Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-13 00:00:00

До Березанського міського суду Київської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з вересня 2012 року позивач, [PERSON] , та відповідач, [PERSON] , почали сумісно проживати. Від сумісного проживання мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з позивачем, за домовленістю із відповідачем за адресою: [ADDRESS] . Як стверджує позивач, їх спільне з [PERSON] проживання не склалося, фактично вони не вели і не ведуть до теперішнього часу спільного господарства. В кінці 2021 року сумісні відносини між ними фактично припинились, відповідач проживає окремо від сім`ї за іншою адресою. Внаслідок вищевикладеного, відповідач ухиляється від покладеного на нього у відповідності до ст. 180 СК України обов`язку по утриманню своєї дитини. Це, зокрема, виявляється у не систематичному та малозначному наданню матеріального (грошового) утримання дитини. [PERSON] зазначила у позовній заяві, що дитина знаходиться на її утриманні, підстави, з яких відповідач ухиляється від покладеного на нього обв`язку по утриманню дитини, їй не відомі. Відповідач є дієздатною та працездатною особою, може і повинен брати участь в утриманні дитини. Отже, позивач просить суд стягнути з [PERSON] га [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття. Допустити негайне виконання судового рішення у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Вказана вимога ЦПК України роз`яснена судом сторонам в ухвалі про відкриття провадження у справі. 14.08.2024 Березанський міський суд Київської області виніс ухвалу, якою позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати суддею одноособово в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Копія ухвали про відкриття провадження у справі, копія позовної заяви з додатками надсилалася відповідачу [PERSON] на адресу зареєстрованого місця проживання (а.с. 39). Суд створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів, а також надав сторонам строк для подачі відзиву, відповіді на відзив, заперечень. Кожен з учасників справи мав право безпосередньо знайомитися з матеріалами справи, аргументами іншої сторони та реагувати на них відповідно до вимог ЦПК України. Так, відповідач [PERSON] 20.08.2024 скористався своїм правом та ознайомився з матеріалами справи, що підтверджується заявою [PERSON] від 20.08.2024, зареєстрованою канцелярією суду за вх. № 2725 від 20.08.2024 з відміткою про ознайомлення з матеріалами справи та підписом [PERSON] (а.с. 19). Відповідач [PERSON] скористався своїм правом, наданим ст. 178 ЦПК України, та подав відзив на позовну заяву. Так, у відзиві, поданому до канцелярії суду 27.08.2024, відповідач [PERSON] просив врахувати обставини, пов`язані з утриманням ним іншої неповнолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] , що потребує додаткових фінансових витрат та впливає на матеріальне становище відповідача. Встановити розмір аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] , у мінімальному розмірі або в такому розмірі, який би відповідав фінансовому становищу відповідача та забезпечував належний рівень життя обох дітей. Відмовити в задоволенні вимоги позивача про стягнення аліментів у розмірі від усіх видів доходів відповідача як таку, що не враховує реальних можливостей відповідача та його зобов`язань перед дітьми. У відзиві відповідач вказує, що вважає заявлену позивачем вимогу про стягнення з нього аліментів на утримання сина, [PERSON] , у розмірі частини від усіх його доходів, несправедливою, посилаючись на те, що з вересня 2012 року вони з позивачем дійсно почали спільно проживати. У травні 2016 року у них народився син, [PERSON] , про що 06.06.2016 складено відповідний актовий запис № 15 Виконавчим комітетом Катюжанської сільської ради Вишгородського району Київської області. Проте, незважаючи на народження дитини, їхні стосунки почали погіршуватися, згодом вони припинили вести спільне господарство та фактично розійшлися. До стосунків з [PERSON] відповідач був одружений з [PERSON] , від даного шлюбу у них народився син, [PERSON] , [INFO] , про що 28.10.2009 складено відповідний актовий запис за № 1883 Відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області. Проте, [INFO] [PERSON] померла. Залишившись без дружини, [PERSON] став єдиним опікуном сина [PERSON] . Відтоді, як стверджує відповідач, він робить все можливе, щоб забезпечити йому належні умови для життя, виховання та навчання, що потребує значних фінансових та моральних зусиль. З урахуванням його обов`язків щодо утримання двох дітей, відповідач вважає, що вимога позивача щодо стягнення аліментів у розмірі від усіх його доходів є несправедливою. [PERSON] не заперечує проти того, щоб платити аліменти на [PERSON] , але просить суд встановити їх у розмірі, який враховує його фінансове становище та обов`язок забезпечувати обох дітей (а.с. 21-26). В силу приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. За вказаних обставин фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює, що відповідає ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд дійшов такого висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Частиною 1 ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. В силу приписів ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Враховуючи положення ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Доказами згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 06.06.2016 Виконавчим комітетом Катюжанської сільської ради Вишгородського району Київської області, [PERSON] народився [INFO] , про що 06.06.2016 було зроблено відповідний актовий запис за № 15. Батько: [PERSON] , мати: [PERSON] (а.с. 4). Згідно з копією Витягу з реєстру територіальної громади № 2022/002071763 від 14.12.2022, [PERSON] , [INFO] , має зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] (а.с. 5). [PERSON] , [INFO] , має зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією витягу з реєстру територіальної громади № 2022/002071949 від 14.12.2022, виданого Виконавчим комітетом Березанської міської ради (а.с. 6). Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 09.02.2008 Відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області [PERSON] та [PERSON] зареєстрували 09.02.2008 шлюб, про що 09.02.2008 було зроблено в Книзі реєстрації шлюбів відповідний актовий запис за № 84. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу: [PERSON] (а.с. 32). [PERSON] народився [INFO] , про що 28.10.2009 Відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області було зроблено відповідний актовий запис за № 1833 та видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Батько: [PERSON] , мати: [PERSON] , що вбачається з копії вказаного свідоцтва про народження (а.с. 31). Згідно з копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , повторно виданого 30.08.2011 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, [PERSON] померла [INFO] (а.с. 30). Статтею 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) визначено загальні засади регулювання сімейних відносин. Так, згідно з ч. 1, 7-10 ст. 7 СК України сімейні відносини регулюються цим Кодексом та іншими нормативно-правовими актами. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Згідно з ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 (набула чинності для України 27.09.1991) передбачає, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (ч. 2 ст. 182 СК України). Як встановлено статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» установлено з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2920 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років - 2563 гривні; дітей віком від 6 до 18 років - 3196 гривень. Тобто, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, відтак, для дитини віком 8 років він становить 50 % від 3196 гривень, а саме: 1598 гривень. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тобто, для дитини віком 8 років з 1 січня 2024 року становить 3196 гривень. Відповідно до частини 5 статті 183 Сімейного кодексу України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Так, відповідач надав докази наявності у нього іншої неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . Як стверджує [PERSON] , він є єдиним опікуном [PERSON] після смерті дружини та робить все можливе, щоб забезпечити йому належні умови для життя, виховання та навчання, що потребує значних фінансових та моральних зусиль. З урахуванням його обов`язків щодо утримання двох дітей, відповідач вважає, що вимога позивача щодо стягнення аліментів у розмірі від усіх його доходів є несправедливою. Суд звертає увагу на те, що відповідачем не надано жодних доказів його матеріального/фінансового становища (довідки про доходи, довідки з місця роботи тощо), при цьому він у відзиві вказує, що не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання сина [PERSON] , але просить суд встановити їх у розмірі, який враховує його фінансове становище та обов`язок забезпечувати обох дітей. Окрім цього, відповідач не зазначив, який розмір аліментів, які підлягатимуть стягненню з нього на утримання [PERSON] є, на його думку, справедливим. Суд вважає, що розмір аліментів на одну дитину - 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття є достатнім та не буде порушувати майнові права обох дітей. Доказів того, що стан здоров`я та матеріальне становище відповідача не дозволяє йому сплачувати аліменти на утримання дитини у такому розмірі суду не надано. Відповідно до п. 1) ч. 1ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. В силу приписів ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, і питання як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК України). За правилами ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Отже, з огляду на задоволення позову, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 гривень. На підставі статей 141, 180, 182-183, 191 Сімейного кодексу України, статті 5 Закону України "Про судовий збір",

Outcome: approved