Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-20 00:00:00

[PERSON] , представником якої є адвокат Бігун В.П., заінтересована особа [PERSON] , звернулася до суду з заявою про видачу обмежувального припису. Свої вимоги обгрунтувала тим, що [PERSON] являється її колишнім чоловіком та проживає разом з нею за адресою: [ADDRESS] . Під час спільного проживання останній постійно зловживає спиртними напоями, в результаті чого вона неодноразово потерпає від психологічного та фізичного насильства із його сторони, зокрема образ нецензурними словами, погрозами побиттям, застосовуванням фізичної сили, знущаннями тощо, внаслідок чого викликала поліцію. Незважаючи на притягнення до адміністративної відповідальності, своєї поведінки [PERSON] не змінює. Окрім того, незважаючи на її вимоги щодо виселення з будинку, який їй належить на праві приватної власності, останній ігнорує та не виселяється. Вона дуже переживає за свою безпеку, оскільки сприймає погрози колишнього чоловіка щодо розправи як реальні. Просила видати обмежувальний припис останньому на строк 6 місяців із заборонами щодо: перебування у місці спільного проживання за адресою [ADDRESS] ; вести листування, телефонні переговори або контактувати із нею через інші засоби зв`язку як особисто, так і через третіх осіб. Заявник [PERSON] та її представник адвокат Бігун В.П., в судове засідання не з`явилися. 21.10.2024 року від представника надійшла заява, в якій просила розглядати справу у її відсутності та відсутності заявника (а.с. 12). Заінтересована особа, [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак 21.10.2024 року через канцелярію суду подав заяву, у якій вказав, що заперечує щодо видачі обмежувального припису відносно нього, а саме: перебувати у місці спільного проживання із [PERSON] , за адресою [ADDRESS] ; заборони вести листування, телефонні переговори з [PERSON] , або контактувати із нею через інші засоби зв`язку як особисто, так і через третіх осіб та просив розглядати справу у його відсутності (а.с. 13). 18.10.2024 року Тлумацьким районним судом Івано-Франківської області постановлено ухвалу про прийняття заяви до розгляду, відкриття провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку окремого провадження. Дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази,суд приходить до переконання, що заява підлягає до задоволення, з наступних підстав. Відповідно до\~ст. 350-5 ЦПК України\~справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. У разі якщо участь заявника становить загрозу подальшої дискримінації чи насильства для нього, справа може розглядатися без його участі. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Судом встановлено,\~що рішенням Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 11 вересня 2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований 04 листопада 2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Тлумацького районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 88, розірвано та після розірвання шлюбу їй відновлено дошлюбне прізвище « [PERSON] » (а.с. 5). Терміновими заборонними приписами стосовно кривдника від 28.08.2024 року та від 06.09.2024 року до [PERSON] застосовано заходи термінового заборонного припису: у виді заборони в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою строком на 5 діб та у виді зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи, а саме [PERSON] (а.с. 7). [PERSON] на праві власності належить житловий будинок за адресою [ADDRESS] , що стверджується копією довідки № 704/02-14 від 06.08.2018 року, яка видана приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу Дузінкевич С.М. (а.с. 3, на звороті) та копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.04.2001 року (а.с. 6). Згідно копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] [PERSON] , місце реєстрації останнього є с. Локітка, Івано-Франківський район, Івано-Франківська область (а.с 14). Відповідно до правил\~ст. 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених\~Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Частиною 2\~ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких колишнє подружжя. Статтею 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~визначено значення термінів, які вживаються в цьому ж законі, зокрема:\~- домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала, а також погрози вчинення таких діянь; - психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи; -фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Відповідно до\~ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: 1) терміновий заборонний припис стосовно кривдника; 2) обмежувальний припис стосовно кривдника; 3) взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; 4) направлення кривдника на проходження програми для кривдників. Згідно з ч. 2 та ч. 3\~ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. У пункті 9 частини першої\~статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~визначено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Згідно з пунктом 3 частини першої\~статті 350-4 ЦПК України\~у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності). Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. Аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 756/2072/18 (провадження № 61-19328св18), від 09 грудня 2019 року у справі № 756/11732/18 (провадження № 61-49077св18). Крім того, Верховний Суд у постанові від 28 квітня 2020 року у справі №754/11171/19 зазначив, що тимчасове обмеження права власності кривдника, зокрема тимчасове обмеження у користуванні житловим приміщенням, з метою забезпечення безпеки постраждалої особи шляхом встановлення судом обмежувального припису у порядку, визначеному\~Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», є легітимним заходом втручання у права та свободи особи. При вирішенні питання щодо застосуванні такого заходу суд на підставі установлених обставин справи та оцінки факторів небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства має оцінити пропорційність вручання у права і свободи особи враховуючи, що ці заходи пов`язані із протиправною поведінкою такої особи. З аналізу досліджених доказів, враховуючи кількість звернень заявника з приводу вчинення домашнього насильства, видачу обмежувальних приписів, суд дійшов висновку про те, що наразі існує високий рівень вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства [PERSON] відносно [PERSON] . За таких обставин вимоги заявника про видачу обмежувального припису щодо обмеження прав кривдника і покладення на нього обов`язків є обґрунтованими. У силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави. Відповідно до ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України, рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання. Відповідно до ч. 2 ст.\~350-8\~ЦПК України про видачу обмежувального припису суд не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомляє уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районні, районні у містах Києві і Севастополі державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад за місцем проживання (перебування) заявника. На підставі наведеного, відповідно до ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству»,

Outcome: approved