Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-16 00:00:00

заявник [PERSON] , в інтересах якої діє представник адвокат Дашинич О.Б., 16.09.2024 звернулась в суд із заявою, в якій просить встановити факт постійного проживання [PERSON] з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] . В обґрунтування заяви покликається на те, що [PERSON] , яка є рідною матір`ю заявниці, померла [INFO] . [PERSON] 17 серпня 2004 року склала заповіт, посвідчений секретарем виконкому П`яновицької сільської ради, який зареєстрований у реєстрі за №126, де заповіла заявниці все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що їй належало на день смерті і на що за законом вона мала право. Після смерті [PERSON] підлягає спадкуванню право на земельну частку (пай), що підтверджується Сертифікатом на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ №044388 від 16 травня 1997 року, а також нерухоме майно будинок за адресою [ADDRESS] , загальною площею 37,4 кв.м., що підтверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно Серія [NUMBER] від 07.07.2004. Заявниця [PERSON] була зареєстрована за іншою адресою, однак проживала разом із [PERSON] на час смерті останньої. Відтак, за відсутності інших спадкоємців та усвідомлюючи факт спільного проживання з спадкодавицею, заявниця не подавала заяву на прийняття спадщини за заповітом у встановленим законом строк, оскільки вважала, що прийняла спадщину в порядку ч.3 ст.1268 ЦК України та може в будь-який час звернутися за отриманням свідоцтва про право на спадщину. З метою оформлення спадкових прав, вона звернулась до приватного нотаріуса Самбірського районного нотаріального округу Кульчицького А.І., однак нотаріус листом за вих. №56/02-14 від 30 серпня 2024 року відмовив у вчиненні такої нотаріальної дії, у зв`язку з необхідністю встановлення факту спільного проживання спадкоємця (заявниці) зі спадкодавцем ( [PERSON] ), оскільки заявниця не була зареєстрована за однією адресою з [PERSON] . Таким чином, у заявниці [PERSON] виникла необхідність у поданні зазначеної заяви для реалізації своїх спадкових прав. Ухвалою від 19.09.2024 прийнято заяву до розгляду, відкрито провадження у даній справі та призначено таку до судового розгляду. Представник заявниці [PERSON] адвокат Дашинич О.Б. в судовому засіданні заяву підтримала з підстав, зазначених у такій, просила заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи Бісковицької сільської ради Самбірського району Львівської області в судове засідання не з`явився. Від Бісковицього сільського голови [PERSON] надійшло клопотання про розгляд справи у відсутності заінтересованої особи. У зазначеному клопотанні останній також вказав, що обставини, викладені у заяві [PERSON] , відповідають дійсності, просив заяву задовольнити. Заслухавши пояснення представника заявниці, показання свідків, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що заяву слід задовольнити з таких підстав. Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. \~ \~ \~ \~Згідно вимог\~ст.315 ч.2 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна, або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч.1\~ст.318 ЦПК України\~у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно бути зазначено, зокрема, який факт заявник просить встановити та з якою метою. Обґрунтовуючи свою заяву, [PERSON] зазначає, що встановлення факту постійного її проживання з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , на час відкриття спадщини після смерті останньої, має для неї важливе юридичне значення, а саме для оформлення спадщини за заповітом після смерті особи, з якою вона проживала на час відкриття спадщини. Згідно із свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 14.01.2011, виданим Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, [PERSON] померла [INFO] . Заповітом від 17 серпня 2004 року, посвідченим секретарем виконкому П`яновицької сільської ради, який зареєстрований у реєстрі за №126, [PERSON] заповіла [PERSON] все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що їй належало на день смерті і на що за законом вона мала право. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, після смерті [PERSON] підлягає спадкуванню право на земельну частку (пай), що підтверджується Сертифікатом на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ №044388 від 16 травня 1997 року, а також нерухоме майно будинок за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 37,4 кв.м., що підтверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно Серія [NUMBER] від 07.07.2004. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Отже, статтями 1268 та 1269 ЦК України презюмується, що у разі, коли спадкоємець постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, то він вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він не заявив про відмову від неї протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Встановлено, що заявниця [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Самбірського районного нотаріального округу Кульчицького А.І. із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , однак нотаріус листом за вих. №56/02-14 від 30 серпня 2024 року відмовив їй у вчиненні такої нотаріальної дії, у зв`язку з необхідністю встановлення факту спільного проживання спадкоємця зі спадкодавцем ( [PERSON] ) на час відкриття спадщини. Таким чином, спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. Як вбачається із змісту заяви, а також паспорту серії [NUMBER] , місце проживання заявниці [PERSON] зареєстровано за адресою: [ADDRESS] . Згідно із довідкою в.о. старости П`яновицького Старостинського округу М.Кравчишина вих. №209 від 06.08.2024, [PERSON] , яка померла [INFO] , до дня смерті була зареєстрована і проживала за адресою: [ADDRESS] . На день смерті [PERSON] за адресою: [ADDRESS] не було нікого зареєстрованого, окрім померлої, але проживала без реєстрації дочка померлої [PERSON] , [INFO] . Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] , яка є дочкою заявниці [PERSON] , надала показання про те, що її мама з народження проживала у [ADDRESS] . ЇЇ місце реєстрації було зареєстрованим у м.Львові після того, коли батько отримав квартиру, однак вона постійно проживала у селі. Станом на час смерті бабці [PERSON] у 2011 році мама також проживала разом з нею і після смерті бабці ще деякий час залишалась там. На даний час у матері погіршився стан здоров`я, тому вона проживає у м.Львові. Також в судовому засіданні допитано свідка [PERSON] , яка була сусідкою померлої [PERSON] . Свідок надала показання про те, що померла [PERSON] постійно проживала за адресою: [ADDRESS] , разом із сестрою [PERSON] та донькою [PERSON] , в тому числі на час її смерті. Враховуючи наведене вище, досліджені судом докази, а також показання свідків свідчать про достовірність того факту, що заявниця [PERSON] постійно проживала із [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] , незважаючи на те, що місце їх реєстрації різне. За таких обставин, суд приходить до висновку, що встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси осіб та має для заявниці юридичне значення, а тому підстав для відмови у задоволенні заяви судом не встановлено.

Outcome: approved