Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що 28.04.2007 р. вона взяла шлюб із відповідачем; подружжя є батьками неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову позивач зазначає про те, що протягом останнього часу стосунки між позивачем та відповідачем розладились через різні погляди на життя та цінності та ведення спільного господарства і побуту. На даний час подружжя проживає окремо, спільного сімейного життя не веде, шлюбних стосунків подружжя не підтримує. На переконання позивача, подальше збереження шлюбу неможливе. У судове засідання сторони не з`явилися, позивач в окремо поданій заяві просила суд про розгляд справи у її відсутності, просила суд задовольнити позов. Позивач в окремо поданій заяві просила суд розглядати справу у її відсутності, просила суд задовольнити позов. Відповідач в окремо поданій суду заяві просив суд про розгляд справи у його відсутності, не заперечував проти розірвання шлюбу, повідомив про визнання позову. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Як встановлено судом на підставі доказів, наданих у порядку ст.ст. 76 80 ЦПК України, 28.04.2007 р. між позивачем та відповідачем укладено шлюб, що підтверджується відповідною копією, наданою позивачем. Подружжя є батьками неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження. На переконання позивача, шлюб підлягає розірванню, адже сімейне життя не склалося. Відповідач в окремо поданій заяві позов визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу. Правовідносини виникли між учасниками справи із сімейних відносин (розірвання шлюбу). Суд, дослідивши докази, надані у порядку ст.ст. 76-80, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. За ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя; згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Положення ст. 24 СК України, яка визначає однією з основних ознак шлюбу його добровільність, передбачають, що примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частина перша ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя. Поняття «приватного та сімейного життя» ЄСПЛ не є чітко визначеним, і охоплює широкий спектр питань, серед яких, зокрема, є право особи на приватний простір, право визначати своє приватне життя (справа «Пек проти Сполученого Королівства» від 28 січня 2003 року). Таким чином, суд, з`ясував фактичні взаємини подружжя, зокрема те, що відсутня вільна згода позивача на шлюб із відповідачем, а також дійсні підстави позову про розірвання шлюбу (різні погляди на життя та цінності та ведення спільного господарства і побуту), дійшов висновку, що збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, що має істотне значення, тому позов підлягає задоволенню. Разом з тим, ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд бере до уваги те, що відповідач не скористався правом брати участь у судових засіданнях, не клопотав про надання строку для примирення подружжя тощо, у зв`язку з чим суд мав би змогу дійти іншого висновку у даній справі, позов визнав. Питання про\~розподіл\~судових\~витрат вирішено\~у\~відповідності\~до приписів\~ЦПК\~України\~(ч.\~1\~ст.\~142\~ЦПК\~України):\~у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Позивачем при зверненні до суду сплачений судовий збір в розмірі 1\~211,20 грн., на підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України позивачу підлягає поверненню з державного бюджету 605 грн. 60 коп.

Outcome: approved