Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-14 00:00:00

Позивачка 17.05.2024 звернулась до суду з позовом у якому просила зняти арешт з квартири [ADDRESS] (реєстраційний номер обтяження 3022929). В обґрунтування позовних вимог вказує, що 23.03.2001 нею було придбано квартиру [ADDRESS] (далі - Квартира). У лютому 2024 року під час вчинення нотаріальних дій для продажу Квартири було виявлено, що на неї накладено арешт, зареєстрований 28.03.2006 за №3022929 реєстратором: Новоград-Волинською ДНК, підстава обтяження: рішення, б/н, Н.Волинський міський суд, [PERSON] . На даний час не можливо віднайти судове рішення про накладення арешту, тому неможливо встановити за чиїм клопотанням було накладено арешт. Однак, відповідно до рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду від 01.07.1999 по справі №2-44 визначено, що сторонами по справі є позивачі [PERSON] та [PERSON] , відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Оскільки відсутнє судове рішення про накладення арешту на Квартиру тому вважає, що можуть бути порушені права [PERSON] та [PERSON] , а тому вони є належними відповідачами у справі. Зазначає, що вона є єдиним власником Квартири, однак в силу наявності арешту на вищезазначене майно вона не має змоги його відчужити. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не прибула, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в заяві до суду від 16.07.2024 просила справу розглянути без її участі. Зазначила, що до квартири по [ADDRESS] ніякого відношення не мала і не має та власником даної квартири ніколи не була. В судове засідання відповідачка [PERSON] не прибула, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином у відповідності до вимог ст. 128 ЦПК України, будь-яких заяв, заперечень, клопотань до суду не надала. Вислухавши думку представника позивача, дослідивши надані докази по справі, суд дійшов до наступного висновку. Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплений принцип непорушності права приватної власності, що означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону, за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Позов про звільнення майна з-під арешту може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Судом встановлено,\~що 23.03.2001\~між [PERSON] \~та [PERSON] \~укладено договір\~Дарування квартири\~по [ADDRESS] ,\~посвідчений приватним\~нотаріусом Новоград-Волинського\~міського нотаріального\~округу Якубовською\~Т.\~О.\~та зареєстрований\~в реєстрі\~за №\~693,\~що підтверджується\~Витягом з\~Державного реєстру\~речових прав\~№376902707\~від 02.05.2024. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про шлюб від 21.12.2012 серії [NUMBER] . З Інформаційної довідки №378882859 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна вбачається, що в розділі Відомості з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна міститься запис про обтяження № 3022929, тип обтяження: арешт (архівний запис), зареєстрований 28.03.2006 реєстратором: Новоград-Волинська державна нотаріальна контора на підставі рішення, б/н, Н.Волинський міський суд, [PERSON] ; об`єкт обтяження: квартира, состав: ціле, состояние: добудоване, статус: жиле, адреса: [ADDRESS] ; власник: [PERSON] , причина відсутності коду: архівний запис; додаткові дані: архівний номер 2647047ZITOMIR4, архівна дата:24.09.1996, дата виникнення:29.12.1998, №реєстра:53, внутр. №99012Е392FTD422F5650. Відповідно до відповіді Звягельської державної нотаріальної контори Житомирської області від 08.02.2024 матеріали, які стосуються накладення та зняття заборон за 1998 рік знищені за спливом термінів зберігання. Як слідує з повідомлення КП Новоград-Волинське МБТІ від 29.04.2024, згідно архівних даних станом на 31.12.2012 право власності на квартиру [ADDRESS] було зареєстровано за [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності від 21.08.1993, [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу від 18.07.1998, та [PERSON] на підставі Договору дарування від 23.03.2001. Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 01.07.1999 у справі №2-44 в задоволенні позову [PERSON] та [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання недійсними договорів купівлі продажу квартир відмовлено за необґрунтованістю. Вказаним рішенням встановлено, що [PERSON] та [PERSON] просили визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] між ними та [PERSON] , укладений 18.07.1998, а також [PERSON] просила визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , яку вона продала [PERSON] також 18.07.1998. Частиною 1 ст.319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності згідно із ч.1 ст. 321 ЦК України є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений його права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна, права якого порушені, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таке право особи реалізується шляхом звернення до суду з позовом про захист свого порушеного права та усунення будь-яких перешкод у вільному та на власний розсуд користуванні та розпорядженні майном. Резюмуючи викладене суд приходить до висновку, що арешт квартири [ADDRESS] накладено згідно рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду до придбання [PERSON] вказаної квартири. Відповідно відсутні будь-які підстави для накладення та існування арешту на вищевказане нерухоме майно, а тому накладений арешт підлягає скасуванню. Існування заборони на відчуження нерухомого майна перешкоджає позивачу реалізувати право власника, яке полягає у володінні, користуванні та розпорядженні своїм майном. Тому права власника порушено і підлягають захисту. Будь-яких претензій до власника майна орган, в інтересах якого накладено спірну заборону заявлено не було. На основі всебічно з`ясованих обставин, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Outcome: approved