Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-22 00:00:00

ТОВ "ФІНАНСОВА\~КОМПАНІЯ "ФІНТРАСТ\~УКРАЇНА" звернулося до\~Кривоозерського районного\~суду Миколаївської\~області з\~позовом до\~ [PERSON] \~про стягнення\~заборгованості за\~кредитним договором.Свої вимоги позивач мотивував тим, що 11 листопада 2021 року між ТОВ "Авентус Україна" та [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ "Авентус Україна" було укладено електронний договір №5056283 про надання споживчого кредиту. Зазначений кредитний договір укладено відповідно до правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ "Авентус Україна" затверджених наказом №53-ОД від 16 січня 2020 року та розміщених на сайті https://creditplus.ua/ru/documents. Згідно умов вказаного договору сума кредиту складає 17 100 грн. зі строком кредиту 3 дні. Дата повернення кредиту (14 листопада 2021 року) вказується в графіку платежів, що є додатком №1 до цього договору. Строк кредиту може бути продовжено в порядку та на умовах визначених в розділі 4 цього договору. ТОВ "Авентус Україна" свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало кредит в сумі 17 100 грн., шляхом армування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № [NUMBER] . 14 листопада 2021 року відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав, тому строк користування кредитом було продовжено на 90 календарних днів. 01 грудня 2022 року між ТОВ "Авентус Україна" та ТОВ "Фінтраст Україна" укладено договір факторингу №01.12/2022-Ф, за умовами якого ТОВ "Авентус Україна" відступило ТОВ "Фінтраст Україна" права грошової вимоги за кредитним договором. Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором ТОВ "Авентус Україна" повідомила відповідача шляхом направлення на електронну адресу зазначену при укладенні кредитного договору відповідного повідомлення. Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача по кредитному договору перед позивачем не сплачена і складає - 17 100 грн.\~тіло кредиту та 30 215,70 грн.- нараховані проценти, що разом становить 47 315,70 грн. З огляду на зазначене позивач просив стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 47 315,17 грн., інфляційні витрати в розмірі 13 106,45 грн., три відсотки річних в розмірі 2 768,64 грн., сплачений судовий збір та витрати на правову допомогу. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надіславши заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач до суду не з`явився, про час слухання справи повідомлявся рекомендованим листом з повідомленням про вручення та шляхом розміщення оголошення про виклик відповідача на\~\~офіційному веб-сайті судової влади України. Клопотань про відкладення розгляду справи та відзиву на адресу суду від відповідача не надходило. Положеннями ч.2\~ст.223 ЦПК України\~підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову, що відповідає положенням ст.ст.280,\~281 ЦПК України. При цьому, оскільки в судове засідання сторони не з`явились, суд відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши письмові матеріали справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих доказів, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено що 11 листопада 2021 року між ТОВ "Авентус Україна" та [PERSON] було укладено договір №5056283 про надання споживчого кредиту. Згідно умов вказаного договору [PERSON] надано кредит у розмірі 17 100 грн., строком на 3 дні, зі стандартною процентною ставкою 1,90% в день, яка застосовується: в межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього договору, якщо не виконані умови для застосування зниженою процентної ставки; у межах нового строку, якщо відбулась пролонгація за ініціативою споживача, відповідно до п.4.2 договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулась автопролонгація, відповідно до п.4.3 договору. Відповідно до положень п.2.1 вказаного договору кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № № [NUMBER] або іншої платіжної карки, реквізити якої надані споживачем товариству з метою отримання кредиту. Положеннями п.п.4.2 та 4.3 договору передбачено порядок продовження строку кредиту за ініціативою споживача та порядок автопролонгації строку кредиту. Вказаний договір підписано [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором М640789 11 листопада 2021 року. У відповідності до копії повідомлення ТОВ "Фінансова компанія "Контрактовий дім" №2310 від 21 грудня 2022 року ТОВ "Авентус Україна" 11 листопада 2021 року перераховано 17100 грн. на платіжну картку № [NUMBER] . Згідно розрахунку заборгованості по договору №5056283 від 11 листопада 2021 року, станом на 30 листопада 2022 року загальна сума заборгованості становить 47 315,70 грн. Згідно копії договору факторингу № 01.12/22-Ф від 01 грудня 2022 року, укладеного між ТОВ "Авентус Україна" та ТОВ "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" та витягу з реєстру боржників ТОВ "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" набуло права грошової вимоги до [PERSON] за договором №5056283 в сумі 47 315,70 грн., яка складається з 17 100 грн.\~заборгованості за основною сумою боргу; 30 2515,17 грн.\~заборгованості за відсотками. Крім того, в зв`язку з простроченням виконання відповідачем грошового зобов`язання, позивачем у позовній заяві наведено розрахунок інфляційних втрат та 3% річних. Згідно вказаних розрахунків, інфляційні втрати складають 13 106,45 грн. та 2 768,94 грн.\~3% річних . Згідно\~положень ст.12 ЗУ "Про електронну комерцію"\~якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Положеннями ч.12 ст.11\~ЗУ "Про\~електронну комерцію" встановлено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Отже, між ТОВ "Авентус Україна" та [PERSON] існували зобов`язальні правовідносини, які виникли із кредитного договору, та регулюються\~главою 71 ЦК України\~та загальними нормами\~Цивільного кодексу\~щодо зобов`язань. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених\~статтею 11 цього Кодексу, зокрема з договорів та інших правочинів (п.1 ст.11, ч.ч.1,2 ст.509 ЦК України). Відповідно до положень ст.526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний, як це передбачено ч.1\~ст.527 ЦК України, виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно\~ положень ст.530 ЦК України\~якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Положеннями ст.1054 ЦК України\~передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до положень ч.1\~ст.1049ЦК України\~також передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно положень ст.1048ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Положеннями п.1 ч.1 ст.512 ЦК України\~передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до положень ст.514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення (ч. 1\~ст. 517 ЦК України). Одним із випадків відступлення права вимоги є факторинг (фінансування під відступлення права грошової вимоги). Визначення факторингу як кредитної операції міститься у\~статті 49 Закону України "Про банки та банківську діяльність", відповідно до якої факторинг це придбання права вимоги на виконання зобов`язань у грошовій формі за поставлені товари чи надані послуги, приймаючи на себе ризик виконання таких вимог і прийом платежів. Згідно положень ч.1\~ст.1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до положень ч.ч.1,2\~ст.1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Згідно Правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15 "... боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. ... неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі". Враховуючи укладені договори та надані суду докази, позивач зазначає, що до ТОВ "Фінансової компанії "Фінтраст Україна" перейшло право вимоги за договором №5056283 від 11 листопада 2021 року, укладеним між ТОВ "Авентус Україна" та [PERSON] .. З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором у розмірі 63 191,09 грн., з яких 17 100,00 заборгованість за тілом кредиту, 30 215,70 грн. - заборгованість за відсотками, інфляційних витрат 13 106,45 грн. та 2 768,94 грн.\~3% річних. Окрім цього, позивач просив стягнути сплачений судовий збір у сумі 2422,40 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 10 000 грн.. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України). Відповідно до положень ст.137\~ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує обставини, визначені у ч.3 ст.141 ЦПК України, зокрема обґрунтованість витрат та пропорційність до предмета спору з урахуванням ціни позову; поведінку сторони під час розгляду справи; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Згідно положень ч.8 ст.141\~ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем надано копію договору про надання правової допомоги №10/07-2023 від 10 липня 2023 року, укладеного з адвокатом Столітнім М.М., звіт про надання правової допомоги згідно договору №10/07-2023 від 10 липня 2023 року, рахунок на оплату послуг по договору №10/07-2023 від 10 липня 2023 року, а саме за збір та аналіз доказів і документів для подання позовної заяви про стягнення заборгованості, складення позовної заяви, подання до суду позовної заяви, платіжну інструкцію №3021 від 25 січня 2024 року про перерахування коштів позивачем адвокату у сумі 10 000 грн.. Враховуючи складність справи, яка є малозначною, виконані адвокатом роботи, зміст позовної заяви, що є звичайним для даного виду правовідносин, обсяг доданих документів, що не є значним, суд вважає, що заявлені витрати на правничу допомогу у розмірі 3000 грн. відповідають засадам розумності та співмірності характеру наданої правової допомоги та підлягають стягненню з відповідача. Крім того, відповідно до положень ст.141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягає сплата судового збору у розмірі 2422,40 грн..

Outcome: approved