12.2019, згідно якого заборгованість відповідача по договору станом на 14.12.2021 становить 74526,83 грн, з яких: залишок простроченого кредиту 34444,68 грн; залишок прострочених відсотків 26379,35 грн., залишок простроченої комісії 13702,80 грн. Разом з тим, суд критично ставиться до наданих позивачем виписок по особовому рахунку за період з 21.12.2029 по 14.12.2021, розрахунку заборгованості [PERSON] за кредитним договором №26208000454495 від 21.12.2019, витягу з реєстру боржників до договору факторингу, як до доказів отримання грошових коштів відповідачем і вважає їх неналежними доказами, оскільки ті самі по собі, без встановлення факту укладання договору, не є належними та допустимими доказами факту укладення кредитного договору, надання відповідачу кредиту та існування у нього заборгованості, оскільки сам кредитний договір стороною позивача не надано. Верховний Суд у постанові від 02 листопада 2021 року у справі №905/306/17 зазначив, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором. За встановлених обставин, відсутності в матеріалах справи укладеного між АТ "Банк Кредит Дніпро" та [PERSON] кредитного договору №26208000454495 від 21.12.2019, суд вважає не доведеним набуття ТОВ "Цикл Фінанс" права грошової вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором №26208000454495\~від 21.12.2019 укладеним між АТ "Банк Кредит Дніпро" та [PERSON] . З огляду на викладене, слід дійти висновку про те, що позивачем не надано належних доказів у розумінні положень\~ст. 77 ЦПК України, які б містили відомості щодо предмета доказування та слугували підтвердженням заявлених вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором №26208000454495 від 21.12.2019. Відповідно до ч.3\~ст.12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.2\~ст.13 ЦПК України\~збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими, оскільки представником позивача не надано належних та допустимих доказів, які беззаперечно свідчили про укладення кредитного договору №26208000454495 від 21.12.2019 між АТ «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] , доказів того, що сторони погодили істотні умови договору, а також доказів переходу права вимоги ТзОВ "Кредит Фінанс" до відповідача [PERSON] за кредитним договором №26208000454495 від 21.12.2019 тому, позовні вимоги задоволенню не підлягають. Оскільки суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, то вимога позивача про стягнення з відповідача судових витрат та витрат на правову допомогу також задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed