Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-16 00:00:00

У травні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 04.05.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (далі ТОВ «Мілоан») та відповідачем [PERSON] в електронній формі укладено кредитний договір №103274938. 27.10.2023 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №27102023/1, у відповідності до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило права вимоги за вказаним договором ТОВ «ФК «ЄАПБ». Позивач набув права вимоги до відповідача в сумі 64647 грн. 32 коп., з яких: 14166 грн. 00 коп. заборгованість за основною сумою боргу, 48781 грн. 32 коп. заборгованість за відсотками, 1700 грн. заборгованість за комісією. Крім цього, 04.05.2023 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] в електронній формі укладено кредитний договір №8840322. 27.10.2023 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №27102023/1, у відповідності до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило права вимоги за вказаним договором ТОВ «ФК «ЄАПБ». Позивач набув права вимоги до відповідача в сумі 48049 грн. 26 коп., з яких: 10632 грн. 00 коп. заборгованість за основною сумою боргу, 36257 грн. 26 коп. заборгованість за відсотками, 1160 грн. заборгованість за комісією. Крім цього, 05.05.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (далі ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів») та [PERSON] в електронній формі укладено договір позики №78627523. 14.06.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило права вимоги за вказаним договором позики ТОВ «ФК «ЄАПБ». Позивач набув права вимоги до відповідача в сумі 22320 грн. 00 коп., з яких: 6200 грн. 00 коп. заборгованість за основною сумою боргу; 16120 грн. 00 коп. заборгованість за відсотками. Крім цього, 04.05.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» (далі ТОВ «ФК «Інвеструм») та [PERSON] в електронній формі укладено кредитний договір №04687-05/2023. 03.07.2023 року на підставі договору факторингу №30722023 укладеного між ТОВ «ФК «Інвеструм» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Стар Файненс Груп» (далі ТОВ «Стар Файненс Груп») було відступлено право вимоги за вказаним кредитним договором на користь ТОВ «Стар Файненс Груп». В подальшому право вимоги за вказаним кредитним договором було відступлено на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» на підставі договору факторингу №27122023-2 від 27.12.2023 року, укладеного між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «ФК «ЄАПБ». Позивач набув права вимоги до відповідача в сумі 49875 грн. 00 коп., з яких: 10500 грн. 00 коп. заборгованість за основною сумою боргу, 39375 грн. 00 коп. заборгованість за відсотками. Крім цього,\~15.05.2023\~року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авіра Груп» (далі ТОВ «ФК «Авіра Груп») та [PERSON] в електронній формі укладено кредитний договір №83402. 05.01.2024 року між ТОВ «ФК «Авіра Груп» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №05012024, у відповідності до умов якого позивач набув права вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором в сумі 8300 грн. 00 коп., з яких: 4000 грн. 00 коп. заборгованість за основною сумою боргу; 4300 грн. 00 коп. заборгованість за відсотками. Посилаючись на те, що відповідач не виконав свого обов`язку за договорами, після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за договорами у загальному розмірі 193191 грн. 58 коп., а також понесені судові витрати. Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 13.05.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (Т1 а.с.100-101). 26.06.2024 року представник відповідача - адвокат Рижкова В.О. подала до суду відзив на позовну заяву, згідно якого просила відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В обґрунтування заперечень зазначила, що наявні у матеріалах справи розрахунки заборгованості за кредитними договорами не є первинними обліковими бухгалтерськими документами, які не було погоджено з відповідачем, а тому не можуть бути належними доказами на підтвердження наявності у відповідача заборгованості у розмірах зазначених у розрахунках. Крім того, умовами укладеного між сторонами договору передбачалось, що первинним кредитором надаються кошти шляхом їх перерахування за визначеними реквізитами банківської платіжної картки, але відповідні квитанції до матеріалів справи не долучено. Не погоджується із законністю нарахування та стягнення комісії за кредитними договорами, оскільки вказана в договорах комісійна винагорода є платою за послуги, що супроводжують кредит, а саме за компенсацію сукупних послуг банку за рахунок споживача, які банк здійснює на власну користь, що є незаконним в силу вимог ч.5 ст.11, ч.ч.1,2,5,7 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» (Т1 а.с.133-135). 08.07.2024 року представник позивача [PERSON] подала відповідь на відзив, згідно якого вважає відзив безпідставним та необґрунтованим (Т2 а.с.1-35). Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 24.07.2024 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів (Т2 а.с.207-210). Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. У відповіді на відзив просив поводити судові засідання без його участі (Т2 а.с.33). Представник відповідача в судовому засіданні заперечила проти задоволення позову та просила відмовити в його задоволенні з підстав, наведених у відзиві. Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши зібрані в судовому засіданні докази вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 04.05.2023 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит №103274938 (далі Договір №103274938), за умовами п.1.1 якого кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим договором, на строк визначений п.1.3 договору надати позичальнику грошові кошти в сумі, визначеній у п.1.2 договору, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості, згідно з п.1.4 договору та виконати інші зобов`язання на умовах та в строки, визначені договором, що підтверджується копією вказаного договору (Т1 а.с.11-16). Згідно пунктів 1.2, 1.3, 1.3.1, 1.3.2, 1.5.1, 1.5.2, 1.5.3, 2.1 умов Договору №103274938, сума кредиту 17000 грн.; кредит надається загальним строком на 105 днів з 04.05.2023 року (дата надання кредиту) і складається з пільгового та поточного періодів; пільговий період складає 15 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 19.05.2023 року; поточний період складає 90 днів, що настає з дня з наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 17.08.2023 року; комісія за надання кредиту 1700 грн., яка нараховується за ставкою 10 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту; проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду 3825 грн., які нараховуються за ставкою 1,50 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду; проценти за користування кредитом протягом поточного періоду 45900 грн., які нараховуються за стандартною процентною ставкою 3,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду; кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням картки [NUMBER] . Додатком №1 до Договору №103274938 є графік платежів (Т1 зворотній бік а.с.16). Додатком №2 до Договору №103274938 є паспорт споживчого кредиту (Т1 а.с.17). 27.10.2023 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №27102023/1, у відповідності до умов якого позивач набув права вимоги до відповідача за Договором №103274938 в сумі 64647 грн. 32 коп., з яких: 14166 грн. 00 коп. заборгованість за основною сумою боргу, 48781 грн. 32 коп. заборгованість за відсотками, 1700 грн. заборгованість за комісією, що підтверджується копіями договору факторингу, акту прийому-передачі реєстру боржників та витягу з реєстру боржників (Т1 а.с.18-22). Відповідно до розрахунку заборгованості за Договором №103274938 за період з 27.10.2023 року по 31.03.2024 року загальна сума заборгованості становить 64647 грн. 32 коп., з яких: 14166 грн. 00 коп. заборгованість за основною сумою боргу, 48781 грн. 32 коп. заборгованість за відсотками, 1700 грн. заборгованість за комісією (Т1 а.с.23). Крім цього, 04.05.2023 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит №8840322 (далі Договір №8840322), за умовами п.1.1 якого кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим договором, на строк визначений п.1.3 договору надати позичальнику грошові кошти в сумі, визначеній у п.1.2 договору, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості, згідно з п.1.4 договору та виконати інші зобов`язання на умовах та в строки, визначені договором, що підтверджується копією вказаного договору (Т1 а.с.30-35). Згідно пунктів 1.2, 1.3, 1.3.1, 1.3.2, 1.5.1, 1.5.2, 1.5.3, 2.1 умов Договору №8840322, сума кредиту 11600 грн.; кредит надається загальним строком на 105 днів з 04.05.2023 року (дата надання кредиту) і складається з пільгового та поточного періодів; пільговий період складає 15 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 19.05.2023 року; поточний період складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 17.08.2023 року; комісія за надання кредиту 1160 грн., яка нараховується за ставкою 10 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту; проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду 2610 грн., які нараховуються за ставкою 1,50 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду; проценти за користування кредитом протягом поточного періоду 31320 грн., які нараховуються за стандартною процентною ставкою 3 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду; кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням картки [NUMBER] . Додатком №1 до Договору №8840322 є графік платежів (Т1 зворотній бік а.с.35). Додатком №2 до Договору №8840322 є паспорт споживчого кредиту (Т1 а.с.36). 27.10.2023 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №27102023/1, у відповідності до умов якого позивач набув права вимоги до відповідача за Договором №8840322 в сумі 48049 грн. 26 коп., з яких: 10632 грн. 00 коп. заборгованість за основною сумою боргу, 36257 грн. 26 коп. заборгованість за відсотками, 1160 грн. заборгованість за комісією, що підтверджується копіями договору факторингу, акту прийому-передачі реєстру боржників та витягу з реєстру боржників (Т1 а.с.37-41). Відповідно до розрахунку заборгованості за Договором №8840322 за період з 27.10.2023 року по 31.03.2024 року загальна сума заборгованості становить 48049 грн. 26 коп., з яких: 10632 грн. 00 коп. заборгованість за основною сумою боргу, 36257 грн. 26 коп. заборгованість за відсотками, 1160 грн. заборгованість за комісією (Т1 а.с.42). Крім цього, 05.05.2023 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір позики №78627523, за умовами п.1 якого позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти (позику), на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики, що підтверджується копією вказаного договору (Т1 а.с.43-44). Згідно п.2 умов договору позики, позика надається строком на 30 днів, сума позики 6200 грн. 00 коп., базова фіксована процентна ставка 2,5% в день, дата надання позики 05.05.2023 року, дата повернення позики 04.06.2023 року, знижена процентна ставка 2,5% в день, процентна ставка з понадстрокове користування позикою - 2,70% в день. Додатком №1 до договору позики визначено таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (Т1 а.с.45). 14.06.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладеного договір факторингу №14/06/21, відповідно до умов якого та умов додаткових угод до договору факторингу №14/06/21 №2 від 28.07.2021 року та №13 від 22.11.2023 року, позивач набув права вимоги до відповідача за договором позики №78627523 в сумі 22320 грн. 00 коп., з яких: 6200 грн. 00 коп. заборгованість за основною сумою боргу; 16120 грн. 00 коп. заборгованість за відсотками, що підтверджується копіями договору факторингу, додатковими угодами №№2, 13 до договору факторингу, акту прийому-передачі реєстру боржників та витягу з реєстру боржників (Т1 а.с.46-51). Відповідно до розрахунку заборгованості за договором позики №78627523 за період з 22.11.2023 року по 31.03.2024 року загальна сума заборгованості становить 22320 грн. 00 коп., з яких: 6200 грн. 00 коп. заборгованість за основною сумою боргу; 16120 грн. 00 коп. заборгованість за відсотками (Т1 а.с.52). Крім цього, 04.05.2023 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту №04687-05/2023, за умовами пунктів 1.1, 1.2, 1.4, 1.4.1, 1.6 якого товариство надає\~клієнту фінансовий\~кредит в\~розмірі 10500\~грн.\~на умовах\~строковості,\~зворотності,\~платності,\~а клієнт\~зобов`язується повернути\~кредит та\~сплатити проценти\~за користування\~кредитом в\~порядку та\~на умовах,\~визначених цим\~Договором.\~Кредит надається\~строком на\~360\~днів.\~Дата надання\~кредиту 04.05.2023\~року.\~Дата погашення\~кредиту 27.04.2024\~року.\~Процентна ставка\~за користування\~кредитом становить\~2,50%\~в день\~та застосовується\~у межах\~строку кредиту,\~вказаного в\~п.2.1\~цього договору.\~Кредит надається\~клієнту в\~безготівковій формі\~у національній\~валюті на\~рахунок клієнта\~уключаючи використання\~реквізитів платіжної\~картки № [NUMBER] хх-хххх-8235,\~протягом одного\~робочого дня\~з дня\~прийняття рішення\~про видачу\~кредиту, що підтверджується копією вказаного договору (Т1 а.с.58-60). Додатком №1 до договору про надання фінансового кредиту №04687-05/2023 визначено графік платежів (Т1 а.с.61). Також до договору про надання фінансового кредиту №04687-05/2023 додано Паспорт споживчого кредиту (Т1 а.с.62-63). В подальшому на підставі договору факторингу №30722023 від 03.07.2023 року, укладеного між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «Стар Файненс Груп» та договору факторингу №27122023-2 від 27.12.2023 року, укладеного між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», позивач набув права вимоги до відповідача за договором про надання фінансового кредиту №04687-05/2023 в сумі 49875 грн. 00 коп., з яких: 10500 грн. 00 коп. заборгованість за основною сумою боргу, 39375 грн. 00 коп. заборгованість за відсотками, що підтверджується копіями договорів факторингу, додатковими угодами №№2, 13 до договору факторингу, актів приймання-передачі реєстру боржників та витягу з реєстру боржників (Т1 а.с.64-70). Відповідно до розрахунку заборгованості за договором про надання фінансового кредиту №04687-05/2023 за період з 27.12.2023 року по 31.03.2024 року загальна сума заборгованості становить 49875 грн. 00 коп., з яких: 10500 грн. 00 коп. заборгованість за основною сумою боргу, 39375 грн. 00 коп. заборгованість за відсотками (Т1 а.с.71). Крім цього,\~15.05.2023\~року між ТОВ «ФК «Авіра Груп» та [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту №83402, за умовами пунктів 1.1, 1.2, 1.3. 1.4 умов якого товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 4000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором. Кредит надається строком на 14 днів, тобто до 28.05.2023 року. За користування кредитом клієнт сплачує товариству 1825% річних від суми кредиту в розрахунку 5% на добу. Кредит надається в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом, що підтверджується копією вказаного договору (Т1 а.с.75-76). Додатком №1 до договору про надання фінансового кредиту №83402 визначено графік розрахунків та загальна вартість кредиту (Т1 зворотній бік а.с.76). 05.01.2024 року між ТОВ «ФК «Авіра Груп» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №05012024, у відповідності до умов якого позивач набув права вимоги до відповідача за договором про надання\~фінансового кредиту\~№83402 в сумі 8300 грн. 00 коп., з яких: 4000 грн. 00 коп. заборгованість за основною сумою боргу; 4300 грн. 00 коп. заборгованість за відсотками, що підтверджується копіями договору факторингу, акту прийому-передачі реєстру боржників та витягу з реєстру боржників (Т1 а.с.77-80). Відповідно до розрахунку заборгованості за договором про надання фінансового кредиту №83402 за період з 05.01.2024 року по 31.03.2024 року загальна сума заборгованості становить 8300 грн. 00 коп., з яких: 4000 грн. 00 коп. заборгованість за основною сумою боргу; 4300 грн. 00 коп. заборгованість за відсотками (Т1 а.с.81). Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. За змістом ч.ч.1, 2 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. Приписами ч.1 ст.207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Згідно із ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Положеннями ст. 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до вимог ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Статтею 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно із п.6 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронним підписом одноразового ідентифікатору є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п.12 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Частиною 1 статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» визначено, що правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Положеннями частин 1 та 2 статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. За змістом ч.1 ст.7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до закону. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Аналогічні правові висновки зроблені Верховним Судом у постановах від 12.01.2021 року у справі № 524/5556/19, від 10.06.2021 року у справі № 234/7159/20. Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За нормою ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Всі договори позики/кредиту укладені в електронній формі. Таким чином, судом встановлено укладення між первісними кредитодавцями та відповідачем договорів кредиту/позики у формі електронного документу з електронними підписами сторін та із запропонованими умовами відповідач ознайомився та погодився з ними. Встановлено, що кредитодавці умови договорів позики/кредиту виконали, надали відповідачу кредитні кошти на умовах договорів, а відповідач в свою чергу отримала такі кошти що підтверджено копіями платіжних доручень (Т2 а.с.40, 46), наданими на виконання ухвали суду від 24.07.2024 року інформацією АТ «Універсал Банк» від 25.07.2024 року №БТ/4680 та АТ КБ «Приват Банк» від 31.07.2024 року №20.1.0.0.0/7-240725/39103, а також виписками по рахункам (Т2 а.с.229-234), які є належними та допустимими доказами на підтвердження отримання відповідачем кредитних коштів та наявності заборгованості, тому суд не бере до уваги доводи представника відповідача в цій частині. Як встановлено судом, відповідач взяті на себе зобов`язання з повернення коштів не виконала, має заборгованість за кредитним договорами, що також підтверджується доданими позивачем до відповіді на відзив картами обліку виконання договорів, відомостями про щоденні нарахування та погашення за договорами, а також розрахунками заборгованості за договорами (Т2 а.с.41-42, 43-45, 47-48, 49-51, 52-55, 57-60, 63-68). Щодо вимог про стягнення заборгованості за комісією суд зазначає наступне. Пунктом 1.5.1 Договору №103274938 передбачено, що комісія за надання кредиту 1700 грн., яка нараховується за ставкою 10 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. Пунктом 1.5.1 Договору №8840322 передбачено, що комісія за надання кредиту 1160 грн., яка нараховується за ставкою 10 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. Відповідно до ч.2 ст.215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У постанові Верховного Суду від 20.07.2022 року у справі №343/557/15-ц зроблено висновок: «Так, за змістом частини п`ятої статті 11, частин першої, другої, п`ятої, сьомої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції, чинній станом на 08 травня 2007 року) до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що несправедливими є положення договору про споживчий кредит, які містять умови про зміни у витратах, зокрема щодо плати за обслуговування кредиту, і це є підставою для визнання таких положень недійсними. Відповідно до ч.8 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» нечіткі або двозначні положення договорів зі споживачами тлумачаться на користь споживача. Згідно зі ст.55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Частиною 3 статті 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» передбачено, що банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг. Згідно із ч.3 ст.13 ЦК України не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. Отже, виходячи із принципів справедливості, добросовісності на позичальника не може бути покладено обов`язок сплачувати платежі за послуги, які ним фактично не замовлялись і які банком фактично не надавались, а встановлення платежів за такі послуги було заборонено нормативно-правовими актами. Відповідно до правового висновку, викладеного Верховним Судом України у постанові від 06.09.2017 року у справі №6-2071цс16 послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 09.12.2019 року у справі №524/5152/15 (провадження № 61-8862сво18) зазначив, що надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту - це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту чи моніторинг заборгованості по кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь банку. Надання фінансового інструменту є фактично наданням кредиту позичальнику, така операція, як і моніторинг заборгованості по кредиту, відповідає економічним потребам лише самого банку та здійснюється при виконанні прав та обов`язків за кредитним договором, а тому такі дії банку не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику. Первісним кредитором ТОВ «Мілоан» встановлено комісію за надання кредиту у розмірі 1700 грн. за Договором №103274938 та у розмірі 1160 грн. Договором №8840322, тобто встановлено плату за послугу, яка є обов`язком саме кредитодавця відповідно до умов договорів. Отже, умови договорів №103274938, №8840322 про сплату позичальником на користь кредитодавця винагороди за надання фінансового інструменту, тобто за дії, які кредитодавець здійснює на власну користь є несправедливим, суперечить принципу добросовісності, є наслідком істотного дисбалансу договірних прав і обов`язків на погіршення становища споживача, за своєю природою є дискримінаційним та таким, що суперечить моральним засадам суспільства. Таким чином, суд приходить до висновку щодо відмови у задоволені вимог про стягнення з відповідача комісії за надання кредиту у розмірі 1700 грн. та у розмірі 1160 грн. Подібні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 12.04.2022 року у справі №640/14229/15 (провадження № 61-16739св20), від 21.04.2021 року у справі № 677/1535/15 (провадження № 61-19356св19), від 15.12.2021 року у справі №209/789/15 (провадження № 61-16561св20), від 21.07.2021 року у справі №751/4015/15 (провадження № 61-8543св20). Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про порушення відповідачем договірних зобов`язань перед позивачем, до якого перейшло право вимоги за договорами кредиту/позики, тому позовні вимоги обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню шляхом стягнення з відповідача заборгованості: за договором про споживчий кредит №103274938 від 04.05.2023 року в сумі 62947 грн. 32 коп., яка складається з наступного: 14166 грн. 00 коп. заборгованість за основною сумою боргу; 48781 грн. 32 коп. заборгованість за відсотками; за договором про споживчий кредит №8840322 від 04.05.2023 року в сумі 46889 грн. 26 коп., яка складається з наступного: 10632 грн. 00 коп. заборгованість за основною сумою боргу; 36257 грн. 26 коп. заборгованість за відсотками; за договором позики №78627523 від 05.05.2023 року в сумі 22320 грн. 00 коп., яка складається з наступного: 6200 грн. 00 коп. заборгованість за основною сумою боргу; 16120 грн. 00 коп. заборгованість за відсотками; за договором про надання фінансового кредиту №04687-05/2023 від 04.05.2023 року в сумі 49875 грн. 00 коп., яка складається з наступного: 10500 грн. 00 коп. заборгованість за основною сумою боргу; 39375 грн. 00 коп. заборгованість за відсотками; за договором про надання фінансового кредиту №83402 від 15.05.2023 року в сумі 8300 грн. 00 коп., яка складається з наступного: 4000 грн. 00 коп. заборгованість за основною сумою боргу; 4300 грн. 00 коп. заборгованість за відсотками. Щодо стягнення судових витрат. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За результатом розгляду справи позовні вимоги задоволено частково, тому з урахуванням принципу пропорційності розміру задоволених позовних вимог, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягають стягненню на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» витрати зі сплати судового збору в сумі 2997 грн. 72 коп.

Outcome: partial