Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-09 00:00:00

у липні 2024 року до Дарницького районного суду м. Києва надійшла позовна заява [PERSON] до ТОВ "Дебт Форс" про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню Свої вимоги позивач мотивував тим, що 22 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. було видано виконавчий напис № 204770 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором № 0010\\278086-ZP від 30 листопада 2012 року, укладеним між [PERSON] та АТ «Укрсоцбанк». Про факт неодноразового відступлення права вимоги за кредитним договором № 0010\\278086-ZP від 30 листопада 2012 року позивач не знав. На підставі зазначеного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Лиманським В.Ю. було відкрито виконавче провадження № 67184601. Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області було прийнято ухвалу якою було задоволено заяву ТОВ "Дебт Форс" про заміну стягувача у виконавчому провадженні № 67184601. Позивач зазначає, що вчинення вищезгаданого виконавчого напису здійснено з порушенням вимог Закону України «Про нотаріат», положень актів цивільного законодавства України, якими врегульовані питання про вчинення виконавчих написів нотаріусами, а відтак є таким, що не підлягає виконанню. Таким чином позивач просить суд визнати вчинений виконавчий напис недійсним. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01 серпня 2024 року цивільну справу № 753/14811/24 передано судді Шаповаловій К.В. Фактично матеріали були передані судді 06 серпня 2024 року. Ухвалою суду від 08 серпня 2024 року було відкрито провадження у справі та вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Окрім того, зазначеною ухвалою суду було задоволено клопотання позивача про витребування від ТОВ "Дебт Форс" завірених належним чином копій наступних документів: кредитного договору №0010/278086-ZP від 30.11.2012, укладеного між [PERSON] та АТ «Укрсоцбанк» зі всіма додатками, доповненнями та додатковими угодами, а також публічного договору, що діяв на дату підписання договору про приєднання, якщо основний договір є таким; договору факторингу № 2019-1УСБ\\ВЕСТА від 28.01.2019, відповідно до якого АТ «Укрсоцбанк» відступило ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТОХІЛЛС» право вимоги за Кредитним договором №0010/278086-ZP від 30.11.2012; договору факторингу № 29-01\\19\\1 від 29.01.2019, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТОХІЛЛС» відступило TOB «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» право вимоги за кредитним договором №0010/278086-ZP від 30.11.2012; договору №15-02/23 від 15.02.2023, відповідно до якого TOB «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило TOB «КАМПСІС ФІНАНС» право вимоги за кредитним договором №0010/278086-ZP від 30.11.2012; договору № 11-02/23 від 11.05.2023 про відступлення (купівлю-продаж) права вимоги, відповідно до якого TOB «КАМПСІС ФІНАНС» відступило TOB «ДЕБТ ФОРС», право вимоги за кредитним договором №0010/278086-ZP від 30.11.2012; інших документів пов`язаних з відступленням права вимоги за кредитним договором №0010/278086-ZP від 30.11.2012, в тому числі актів приймання-передачі та інших документів, що підтверджують зобов`язання боржника; повідомлення боржнику про відступлення права вимоги за кредитним договором №0010/278086-ZP від 30.11.2012, із доказами направлення та вручення; виписки з рахунка боржника. 14 серпня 2024 року та 15 серпня 2024 до суду від представника позивача надійшли клопотання про долучення доказів. 20 серпня 2024 року до суду від ТОВ "Дебт Форс" на виконання вимог ухвали суду від 08 серпня 2024 року надійшли копії витребовуваних документів. У відповідності до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Копія ухвали про відкриття провадження була отримана відповідачем у особистому кабінеті підсистеми Електронний суд 08 серпня 2024 року, про що свідчить відповідна довідка, яка міститься у матеріалах справи. У відповідності до статей 174, 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм процесуальним правом та не направив суду відзив на позовну заяву. Дослідивши матеріали справи, вивчивши доводи позовної заяви, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні ним правовідносини. Відповідно до копії виконавчого напису від 22 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. було вчинено виконавчий напис № 204770, за яким на користь ТОВ "Вердикт Капітал" було звернуто стягнення з [PERSON] за кредитним договором № 0010\\278086-ZP від 30 листопада 2012 року, укладеним з АТ "Укрсоцбанк", правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору факторингу № 2019-1УСБ/ВЕСТА від 28 січня 2019 року є стало ТОВ "ФК "Інвестохіллс", правонаступником якого в свою чергу на підставі договору факторингу № 29-01/19/1 від 29 січня 2019 року є ТОВ "Вердикт Капітал". Строк, за який проводиться стягнення: з 29 січня 2019 року по 15 червня 2021 року. Загальна сума, яка підлягає стягненню з боржника - 66 633,86 грн. Відповідно до копії заяви №13930839 від 17 вересня 2021 року ТОВ «Вердикт Капітал» подало приватному виконавцю Лиманському В.Ю. заяву про примусове виконання рішення, у якій просило відкрити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. за № 204770 від 22 червня 2021 року про стягнення з боржника, яким є [PERSON] коштів у розмірі 66633,86 грн. 19 жовтня 2021 року приватним виконавцем Лиманським В.Ю. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 67184601, яке відкрито на підставі виконавчого напису нотаріуса №204770 від 22 червня 2021 року стосовно стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості у розмірі 66633,86 грн. Окрім того, зобов`язано боржника протягом 5 робочих днів подати декларацію про доходи та майно та попередити боржника про відповідальність за неподання такої та/або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. 17 липня 2024 року приватним виконавцем Лиманським В.Ю. в межах згаданого виконавчого провадження було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Згідно копії договору № 15-02/23 від 15 лютого 2023 року про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, укладеного між ТОВ "Вердикт Капітал" та ТОВ "Кампсіс ЛІгал", до ТОВ "Кампсіс Лігал" перейшло право вимоги до боржників за кредитними договорами, зокрема і до боржника [PERSON] за кредитним договором № 0010\\278086-ZP від 30 листопада 2012 року, про що також свідчить витяг з реєстру боржників. Згідно копії договору № 11-05/23 від 11 травня 2023 року про відступлення (Купівлю-продаж) прав вимоги, укладеного між ТОВ "Кампсіс Фінанс" (перейменовано з ТОВ "Кампсіс Лігал") та ТОВ "Дебт Форс", до ТОВ "Дебт Форс" перейшло право вимоги до боржників за кредитними договорами, зокрема і до боржника [PERSON] за кредитним договором № 0010\\278086-ZP від 30 листопада 2012 року, про що також свідчить витяг з реєстру боржників. Відповідно до ухвали Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 13 червня 2024 року було задоволено заяву ТОВ "Дебт Форс" про заміну стягувача у виконавчому провадженні № 67184601, яким замінено стягувача у виконавчому провадженні з ТОВ "Вердикт Капітал" на ТОВ "Дебт Форс". Відповідно до пункту 1 частин другої, шостої статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події. Згідно зі статтею 12 ЦК України, особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Нездійснення особою своїх цивільних прав не є підставою для їх припинення, крім випадків, встановлених законом. Відповідно до статті 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. Виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. Особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства. Пунктом 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат» визначено, що виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в пункті 1 даної Постанови визначено, що нотаріально посвідчені угоди, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Для одержання виконавчого напису подаються: а) нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язань. Відповідно до пунктів 1.1., 3.1., 3.2. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за №296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Так, відповідно до пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172, для одержання виконавчого напису додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог заставодержателя. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису. Як роз`яснено у пункті 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.01.1992 року № 2 «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні», при вирішенні справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, судам слід мати на увазі, що відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. У вчиненому спірному виконавчому написі не вказано, на підставі яких документів останній було вчинено. Загальна сума, що підлягає стягненню у вчиненому спірному виконавчому написі вказана у розмірі 66633,886 грн. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Отже, на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису заборгованість повинна бути безспірною. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на викладене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Правову позицію з цього питання з аналогічними висновками висловлено Верховним Судом України у постанові від 23 січня 2018 року у справі № 310/9293/15, яка в силу Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є обов`язковою до застосування цій справі, оскільки мають місце аналогічні по своїй суті фактичні обставини справи та відповідно правовідносини. Крім того, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано; визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України N 662 від 26 листопада 2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", у тому числі в частині доповнення переліку після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" новим розділом такого змісту: "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості". Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 22 червня 2021 року, тобто після набрання законної сили вищевказаною постановою. Відповідно до копії кредитного договору № 0010\\278086-ZP від 30 листопада 2012 року він не був нотаріально посвідчений. Відповідно до частини десятої статті 84 ЦПК України у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду. Згідно із частиною першою статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже, при вчиненні виконавчого напису нотаріусом не було перевірено безспірність наявної суми заборгованості, не повідомлено боржника про вчинення такого напису та надання можливості останньому висловити свої заперечення щодо заборгованості. З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Враховуючи викладене та

Outcome: approved