Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-09 00:00:00

15.08.2024 року до Славутицького міського суду Київської області надійшла позовна заява, в якій позивач просить розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який було зареєстровано 02 листопада 2023 року Славутицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 91. Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що у лютому 2023 року відповідач був мобілізований до ЗС України. На початку 2024 року відповідач дав однозначно зрозуміти що він знаходиться у відносинах з іншою жінкою. Як виявилось в кожного з них різні погляди на сімейне життя, подружні права та обов`язки. Вони перестали вести спільне господарство, кожний має свій окремий бюджет. Всі фізичні та духовні зв`язки втрачено. З лютого 2024 року відповідач повністю припинив надавати матеріальне забезпечення сину. Збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам позивача. Ухвалою судді\~від 11\~вересня 2024\~року після\~виконання вимог,\~передбачених ч.6\~ст.187 ЦПК України, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання. В призначене судове засідання 10.10.2024 року сторони не з`явились. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджено особистим підписом в розписці. До суду подала заяву, в якій вона просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином. До суду електронною поштою надіслав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнав, просив розірвати шлюб. Також телефонограмою повідомив що перебуває у лікарні, підтвердив направлення заяви про розгляд справи без його участі та просив розірвати шлюб. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З матеріалів справи судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] , виданого 02 листопада 2023 року Славутицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), копія якого долучена до справи, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , 02 листопада 2023 року зареєстрували шлюб, про що зроблено актовий запис за № 91. Після державної реєстрації шлюбу прізвища: чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] . До шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , батьками якого зазначені [PERSON] та [PERSON] . Як вбачається із змісту позовної заяви, спільне життя у сторін не склалося, шлюбні відносини фактично припинені через різні погляди на життя і сімейні стосунки. Спільне господарство не ведеться, спільний бюджет відсутній. На час розгляду справи спірні питання про поділ майна сторони не мають. Питання визначення місця проживання дитини та її утримання у сторін відсутні. Суд,\~дослідивши матеріали\~справи, оцінивши та давши належну оцінку зібраним по справі доказам, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень ст. 51 Конституції України, ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Із статті 5 Протоколу № 7 Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997р.) вбачається, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Згідно ч.2 ст.18, п.3 ст.51, ч.3 ст.56, ч.1 ст.110 СК України дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним з подружжя. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що за час сімейного життя у сторін склалася обстановка, що виключає можливість спільного проживання, почуття любові один до одного між сторонами втрачено. Примирення між подружжям та збереження сім`ї неможливо. За таких обставин суд дійшов до висновку, що сім`я розпалася остаточно, а шлюб існує формально, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача і відповідача. Враховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу, передбачених ч.2 ст.110 СК України, суд вважає за необхідне позов про розірвання шлюбу задовольнити, оскільки позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що не суперечать закону та не порушують права інших осіб. Як вбачається із змісту позовної заяви, спірних питань з розподілу спільного майна та утримання дитини на час розгляду даної справи у суду відсутні. У відповідності до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач не просить повернути її дошлюбне прізвище, то суд вважає, що після розірвання шлюбу необхідно залишити прізвище - « [PERSON] ». СУДОВІ ВИТРАТИ. За правилами ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору. Тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати у розмірі 1211 гривні 20 копійок.

Outcome: approved