Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-21 00:00:00

Адвокат Прядко Олександр Олександрович в інтересах [PERSON] за допомогою модуля Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва з позовною заявою до [PERSON] про стягнення інфляційного боргу та 3 відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості, яка виникла через несвоєчасне виконання зобов`язання із відшкодування завданої шкоди і судових витрат. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 31.12.2015 [PERSON] , керуючи автомобілем Scoda Octavia, д.н.з. [NUMBER] , на перехресті вул. Целіноградська та вул. Лялі Убийвовк не надала перевагу в русі автомобілю HONDA CRV, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , що призвело до зіткнення транспортних засобів і отримання механічних ушкоджень автомобілів. Відповідно до постанови Полтавського апеляційного суду від 23.05.2023 у справі №638/11639/16-ц з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 290139 грн. та судові витрати на суму 16072,20 грн., а всього 306039 грн. 01.07.2021 Голосіївський районний суд міста Києва у справі № 752/15679/20 стягнув з [PERSON] інфляційні втрати в розмірі 86 278,25 грн. та 3% річних за період з 11.08.2017 по 10.08.2020 в розмірі 35 761,03 грн. та судовий збір в розмірі 1 220,39 грн, а всього - 123 259 грн. Відповідно до постанови Харківського апеляційного суду від 11.01.2022 у цивільній справі № 638/11094/20 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто витрати на професійну правничу допомоги у розмірі 27000 грн. та судовий збір у розмірі 4781 грн. Вищезазначені судові рішення перебувають на примусовому виконанні. Внаслідок невиконання боржником [PERSON] постанови Полтавського апеляційного суду від 23.05.2023 у справі №638/11639/16-ц з останньої на користь [PERSON] підлягає стягненню інфляційне збільшення боргу за період з 23.05.2023 по 29.04.2024 в сумі 8300 грн., штраф у розмірі 3 % річних - 8624 грн., а всього 16924 грн. Внаслідок невиконання боржником [PERSON] рішення Голосіївського районного суду міста Києва у справі № 752/15679/20 від 01.02.2021 з останньої на користь [PERSON] підлягає стягненню інфляційне збільшення боргу за період з 30.04.2021 по 29.04.2024 в сумі 51339 грн., штраф 3 % річних у сумі 11100 грн., а всього 62439 грн. Внаслідок невиконання [PERSON] рішення Харківського апеляційного суду у справі № 638/11094/20 від 11.01.2022 з останньої на користь [PERSON] підлягає стягненню інфляційне збільшення боргу за період з 11.01.2022 по 30.04.2024 в сумі 11095 грн. та штраф 3 % річних сумі 2193 грн., а всього 13288 грн. Просив стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати у розмірі 11211,20 грн. та заборгованість, яка виникла через несвоєчасне виконання зобов`язання із відшкодування завданої шкоди і судових витрат: - по справі № 638/11094/20 інфляційне збільшення боргу за період із 11.01.2022 по 30.04.2024 в сумі 11095 грн. та штраф 3 % річних сумі 2193 грн.; - по справі № 752/15679/20 інфляційне збільшення боргу за період із 30.04.2021 по 29.04.2024 в сумі 51339 грн., штраф 3 % річних у сумі 11100 грн.; - по справі №638/11639/16-ц і інфляційне збільшення боргу за період із 23.05.2023 по 29.04.2024 в сумі 8300 грн., штраф у розмірі 3 % річних в сумі 8624 грн. 24.06.2024 судом постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначено розгляд цивільної справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача направлялась ухвала про відкриття провадження, яка повернулася на адресу суду з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання». 17.10.2024 представник відповідача адвокат Онисковець М.Ю. ознайомився з матеріалами цивільної справи №752/12515/24. 21.10.2024 представник відповідача адвокат Онисковець М.Ю. подав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти задоволення позовних вимог, оскільки позовна заява є необґрунтованою. Зазначив, що [PERSON] є одинокою матір`ю, добровільно та добросовісно виконує свої зобов`язання шляхом перерахування щомісячно грошових коштів на рахунок позивача в межах своїх можливостей. Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 17.07.2024 по справі №752/15679/20 рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 01.02.2021 по справі №752/15679/20 скасовано. Зазначена ухвала набрала законної сили. Крім того, постановами приватного виконавця закінчені виконавчі провадження [NUMBER] та [NUMBER] від 23.08.2023 щодо примусового виконання виконавчих листів №752/15679/20. А тому стягнення з відповідача інфляційних витрат та 3% річних за несвоєчасне виконання судового рішення Голосіївського районного суду міста Києва по справі №752/15679/20 є безпідставним. Щодо стягнення з відповідача інфляційних витрат та 3% річних за несвоєчасне виконання постанови Полтавського апеляційного суду від 23.05.2023 представник відповідача зазначив, що [PERSON] на розрахунковий рахунок позивача сплатила 285100 грн. В листі - відповіді приватного виконавця від 11.06.2024 зазначено, що сума заборгованості у виконавчому провадженні [NUMBER] становить 23139, 40 грн, проте позивачем зроблений розрахунок на суму 306211 грн. В рамках виконавчих проваджень [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER] на банківські рахунки [PERSON] було накладено арешт на грошові кошти, в рамках яких з її рахунків були стягнути кошти. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 23.04.2021 Голосіївським районним судом міста Києва видано виконавчий лист №752/15679/20 щодо стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] інфляційних втрат в розмірі 86278, 25 грн. та 3% річних в розмірі 35761, 03 грн. Рішення набрало законної сили 22.04.2021. 27.07.2023 приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Семендяєвим О.С. відкрито виконавче провадження [NUMBER] щодо примусового виконання виконавчого листа №752/15679/20, виданого 23.04.2021 Голосіївським районним судом міста Києва, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] судового збору в розмірі 1220,39 грн. 27.07.2023 приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Семендяєвим О.С. відкрито виконавче провадження [NUMBER] щодо примусового виконання виконавчого листа №638/11639/16-ц, виданого 10.07.2023 Дзержинським районним судом м. Харкова, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] інфляційних втрат у розмірі 86278, 25 грн. та 3% річних в розмірі 35761, 03 грн., а всього 122039, 28 грн. 11.06.2024 приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Семендяєвим О.С. винесено постанову про внесення зміни (доповнення) в автоматизованій системі виконавчого провадження щодо суб`єкта, що видав виконавчий документ Голосіївський районний суд міста Києва замість Полтавський апеляційний суд. 17.07.2024 ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва скасовано рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 01.02.2021 у справі №752/15679/20 у цивільній справі [PERSON] до [PERSON] про відшкодування майнової шкоди. Ухвала набрала законної сили 17.07.2024. 01.07.2022 Дзержинським районним судом м. Харкова видано виконавчі листи №638/11094/20 щодо стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] судового збору у розмірі 4781, 42 грн. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 27000 грн. Рішення набрало законної сили 11.01.2022. 05.06.2024 приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Семендяєвим О.С. відкрито виконавче провадження [NUMBER] щодо примусового виконання виконавчого листа №638/11094/20, виданого 01.07.2022 Харківським апеляційним судом, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 27000 грн. 10.07.2023 Дзержинським районним судом м. Харкова видано виконавчі листи №638/11639/16-ц щодо стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 290139, 40 грн., судового збору в розмірі 6322, 20 грн. та витрат на правову допомогу у розмірі 9750 грн. Рішення набрало законної сили 23.05.2023. 26.07.2023 приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Семендяєвим О.С. відкрито виконавче провадження [NUMBER] щодо примусового виконання виконавчого листа №638/11639/16-ц, виданого 10.07.2023 Дзержинським районним судом м. Харкова, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальної шкоди, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 290139, 40 грн. 27.07.2023 приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Семендяєвим О.С. відкрито виконавче провадження [NUMBER] щодо примусового виконання виконавчого листа №638/11639/16-ц, виданого 10.07.2023 Дзержинським районним судом м. Харкова, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] судового збору в розмірі 6322, 20 грн. та витрат на правову допомогу у розмірі 9750 грн., а всього 16072, 20 грн. 29.10.2021 [PERSON] надав [PERSON] банківські реквізити його рахунку для сплати боргу, на який відповідач, на виконання постанови Полтавського апеляційного суду від 23.05.2023 по справі №638/11639/16-ц, за період з 17.11.2021 по 27.08.2024 сплатила грошові кошти у загальному розмірі 285100 грн. Відповідно до довідки приватного виконавця Семендяєва О.С. №01-18/5 від 11.06.2024 станом на 11.06.2024, з урахування коштів, які були перераховані боржницею напряму стягувачу, сума боргу в розрізі виконавчих провадження є такою: -ВП [NUMBER]: сума боргу -122039, 28 грн.; -ВП [NUMBER]: сума боргу - 16072, 20 грн.; -ВП [NUMBER]: сума боргу - 1220,39 грн.; -ВП [NUMBER]: сума боргу 29139,40 грн.; -ВП [NUMBER]: сума боргу 27000 грн. Частиною 5 ст. 11 ЦК України встановлено, що у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. Відповідно до статті 16 ЦК Украйни, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені у частині другій зазначеної статті. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина перша статті 509 ЦК України). Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу (частина друга статті 509 ЦК України). Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є не лише договори й інші правочини, але також завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди іншій особі й інші За змістом статей 524, 533 - 535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях, що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Судове рішення про стягнення таких коштів є рішенням про примусове виконання обов`язку в натурі, тобто підтверджує грошове зобов`язання, зокрема те, що виникло у боржника у зв`язку із завданням ним шкоди потерпілому (кредитору). Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (частина друга статті 625 ЦК України)/ Стаття 625 входить до розділу I "Загальні положення про зобов`язання" книги 5 ЦК України, тому в ній визначені загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання і її дія поширюється на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, що регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань. За змістом частини другої статті 625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання. Таким чином, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Аналогічний висновок зробила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18). Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Подібні висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц. Відповідно до частини першої статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Порушенням зобов`язання, згідно з статтею 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Тільки після конкретизації змісту зобов`язання про відшкодування шкоди за допомогою рішення суду або договору про відшкодування шкоди, те чи інше зобов`язання може бути кваліфіковане як грошове, і відповідно може відбутися прострочення боржника (особи, що завдала шкоди) щодо його виконання (аналогічний висновок викладений у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду 03 квітня 2019 року у справі № 757/3725/15-ц, від 04 грудня 2019 року у справі № 463/389/14-ц, від 01 березня 2021 року у справі № 180/1735/16-ц). Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Визначаючи розмір заборгованості відповідача, суд зобов`язаний належним чином дослідити подані стороною докази (у цьому випадку - зроблений позивачем розрахунок заборгованості трьох процентів річних), перевірити їх, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а в разі незгоди з ними повністю або частково - зазначити правові аргументи на їх спростування та навести в рішенні свій розрахунок - це процесуальний обов`язок суду (постанова ВП ВС від 04.06.2019 № 916/190/18 (провадження № 12-302гс18). Матеріалами справи підтверджено, що відповідач має перед позивачем грошове зобов`язання, що підтверджується відкритими виконавчими провадженнями на підставі судових рішень. Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача 3 % річних у розмірі 11100 грн. та інфляційних витрат у розмірі 51339 грн., у зв`язку з несвоєчасним виконанням рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 23.04.2021 по справі №752/15679/20, суд зазначає, що оскільки 17.07.2024 ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва скасовано вищезазначене рішення, то у позивача відсутнє право на нарахування штрафних санкцій, в порядку ст. 625 ЦК України, за несвоєчасне виконання зазначеного рішення, а тому позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню. Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача 3 % річних у розмірі 2193 грн. та інфляційних витрат у розмірі 11095 грн., у зв`язку з несвоєчасним виконанням постанови Харківського апеляційного суду від 11.01.2022 по справі №638/11094/20, суд зазначає наступне. Судом встановлено, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Семендяєва О.С. перебуває виконавче провадження [NUMBER] щодо стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 27000 грн., які були стягнуті на підставі постанови Харківського апеляційного суду від 11.01.2022. Відповідно до довідки приватного виконавця Семендяєва О.С. станом на 11.06.2024 розмір заборгованості [PERSON] у виконавчому провадженні [NUMBER] становить 27000 грн. Матеріали цивільної справи не містять доказів сплати відповідачем зазначеної заборгованості, а також доказів закінчення виконавчого провадження. Розрахунок позивача щодо стягнення 3 % річних у розмірі 2193 грн. та інфляційних витрат у розмірі 11095 грн. за період з 11.01.2022 по 29.04.2024 не приймається судом, оскільки сума заборгованості на яку позивач нарахував зазначені штрафні санкції становить 31781 грн, що суперечить доказам, які містяться в матеріалах справи. Також суд зазначає, що інфляційні втрати та 3% річних, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача з наступного дня після дня набрання вищезазначеною постановою законної сили, тобто з 12.01.2022. За розрахунком суду за період з 12.01.2022 по 30.04.2024 3% річних становлять 1863,38 грн. (борг 27000 грн. х 3% х 840 днів : 365 днів : 100 = 1863,38 грн.)., а інфляційні втрати становлять 9 426,11 грн. (борг 27000 грн. x 1.34911524 - 27 000 грн= 9 426,11 грн.). Таким чином, з урахуванням вищенаведеного розрахунку суду з відповідача на користь позивача підлягає стягненню за період з 12.01.2022 по 30.04.2024 3% річних у розмірі 1 863,38 грн. та інфляційні втрати у розмірі 9 426,11 грн., а тому в цій частині позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача 3 % річних у розмірі 8624 грн. та інфляційних витрат у розмірі 8300 грн., у зв`язку з несвоєчасним виконанням постанови Полтавського апеляційного суду від 23.05.2023 по справі №638/11639/16-ц, суд зазначає наступне. Судом встановлено, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Семендяєва О.С. перебуває виконавче провадження [NUMBER] щодо стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальної шкоди, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 290139, 40 грн та виконавче провадження [NUMBER] щодо стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] судового збору в розмірі 6322, 20 грн. та витрат на правову допомогу у розмірі 9750 грн., а всього 16072, 20 грн., які були стягнуті на підставі вищезазначеної постанови. Відповідно до довідки приватного виконавця Семендяєва О.С. станом на 11.06.2024 розмір заборгованості [PERSON] у виконавчому провадженні [NUMBER] становить 29139,40 грн. та у виконавчому провадженні [NUMBER] - 16072,20 грн. Матеріали цивільної справи містять докази часткової сплати відповідачем зазначеної заборгованості, а саме: 17.11.2021 - 25000 грн; 17.12.2021 - 25000 грн; 04.01.2022 - 25000 грн; 09.10.2023 - 100 грн; 11.10.2023 - 101000 грн; 10.11.2023 - 15000 грн; 14.12.2023 - 15000 грн; 22.01.2024 - 15000 грн; 28.02.2024 - 13000 грн; 31.03.2024 - 14000 грн; 29.04.2024 - 5000 грн; 31.05.2024 - 8000 грн; 30.06.2024 - 12000 грн; 29.07.2024 - 5000 грн; 27.08.2024 - 7000 грн. Розрахунок позивача щодо стягнення 3 % річних у розмірі 8624 грн. та інфляційних витрат у розмірі 8300 грн. за період з 23.05.2023 по 29.04.2024 не приймається судом, оскільки сума заборгованості на яку позивач нарахував зазначені штрафні санкції становить 306211 грн, без урахування часткової сплати відповідачем зазначеної заборгованості. Також суд зазначає, що інфляційні втрати та 3% річних, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача з наступного дня після дня набрання вищезазначеною постановою законної сили, тобто 24.05.2023. За розрахунком суду за період з 24.05.2023 по 29.04.2024 3% річних становлять 4209,19 грн., враховуючи наступне: -борг станом на 23.05.2023 - 231211, 60 грн. (306211, 60 грн. - 75000 грн. (з часткова сплата відповідачем заборгованості 17.11.2021, 17.12.2021, 04.01.2022) = 231211, 60 грн.), а за період з 24.05.2023 по 08.10.2023 3% річних становить 2622,51 грн. (231211, 60 грн. х 3% х 138 днів : 365 днів : 100 = 2622,51 грн.); -борг станом на 09.10.2023 - 231111, 60 грн., а за період з 09.10.2023 по 10.10.2023 3% річних становить 37,99 грн. (231111, 60 грн. х 3% х 2 дні : 365 днів : 100 = 37,99 грн.); -борг станом на 11.10.2023 - 130111,60 грн., а за період з 11.10.2023 по 09.11.2023 3% річних становить 320,82 грн. (130111,60 грн. х 3% х 30 днів : 365 днів : 100 = 320,82 грн.); -борг станом на 10.11.2023 - 115111,60 грн., а за період з 10.11.2023 по 13.12.2023 3% річних становить 321,68 грн. (115111,60 грн. х 3% х 34 дні : 365 днів : 100 = 321,68 грн.); -борг станом на 14.12.2023 - 100111,60 грн., а за період з 14.12.2023 по 21.01.2024 3% річних становить 320,43 грн. (100111,60 грн. х 3% х 39 днів : 365 днів : 100 = 320,43 грн.); -борг станом на 22.01.2024 - 85111,60 грн., а за період з 22.01.2024 по 27.02.2024 3% річних становить 258,13 грн. (85111,60 грн. х 3% х 37 днів : 365 днів : 100 = 258,13 грн.); -борг станом на 28.02.2024 - 72111,60 грн., а за період з 28.02.2024 по 30.03.2024 3% річних становить 189,15 грн. (72111,60 грн. х 3% х 32 дні : 365 днів : 100 = 189,15 грн.); -борг станом на 31.03.2024 - 58111,60 грн., а за період з 31.03.2024 по 28.04.2024 3% річних становить 138,13 грн. (58111,60 грн. х 3% х 29 дні : 365 днів : 100 = 138,13 грн.). За розрахунком суду за період з 24.05.2023 по 29.04.2024 інфляційні втрати становлять 3452,59 грн., враховуючи наступне: -за період з 24.05.2023 по 10.10.2023 інфляційні втрати відсутні; -за період з 11.10.2023 по 09.11.2023 інфляційні втрати становлять 1 040,89 грн. (борг 130111,60 грн. x 1.00800000 - 130111,60 грн = 1 040,89 грн.). -за період з 10.11.2023 по 13.12.2023 інфляційні втрати становлять 575,56 грн. (борг 115111,60 грн. x 1.00500000- 115111,60 грн = 575,56 грн.). -за період з 14.12.2023 по 21.01.2024 інфляційні втрати становлять 1 104,03 грн. (борг 100111,60 грн. x 1.01102800- 100111,60 грн = 1 104,03 грн.). -за період з 22.01.2024 по 27.02.2024 інфляційні втрати становлять 255,33 грн. (борг 85111,60 грн. x 1.00300000 - 85111,60 грн = 255,33 грн.). -за період з 28.02.2024 по 30.03.2024 інфляційні втрати становлять 360,56 грн. (борг 72111,60 грн. x 1.00300000 - 72111,60 грн = 360,56 грн.). -за період з 31.03.2024 по 28.04.2024 інфляційні втрати становлять 116,22 грн. (борг 58111,60 грн. x 1.00200000 - 58111,60 грн = 116,22 грн.). Таким чином, з урахуванням вищенаведеного розрахунку суду з відповідача на користь позивача підлягає стягненню за період з 24.05.2023 по 29.04.2024 3% річних у розмірі 4209,19 грн. та інфляційні втрати у розмірі 3452,59 грн., а тому в цій частині позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог (20,45 %) в сумі 247,69 грн. Щодо судових витрат на правничу (правову) допомогу у розмірі 10000 грн. суд відзначає наступне. Відповідно до ч. 1, п. 2 ч. 2 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до частин 1-4 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підтвердження понесених витрат, до суду надано копію договору про надання правничої допомоги № 24/24 від 07.06.2024, копію переліку послуг, що зобов`язується надати адвокат, копію попереднього розрахунку вартості послуг та роботи адвоката відповідно до договору про надання правничої допомоги № 24/24 від 07.06.2024, копію акту наданих послуг № 1 на суму 10000 грн., копію ордеру на надання правової допомоги серія АХ №1191880 від 07.06.2024, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серія ПТ №2005. Відповідно до попереднього розрахунку вартості послуг та роботи адвокатом Прядко О.О. були надані наступні послуги: -усна консультація клієнта - 1000 грн; -витребування доказів - 1000 грн; -складання та направлення позовної заяви про стягнення інфляційного збільшення боргу та пені - 5000 грн; -складання і направлення до суду заяв із процесуальних питань: заява про усунення недоліків позовної заяви, відповідь на відзив, клопотання про долучення доказів, заява про стягнення судових витрат, клопотання про участь у розгляді справи в режимі відеоконференції - 2000 грн; -отримання виконавчого листа - 1000 грн. Суд зазначає, що ні від позивача, ні від його представника до суду не надходили заяви із процесуальних питань: заява про усунення недоліків позовної заяви, відповідь на відзив, клопотання про долучення доказів, заява про стягнення судових витрат, клопотання про участь у розгляді справи в режимі відео конференції, отримання виконавчого листа, а тому витрати в сумі 3000 грн. не підлягають відшкодуванню. З урахуванням часткового задоволення позовних вимог, з [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог (20,45 %) в сумі 1431,5 грн. Загалом розмір судових витрат, які підлягають стягненню з відповідача становить 1679, 19 грн. (1431,5 грн. + 247, 69 грн = 1679, 19 грн).

Outcome: partial