Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-22 00:00:00

Зміст позовних вимог У вересні 2023 року [PERSON] , через представника - адвоката Пілюгу Вікторію Вікторівну, звернувся до Оболонського районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] про стягнення збитків в сумі 2 004 000,00 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що 05 жовтня 2019 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шепелюк О.Г. Відповідно до п. 2.1. Договору купівлі-продажу квартири ціна нерухомого майна, що купується становить 1 027 000,00 грн, які сплачені покупцем ( [PERSON] ) на користь продавця ( [PERSON] ) до підписання договору. Квартира [ADDRESS] належала продавцю [PERSON] на праві приватної власності, зареєстрованому в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державним реєстратором Комунального підприємства «Реєстраційний центр реєстрації нерухомості та бізнесу» м. Києва Прошкіним О.В. 25 квітня 2019 року за № 31343617. Позивач зазначає, що після підписання договору купівлі-продажу він не зміг потрапити до придбаної квартири, оскільки йому стало відомо, що 25 липня 2017 року між ТОВ «Глобал строй-3» в особі Лебедева В.В. , ТОВ «Київмонтажбуд» в особі Засіменко О.В. та ТОВ «Граса Груп» в особі Сіроша М.О. укладено договір купівлі-продажу майнових прав № КМБ/01/286. Відповідно до даного договору передаються майнові права на об`єкт нерухомості, розташований в об`єкті капітального будівництва за будівельною адресою: [ADDRESS] з такими характеристиками: секція 1, 12 поверх, квартира [ADDRESS] , загальна площа 64,8 кв.м. На підставі даного договору, акту прийому-передачі майнових прав та довідки про фінансування 100% майнових прав приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мазарчук Н.В. 25 травня 2019 року здійснено державну реєстрацію прав та їх обтяжень квартири [ADDRESS] за ТОВ «Граса Груп». 16 жовтня 2019 року між ТОВ «Граса Груп» та ТОВ «ЕП Веста +» укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Іващенко Н.В. Власником квартири стало ТОВ «ЕП Веста +». Позивач звернувся до Деснянського УП ГУ НП у м. Києві із заявою про вчинення кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 364-1, ч. 2 ст. 366 КК України. До Єдиного державного реєстру досудових розслідувань внесені відомості про кримінальне правопорушення №12019100030007958 від 03.11.2019. Позивач зазначає, що йому стало відомо, що 03 лютого 2020 року між ТОВ «ЕП Веста +» та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського округу Іващенко Н.В. Власником квартири став [PERSON] . Рішенням Деснянського районного суду міста Києва у справі № 754/8003/20 витребувано на користь [PERSON] з незаконного володіння [PERSON] житлове приміщення квартиру [ADDRESS] , з наступними характеристиками: Секція 1, кількість кімнат-2, загальна площа 64,8 кв.м, поверх 12, інвентаризаційна справа №3196 на земельній ділянці під кадастровим номером 8000000000:62:096:0038. Позивач зауважує, що після виконання рішення суду № 754/8003/20 буде внесений запис про державну реєстрацію за [PERSON] на квартиру, зареєстровану у цьому реєстрі за [PERSON] та [PERSON] . Станом на день звернення з позовною заявою речове право [PERSON] на квартиру припинено з 06.07.2023. Квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , власником якої був позивач, вибула з його володіння та була вилучена на користь третьої особи [PERSON] . При чому, обставини, які в подальшому стали підставою для вилучення квартири, виникли ще до її продажу, а позивач, отримуючи квартиру у власність не знав та не міг знати про наявність цих підстав. Відповідно до довідки про оціночну вартість квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] станом на 09 серпня 2023 року оціночна вартість цього майна становить 2 004 000,00 грн. Позивач вказує, що внаслідок недобросовісних дій відповідача, під час укладення з ним договору купівлі-продажу квартири йому завдано збитки, оскільки в подальшому квартира на підставі рішення суду була вилучена з його володіння, позивач вважає необхідним стягнути з відповідача збитки в сумі 2 004 000,00 грн. Разом з позовною заявою надійшла заява про забезпечення позову, в якій заявник просить суд накласти арешт на майно [PERSON] . Рух справи Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 21 вересня 2023 року матеріали справи передано на розгляд до Деснянського районного суду міста Києва. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 26 жовтня 2023 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 26 жовтня 2023 року у задоволенні заяви [PERSON] про забезпечення позову у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення збитків відмовлено. Постановою Київського апеляційного суду від 31 січня 2024 року апеляційну скаргу [PERSON] задоволено частково. Ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 26 жовтня 2023 року скасовано та постановлено нову ухвалу, якою заяву [PERSON] про забезпечення позову задоволено частково. Накладено арешт на майно, що належить [PERSON] , а саме двокімнатну квартиру [ADDRESS] , загальною площею 53,3 кв.м, житловою площею 29,7 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2600904080000. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 13 грудня 2023 року, занесеною до протоколу судового засідання, ухвалено викликати відповідача шляхом надіслання судової повістки на адресу зареєстровано місця проживання, а також через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 20 червня 2024 року закрито підготовче провадження у справі № 756/12097/23 та призначено справу до судового розгляду по суті. 22 жовтня 2024 року від представника позивача надійшло клопотання про долучення доказів. 23 жовтня 2024 року представником позивача подано заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника. У судове засідання 23 жовтня 2024 року учасники справи не з`явились, про розгляд справи повідомлялись належним чином. Відзиву на позовну заяву чи інших письмових пояснень від відповідача до суду не надходило, а також повідомлення про іншу адресу. Відповідач повідомлявся про розгляд справи належним чином, шляхом направлення ухвали про відкриття провадження та копії позовної заяви з додатками на адресу його зареєстрованого місця проживання ( [ADDRESS] ), проте поштове відправлення повернулося до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до положень п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. З огляду на те, що на поштовому повідомленні проставлено відмітку «адресат відсутній за вказаною адресою», тобто за зареєстрованим місцем проживання відповідача, в силу положень п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається, що поштове відправлення вручено відповідачеві та він є повідомлений про розгляду справи. Також відповідач відповідно до приписів ч. 11 ст. 128 ЦПК України повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Оскільки відповідач про розгляд справи повідомлявся належним чином, відзив на позовну заяву не подав та не повідомив причини його неподання, а також те, що зі сторони позивача не надійшло заперечень щодо розгляду справи в порядку заочного провадження, суд вважає можливим розглянути спір відповідно до ст. 280-282 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення. Відповідно до положень ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2022 року у справі № 1519/2-5034/11 зазначено, що у передбачених нормами ЦПК України випадках повне судове рішення може відображати дату судового засідання, яким завершено судовий розгляд (відповідна дата вказана у вступній частині судового рішення) та дату складення повного судового рішення (відповідна дата вказана у резолютивній частині або після резолютивної частини судового рішення). У випадках, коли відбувається проголошення судового рішення, датою такого судового рішення є дата судового засідання, яким завершено судовий розгляд. І навпаки, якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи; з урахуванням розумності положення частини п`ятої статті 268 ЦПК України слід розуміти таким чином: у разі ухвалення судового рішення за відсутності учасників справи, суд повинен зазначати датою ухвалення ту дату, на яку було призначено розгляд справи, та вказувати у резолютивній частині дату складення повного судового рішення. Проте у разі зазначення судом датою ухвалення судового рішення дати складення повного судового рішення, внаслідок чого дата судового засідання та дата ухвалення судового рішення не співпадатимуть, це не є порушенням прав сторін. Фактичні обставини справи, встановлені судом 05.11.2014 між [PERSON] та ТОВ «Глобал Строй-3», ТОВ «Київмонтажбуд» укладено договір купівлі-продажу майнових прав № КМБ/01/119, відповідно до п. 2.2 якого сторони домовились, що об`єктом нерухомості, майнові права на який передаються за даним договором, є об`єкт нерухомості, розташований в об`єкті капітального будівництва за будівельною адресою: [ADDRESS] з наступними характеристиками: секція 1, квартира [ADDRESS] (а.с. 42-45). 17.11.2014 та 07.06.2016 [PERSON] видано довідки про фінансування 100% майнових прав об`єкта нерухомості за договором купівлі-продажу майнових прав № КМБ/01/119 від 05.11.2014. Довідка від 07.06.2016 щодо спірної квартири [ADDRESS] за вказною вище адресою (а.с. 46, 48). 25.11.2015 між [PERSON] та ТОВ «Глобал Строй-3», ТОВ «Київмонтажбуд» укладено договір купівлі-продажу майнових прав № КМБ/01/119, відповідно до п. 2.2 якого сторони домовились, що об`єктом нерухомості, майнові права на який передаються за даним договором, є об`єкт нерухомості, розташований в об`єкті капітального будівництва за будівельною адресою: [ADDRESS] з такими характеристиками: квартира [ADDRESS] (а.с. 21-24). 23.03.2016 між [PERSON] , та ТОВ «Київмонтажбуд» укладено додаткову угоду до договору купівлі-продажу майнових прав № КМБ/01/119 (а.с. 27). 23.03.2016 між ТОВ «Глобал Строй-3» та [PERSON] підписано акт приймання-передачі майнових прав за договором купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомості в будинку, розташовану за будівельною адресою: [ADDRESS] від 25.11.2015 щодо квартири [ADDRESS] (а.с. 28). 19.06.2016 між ТОВ «Глобал Строй-3», [PERSON] та [PERSON] було укладено додаткову угоду про заміну сторони у зобов`язанні у вказаному договорі, відповідно до якої сторони домовились замінити [PERSON] на [PERSON] у договорі№ КМБ/01/119 від 25.11.2015 (а.с. 25). 28.06.2016 [PERSON] видано довідку про фінансування 100% майнових прав об`єкта нерухомості за договором купівлі-продажу майнових прав № КМБ/01/119 від 25.11.2015 (а.с. 26). 25.07.2017 між ТОВ «Грасса Груп» та ТОВ «Глобал Строй-3», ТОВ «Київмонтажбуд» укладено договір купівлі-продажу майнових прав № КМБ/01/286, відповідно до п. 2.2 якого сторони домовились, що об`єктом нерухомості, майнові права на який передаються за даним договором, є об`єкт нерухомості, розташований в об`єкті капітального будівництва за будівельною адресою: [ADDRESS] з такими характеристиками: секція 1, 12 поверх, квартира [ADDRESS] , загальна площа 64,80 кв.м (а.с. 31-33). 25.04.2019 державним реєстратором Прошкіним О.В. КП «Реєстраційний центр реєстрації нерухомості та бізнесу» здійснено реєстрацію права власності за позивачем на квартиру за адресою: [ADDRESS] , загальна площа 64,1 кв.м на підставі довідки від 28.06.2016, акта приймання-передачі майнових прав від 23.03.2016, додаткової угоди від 23.03.2016, додаткової угоди про заміну сторони у зобов`язанні від 19.06.2015, договору купівлі продажу майнових прав № КМБ/01/119 від 25.11.2015 (а.с. 30). 27.05.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мазарчук Н.В. здійснено реєстрацію права власності ТОВ «Грасса Груп» на квартиру за адресою: [ADDRESS] , загальна площа 64,8 кв.м. на підставі договору купівлі-продажу майнових прав № КМБ/01/286 від 25.07.2017, акта приймання-передачі об`єкту нерухомості від 25.08.2017, довідки про фінансування 100 % майнових прав від 25.08.2017 та акта від 25.08.2017 (а.с. 37). 05.10.2019 між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , загальна площа - 64,1 кв.м, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шепелюк О.Г. та зареєстрований в реєстрі за № 662, відповідно до п. 2.1 якого ціна нерухомого майна, що купується становить 1 027 000,00 грн., які сплачені покупцем ( [PERSON] ) на користь продавця ( [PERSON] ) до підписання договору (а.с. 16, 17). 05.10.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шепелюк О.Г внесено відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 49028353 від 05.10.2019 про реєстрацію права власності на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ,загальна площа - 64,1 кв.м, інвентаризаційна справа № 3196 за суб`єктом: [PERSON] (а.с. 18). 16.10.2019 між ТОВ «Грасса Груп» та ТОВ «ЕП «Веста+» укладено договору купівлі-продажу квартири від 16.10.2019, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Іващенко Н.В. та зареєстровано в реєстрі за № 391, предметом якого є квартира за адресою: [ADDRESS] (а.с. 38, 39). 04.11.2019 за заявою [PERSON] відкрито кримінальне провадження № 1201910003007958 за ч. 1 ст. 190 КК України. Відповідно до обставин кримінального правопорушення в невстановлений досудовим розслідуванням час, невстановлені слідством особи, шахрайським шляхом заволоділи грошовими коштами [PERSON] під приводом продажу квартири [ADDRESS] (а.с. 52). 03.02.2020 між ТОВ «ЕП «Веста+» та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу квартири, який посвідчено приватним нотаріусом Іващенко Н.В. та зареєстровано в реєстрі за № 25, предметом якого є квартира за адресою: [ADDRESS] (а.с. 40, 41). Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 23 травня 2023 року у справі № 754/8003/20, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного суду від 10 вересня 2024 року, позовні вимоги [PERSON] задоволено частково: Визнано незаконним та скасовано рішення державного реєстратора Прошкіна Олександра Васильовича Комунальне підприємство «Реєстраційний центр реєстрації нерухомості та бізнесу» м. Київ про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 46644792 від 25.04.2019 на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , інвентаризаційна справа № 3196 за суб`єктом: [PERSON] . Визнано незаконним та скасовано рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Мазарчук Наталії Володимирівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 47148415 від 27.05.2019 на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , інвентаризаційна справа № 3196 за суб`єктом: Товариством з обмеженою відповідальністю «Грасса Груп» (код ЄДРПОУ 40994849). Визнано незаконним та скасовано рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шепелюк Олени Григорівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 49028353 від 05.10.2019 про реєстрацію права власності на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , інвентаризаційна справа №3196 за суб`єктом: [PERSON] . Визнано незаконним та скасовано рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Іващенко Наталії Володимирівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 49190439 від 16.10.2019 на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , інвентаризаційна справа № 3196 за суб`єктом: Товариством з обмеженою відповідальністю «Експлуатаційне підприємство «Веста+» (код ЄДРПОУ 41932365). Визнано незаконним та скасовано рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Іващенко Наталії Володимирівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 50946171 від 03.02.2020 на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] інвентаризаційна справа №3196 за суб`єктом: [PERSON] . Витребувано на користь [PERSON] з незаконного володіння [PERSON] житлове приміщення - квартиру [ADDRESS] , з наступними характеристиками: Секція 1, кількість кімнат-2, загальна площа 64,8 кв.м, поверх 12, інвентаризаційна справа №3196 на земельній ділянці під кадастровим номером 8000000000:62:096:0038. Визнано за [PERSON] майнове (речове) право на об`єкт незавершеного будівництва: двокімнатну квартиру [ADDRESS] (за технічним паспортом), інвентаризаційна справа № 3196, загальною площею 64,8 кв.м. що знаходиться на [ADDRESS] на земельній ділянці під кадастровим номером 8000000000:62:096:0038. У задоволенні позовних вимог до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Мазарчук Наталії Володимирівни, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Іващенко Наталії Володимирівни відмовлено. Позовні вимоги за зустрічним позовом [PERSON] задоволено частково. Визнано недійсним договір купівлі-продажу майнових прав № КМБ/01/286, укладений 25 липня 2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Глобал Строй-3» в особі Лебедева Вячеслава Володимировича , Товариством з обмеженою відповідальністю «Київмонтажбуд» в особі Засіменко Оксани Володимирівни та Товариством з обмеженою відповідальністю «Грасса Груп» в особі директора Сірош Михайла Олеговича. Визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] від 16 жовтня 2019 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Грасса Груп» в особі директора Федорова Антона Борисовича та Товариством з обмеженою відповідальністю «Експлуатаційне підприємство «Веста+» в особі представника Багірової Юлії Бахтіярівни, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Іващенко Наталією Володимирівною, зареєстрований в реєстрі за №391. Визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] від 03 лютого 2020 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Експлуатаційне підприємство «Веста+» в особі представника Багірової Юлії Бахтіярівни та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Іващенко Наталією Володимирівною, зареєстрований в реєстрі за №25. В іншій частині зустрічних позовних вимог - відмовлено (а.с. 53-64). Відповідно до звіту про оцінку майна № 2572/23 ринкова вартість квартири [ADDRESS] становить 2 004 000,00 грн (а.с. 67). Норми права та мотиви суду Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення та захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного права. За змістом частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Статтями 6, 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина перша статті 628 ЦК України). Частинами першою, другою статті 216 ЦК України передбачено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. Якщо у зв`язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною. Згідно з частиною третьою статті 216 ЦК України правові наслідки, передбачені частинами першою та другою цієї статті, застосовуються, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів. 05 жовтня 2019 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , загальна площа - 64,1 кв.м. За умовами договору [PERSON] сплатив [PERSON] визначені договором кошти. На підставі вказано договору приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шепелюк О.Г внесено відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 49028353 від 05.10.2019 про реєстрацію права власності на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , інвентаризаційна справа № 3196 за суб`єктом: [PERSON] . Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 23 травня 2023 року у справі № 754/8003/20, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного суду від 10 вересня 2024 року, зокрема, визнано незаконним та скасовано рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шепелюк Олени Григорівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 49028353 від 05.10.2019 про реєстрацію права власності на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , інвентаризаційна справа №3196 за суб`єктом: [PERSON] . Також визнано за [PERSON] майнове (речове) право на об`єкт незавершеного будівництва: двокімнатну квартиру [ADDRESS] (за технічним паспортом), інвентаризаційна справа № 3196, загальною площею 64,8 кв.м, що знаходиться на [ADDRESS] на земельній ділянці під кадастровим номером 8000000000:62:096:0038. Вказаним рішенням суду встановлено, що предметом договору купівлі-продажу майнових прав № КМБ/01/119 від 05.11.2014, укладеного між [PERSON] та ТОВ «Глобал Строй-3», ТОВ «Київмонтажбуд», договору купівлі-продажу майнових прав № КМБ/01/119 від 25.11.2015, укладеного між [PERSON] та ТОВ «Глобал Строй-3», ТОВ «Київмонтажбуд» та договору купівлі-продажу майнових прав № КМБ/01/286 від 25.07.2017 між ТОВ «Грасса Груп» та ТОВ «Глобал Строй-3», ТОВ «Київмонтажбуд» є один і той самий об`єкт нерухомості, а саме квартира по [ADDRESS] з наступними характеристиками: секція 1, квартира [ADDRESS] . На момент відчуження [PERSON] майнових прав на спірну квартиру, ці майнові права належали [PERSON] , а не ТОВ «Глобал Строй-3», ТОВ «Київмонтажбуд», отже в розумінні положень ст. 658 ЦК України останні не мали права продажу цих майнових прав, а відтак, не є правомірним і подальше відчуження спірної квартири [PERSON] [PERSON] . Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином у зв`язку з визнанням, за рішенням суду, за [PERSON] права власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , яку [PERSON] придбав у [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 05.10.2019, вказана квартиру вибула з володіння позивача. Частиною першою статті 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Частиною першою статті 661 ЦК України передбачено, що у разі вилучення за рішенням суду товару у покупця на користь третьої особи на підставах, що виникли до продажу товару, продавець має відшкодувати покупцеві завдані йому збитки, якщо покупець не знав або не міг знати про наявність цих підстав. Згідно з частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Згідно з п. 122 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 у справі №469/1044/17 зазначено, що «Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що навіть у випадку повернення земельної ділянки від кінцевого набувача законодавство України надає йому додаткові ефективні засоби юридичного захисту. Кінцевий набувач не позбавлений можливості відновити своє право, зокрема, пред`явивши вимогу до проміжної набувачки, в якої придбав земельну ділянку, про відшкодування збитків на підставі статті 661 ЦК України. Відповідно до частини першої цієї статті у разі вилучення за рішенням суду товару у покупця на користь третьої особи на підставах, що виникли до продажу товару, продавець має відшкодувати покупцеві завдані йому збитки, якщо покупець не знав або не міг знати про наявність цих підстав. Таку ж вимогу може заявити і проміжна набувачка до первинного набувача. Вказане відповідає висновку Верховного Суду України, викладеному у постанові від 16 грудня 2015 року у справі № 6-2510цс15 (див. також постанови Великої Палати Верховного Суду від 7 листопада 2018 року у справі № 488/5027/14-ц (пункт 93), від 29 травня 2019 року у справі № 367/2022/15-ц (пункт 63), від 12 червня 2019 року у справі № 487/10128/14-ц (пункт 125.6.3))». У постанові Верховного Суду України від 29 червня 2016 року у справі 6-1376цс16 викладено правовий висновок про те, що статтею 330 ЦК України встановлено, що в разі, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на майно, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу його не можна витребувати в нього; одним із чинників дотримання принципу пропорційності при втручанні у право особи на мирне володіння майном є надання їй справедливої та обґрунтованої компенсації, тому покупець, у якого вилучається майно, не позбавлений можливості порушувати питання про відшкодування завданих збитків на підставі статті 661 ЦК України. У разі якщо позов власника про витребування майна з чужого незаконного володіння задоволено, покупець цього майна має право відповідно до статті 661 ЦК України звернутися до суду з вимогою до продавця про відшкодування збитків, завданих вилученням у нього товару за рішенням суду з підстав, що виникли до моменту його продажу. При цьому, вирішуючи питання про грошове стягнення у справах за позовами про захист права приватної власності на майно, суд має виходити з того, що вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутності дійсною вартістю майна на час розгляду спору. Під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості (постанова Верховного Суду від 30 жовтня 2019 року у справі № 640/14719/15-ц). Враховуючи викладене позивач, як покупець, має право на відшкодування збитків відповідачем, як продавцем, в порядку статті 661 ЦК України. Звітом про оцінку майна № 2572/23 встановлено, що ринкова вартість квартири [ADDRESS] становить 2 004 000,00 грн. Таким чином дійсна вартість майна на час розгляду спору складає 2 004 000,00 грн, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Щодо судового збору Згідно з вимогами статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Позивачем сплачено судовий збір за подання позову, за подання заяви про забезпечення позову та за розгляд апеляційної скарги. З огляду на те, що позовні вимоги задоволені судом, тому судові витрати покладаються на відповідача в повному обсязі, а саме в сумі 14493,60 грн.

Outcome: approved