Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] та просить стягнути із відповідача на її користь грошові кошти в сумі 100000 грн. 00 коп. передані за купівлю квартири, також просить стягнути з відповідача сплачений судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп. Свої вимоги мотивує тим, що 17.08.2021 вона передала відповідачу [PERSON] аванс за придбання його квартири в сумі 100000 тисяч гривень, про що відповідач власноруч без тиску та примусу написав розписку від 17.08.2021. Позивач наполягає на тому, що розписка, написана відповідачем, є доказом передачі грошової суми відповідачу. Після цього в грудні 2021 року позивач хотіла сплатити іншу частину коштів за квартиру та при спілкуванні з відповідачем запропонувала спочатку укласти договір купівлі продажу. Після чого відповідач повідомив їй що не являється власником квартири, а тому потрібно почекати оскільки власником являється його батько, який тяжко хворий. Позивач не одноразово спілкувалась з відповідачем щодо оформлення квартири та відповідач їй говорив, що помер батько потрібно вступати у право власності потім говорив, що відмовився від спадщини на користь брата і позивачу дане питання потрібно вирішувати з ним, а кошти які він у неї взяв як аванс поверне. Позивач намагалась вирішити спір в позасудовому порядку, однак відповідач кошти добровільно не повернув, а тому просить задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі. Ухвалою суду від 22.07.2024 у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження та призначено справу до слухання у відкритому судовому засіданні. Цією ухвалою учасникам справи визначено строк для подачі заяв по суті справи. Відповідач у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву не надав. Позивач в судове засідання не з`явилась, про час слухання справи повідомлена належним чином, подала заву про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився про час слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, заяв про слухання справи у його відсутність не надав. Розглянувши додані до позовної заяви документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , уродженка м.Корюківка Чернігівської області проживає і зареєстрована за адресою [ADDRESS] , що підтверджуються паспортом громадянина України [NUMBER] виданим 01 вересня 2023 року органом 7420. Згідно розписки від 17.08.2021 [PERSON] взяв у [PERSON] завдаток в розмірі 100000,00 грн. за оплату квартири. Згодом відповідач повідомив позивача про те, що він не є власником квартири, а власником є його батько, а потім 22 березня 2022 року відповідач повідомив, що його батько помер, але він протягом півроку після смерті батька прийме спадщину і отримає свідоцтво про право на спадщину на батькову квартиру після чого сторони зможуть укласти договір купівлі-продажу. Після спливу десяти місяців з дня смерті батька відповідача [PERSON] . [PERSON] повідомив, що він відмовився від спадщини батька, спадщину прийняв його брат, тому з усіма питаннями щодо оформлення квартири їй необхідно звертатись до його брата, але відповідач пообіцяв взяті у неї кошти за квартиру повернути. Після цього [PERSON] перестав виходити на зв`язок коштів позивачу не повернув. Згідно зі ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті\~11, частин першої та другої статті\~509 ЦК України\~цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. До підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, належать договори та інші правочини. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених\~статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами\~глави 83 ЦК України. Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: набуття або збереження майна, набуття або збереження за рахунок іншої особи, відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених\~статтею 11 ЦК України). Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); шкода у вигляді зменшення або незбільшення майна у іншої особи (потерпілого); обумовленість збільшення або збереження майна на стороні набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб. При цьому у відповідності до частин першої та другої\~статті 1212 ЦК України\~особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Отже, права особи, яка вважає себе власником майна, підлягають захисту шляхом задоволення позову до володільця, з використанням правового механізму, установленого\~статтею 1212 ЦК України\~у разі наявності правових відносин речово-правового характеру безпосередньо між власником та володільцем майна. Такий спосіб захисту можливий шляхом застосування кондикційного позову, якщо для цього існують підстави, передбачені\~статтею 1212 ЦК України, які дають право витребувати у набувача це майно. Згідно із частиною першою\~статті 177 ЦК України\~об`єктами цивільних прав є, зокрема, речі, у тому числі гроші. Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Загальна умова частини першої\~статті 1212 ЦК України\~звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, або отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі\~статті 1212 ЦК України\~тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах:\~\~від 10 вересня 2018 року у справі № 638/11807/15-ц (провадження № 61-1215св17), від 12 вересня 2018 року у справі № 154/948/16 (провадження № 61-4497ск18), від 12 грудня 2018 року у справі № 205/3330/14-ц (провадження № 61-1133св18), від 17 квітня 2019 року у справі № 759/1206/17 (провадження № 61-40св19). Враховуючи, що грошові кошти у розмірі 100000 грн. були передані позивачем під розписку відповідачу, а у матеріалах справи відсутні докази набуття останнім коштів за договірними правовідносинами щодо цього майна, інші підстави набуття відповідачем вказаних коштів судом не встановлено, тому суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення безпідставно набутих грошових коштів є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 Цивільного кодексу України з позивача на користь відповідача слід стягнути судові витрати в сумі 1211 гривень 20 копійок понесені нею при подачі позову до суду. Враховуючи викладене,

Outcome: approved