Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-09 00:00:00

04.09.2024 представник ТОВ «Факторинг Партнерс» Ярослав СЕРДІЙЧУК звернувся до суду з позовом до [PERSON] , зі змісту якого просить стягнути з відповідача 30739,80 грн. заборгованості за Договором № 555160620335001 від 20.12.2021, понесені витрати на сплату судового збору в сумі 3028,00 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 9000,00 грн. В обґрунтування пред`явлених позовних вимог посилався, що 20.12.2021 між позивачем ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» та позичальником [PERSON] на підставі заявки про пролонгацію від 20.12.2021 до договору позики № 555160620335, підписаної позичальником за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, було укладено Договір позики № 555160620335001 (пролонгація), відповідно до якого сторони домовилися продовжити строк виконання зобов`язання позичальника по погашенню заборгованості за попереднім договором № 555160620335 в сумі 12 000,00 грн. на новий строк 30 днів під проценти. При цьому позичальник зобов`язується повернути кредит у строки, що визначені цим пунктом та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього, правилах та заявці на пролонгацію. Договору Позика пролонгується на новий термін на підставі заявки на пролонгацію та сплати Позичальником заборгованості по процентах за користування попередньою позикою в сумі 4734 грн. та оплати у повній сумі процентів за пролонгацію 0 грн. не пізніше 20.12.2021 р. Відповідно до п. 2.3. Договору Позика Позичальнику надається шляхом погашення Позикодавцем заборгованості за раніше укладеним Договором позики та проведення відповідних бухгалтерських проводок в системі з одночасним формуванням за Позичальником заборгованості за цим Договором, в розмірі що дорівнює не погашеній заборгованості за попереднім Договором позики. Датою надання позики при проведенні пролонгаці`ї/реструктуризації за раніше укладеним Договором позики є дата проведення Позикодавцем відповідних бухгалтерських проводок в системі, направлених на погашення попередньої заборгованості за раніш укладеним Договором позики з одночасним формуванням за Позичальником заборгованості за цим Договором в розмірі що дорівнює не погашеній заборгованості за попереднім Договором позики. Відповідно до п. 3.1. Договору Позичальник здійснює повернення позики і сплачує проценти згідно із загальними умовами та відповідно до графіку платежів (Додаток №1 до цього договору, є його невід`ємною частиною та підписується позичальником за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором у вигляді смс коду). Графік платежів розміщується в особистому кабінеті позичальника на сайті системи. Пунктом 3.2. Договору встановлено Нарахування процентів за Договором здійснюється за процентною ставкою відповідно до п. 1.1.1 на залишок фактичної заборгованості за Позикою за фактичну кількість календарних днів користування Позикою. Проценти за користування Позикою нараховуються щоденно, починаючи з дня надання Позики (відповідно до п. 1.1.1). Згідно з п. 6.7. Договору, строк, на який було надано позику (вказаний в п. 1.1 цього договору), не обмежує дії зобов`язань, які виникли з цього договору та/або з факту його порушення. Усі зазначені зобов`язання припиняються лише належним (повним) їх виконанням, з моменту такого виконання. Відповідно до п. 6.18. Договору зобов`язання, що виникають з цього договору, припиняються виконанням, проведеним належним чином (не припиняються до їх повного/належного виконання). В свою чергу, позикодавець належним чином виконав свої зобов`язання за договором позики, надавши позичальнику кредитні кошти, в порядку та на умовах, передбачених умовами договору, що підтверджується відповідними доказами, які додані до позовної заяви. Посилався, що 18.12.2023 між ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» та ТОВ «Факторинг Партнерс» було укладено Договір факторингу №18/12-2023, відповідно до умов якого ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» відступило на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» права грошової вимоги до боржників за договорами позики, у тому числі за Договором позики № 555160620335 від 20.12.2021. Таким чином, ТОВ «Факторинг Партнерс» наділено правом грошової вимоги до відповідача. Посилався, що розмір загальної заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом, що підлягає стягненню з відповідача, станом на 04.09.2024 становить 30739,80 грн., з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) - 12000,00 грн.; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 18739,80 грн. Відповідач процесуальним правом на подання відзиву на позов не скористався. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином та своєчасно, у прохальній частині позовної заяви просив розгляд справи проводити за відсутності представника ТОВ «Факторинг Партнерс», зазначив, що проти ухвалення заочного рішення ТОВ «Факторинг Партнерс» не заперечує (а.с. 4) Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився. Ухвала суду від 06.09.2024 року про відкриття провадження в цивільній справі разом з позовною заявою та її додатками, а також повістка повідомлення про розгляд справи 10.10.2024 о 11-00 годині направлені відповідачу за адресою: [ADDRESS] . Проте відправлення (трек-номер: 0600291092320) не вручене під час доставки 04.10.2024 та 07.10.2024 повернуто до суду, згідно довідки Укрпошти причина невручення : «адресат відсутній за вказаною адресою». У постанові Верховного Суду від 21.12.2022 у справі № 757/15603/19 наведено позицію, що у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням, зокрема на відсутність за вказаною адресою, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії, а повістка вважається врученою в день проставлення у поштовому повідомленні відповідної відмітки . Отже, відповідач повідомлений про судовий розгляд справи №296/8161/24 належним чином - 04.10.2024 Верховний Суд у постановах від 13 листопада 2020 року у справі\~№ 359/5348/17 (провадження № 61-18620св19), від 08 грудня 2021 року у справі № 369/10161/19 (провадження № 61-3468св21) зазначив, що якщо сторони чи їх представники, чи інші учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторони чи її представника, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні Суд вважає, що наявних у справі матеріалів у цій справі, достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, та не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до вимог ч.1 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, встановив наступні обставини та визначив відповідно до них правовідносини. 20.12.2021 відповідач [PERSON] підписав Заявку на пролонгацію від 20.12.2021 по договору позики №555160620335 від 21.11.2021, в якій вказав, що він ознайомлений з умовами пролонгації : -сплатити заборгованість по процентам в сумі 4734,30 грн до кінцевої дати сплати ; та підтвердив намір пролонгації договору позики №555160620335 від 21.11.2021 на 30 днів під 640% річних.Кошшти просив перерахувати кошти за новим договором позики №555160620335001 в рахунок виконання грошових зобов`язань та погашення поточної заборгованості за його діючою позикою №555160620335 від 21.11.2021 (а.с. 12 зворотній бік). 20.12.2021 між позивачем ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» та позичальником [PERSON] на підставі\~заявки про\~пролонгацію від 20.12.2021 до договору позики № 555160620335, підписаної позичальником за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, було укладено Договір позики № 555160620335001 (пролонгація), відповідно до якого сторони домовилися продовжити строк виконання зобов`язання позичальника по погашенню заборгованості за попереднім договором № 555160620335 в сумі 12 000,00 грн. на новий строк 30 днів під проценти. При цьому позичальник зобов`язується повернути кредит у строки, що визначені цим пунктом та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього, правилах та заявці на пролонгацію (а.с. 5-7) Відповідно до п. 2.1 Договору, попередній договір пролонгується на новий термін 30 днів на підставі заявки на пролонгацію та сплати позичальником заборгованості по процентах за користування кредитом за попереднім договором в сумі 4734,00 грн. та оплати у повній сумі процентів за пролонгацію 0 грн. не пізніше 20.12.2021. Позика позичальнику надається шляхом погашення Позикодавцем заборгованості\~за раніше\~укладеним Договором\~позики та\~проведення відповідних\~бухгалтерських проводок\~в системі\~з одночасним\~формуванням за\~Позичальником заборгованості\~за цим\~Договором,\~в розмірі\~що дорівнює\~не погашеній\~заборгованості за\~попереднім Договором\~позики.\~Датою надання\~позики при\~проведенні пролонгаці`ї/реструктуризації\~за раніше\~укладеним Договором\~позики є\~дата проведення\~Позикодавцем відповідних\~бухгалтерських проводок\~в системі,\~направлених на\~погашення попередньої\~заборгованості за\~раніш укладеним\~Договором позики\~з одночасним\~формуванням за\~Позичальником заборгованості\~за цим\~Договором в\~розмірі що\~дорівнює не\~погашеній заборгованості\~за попереднім\~Договором позики (п. 2.3 Договору). Відповідно до п. 1.1.1. Договору, сторони погодили тип процентної ставки фіксована, знижена процентна ставка, фіксована становить 1,75% за день (640,00% річних) від суми позики, стандартна процентна ставка, фіксована становить 2,60% за день (950,00%) від суми позики та застосовується у межах строку надання позики та у межах періоду прострочення, але не більше 30 календарних днів поспвль з моменту виникнення прострочення. За користуванням кредиту протягом заявленого строку 30 календарних днів користування кредитом з 21.12.2021 по 19.01.2022: за пільговою процентною ставкою % річних (% річних в день) протягом перших календарних днів з дати видачі кредиту, включаючи день видачі кредиту; за зниженою процентною ставкою 640,00% річних (1,75% в день): з наступного дня після закінчення періоду нарахування пільгової процентної ставки та до 19.01.2022 останнього дня заявленого строку користування кредитом (виключно якщо застосовується пільгова процентна ставка); з 1-го дня дати видачі кредиту, включаючи день видачі кредиту 04.12.2021 по 19.01.2022 останній день заявленого строку користуванням кредитом (включно якщо не застосовується пільгова процентна ставка). За користування кредитом понад заявлений строк протягом наступних 30 календарних днів користування кредитом з 20.01.2022 і до 17.02.2022 останнього дня строку кредитування: за стандартною процентною ставкою 950,00% річних (2,60% в день) (п. 1.1.1.2. Договору). Договір позики № 555160620335001 (пролонгація) підписано відповідачем [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором 0097 (а.с. 8 зворотній бік). Відповідно до Графіку платежів № 555160620335001-1 до Договору позики №555160620335001 від 20.12.2021, позичальник сплачує проценти за позикою відповідно до такого графіку платежів: за період з 21.12.2021 по 19.01.2022 процентна ставка річних 640,00%, процентна ставка в день 1,75%, сума відсотків - 6312,30 грн. (а.с. 8). Графік платежів підписано відповідачем [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором 0097. Як убачається зі змісту довідки по договору позики №555160620335001 від 21.12.2021, сформованої 22.12.2023, 20.12.2021 [PERSON] було зараховано суму пролонгованої позики 12 000,00 грн. Сума заборгованості відповідача станом на 14.10.2023 складає 30739,80 грн. (а.с. 18-19). 18 грудня 2023 року між ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» та ТОВ «Факторинг Партнерс» було укладено договір факторингу №18/12-2023, відповідно до умов якого ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» зобов`язується відступити за плату право грошової вимоги у сумі 113637981,90 гривень, а ТОВ «Факторинг Партнерс» зобов`язується, здійснивши фінансування в порядку, передбаченому цим договором, прийняти право грошової вимоги до боржників, що належить клієнту, і стає новим кредитором за договорами про надання фінансових послуг, укладеними між клієнтом і боржниками (а.с. 21-23). Згідно з Реєстром боржників до Договору факторингу №18/12-2023 від 18.12.2023 ТОВ «Факторинг Партнерс» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] в сумі 30739,80 гривень, з яких: 12 000,00 гривень - сума виданої позики, 18739,80 гривень - сума заборгованості за процентами за користування позикою (а.с. 27). Таким чином суд встановив, що між сторонами виник спір з приводу кредитування, що регулюється нормами ЦК України. Вирішуючи спір по суті суд виходить з наступного. Положеннями частин 1, 3 статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковим відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). За змістом статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У відповідності до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до п.4 ч.2 ст.6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» договір про надання фінансових послуг укладається виключно в письмовій формі: у паперовому вигляді; у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг»; шляхом приєднання клієнта до договору, який може бути наданий йому для ознайомлення у вигляді електронного документа на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, та/або (у разі надання фінансової послуги за допомогою платіжного пристрою) на екрані платіжного пристрою, який використовує особа, яка надає фінансові послуги; в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон). Згідно п.6 ч.1 ст.3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до ч.3 ст.11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 ст.11 Закону). Згідно ч.6 ст.11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом ч.8 ст.11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Згідно ст.13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію». Правовий висновок щодо правомірності укладення кредитного договору шляхом підписання електронним цифровим підписом викладений у постанові Верховного Суду від 12.01.2021, справа №524/5556/19 (провадження №61-16243св20). До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 23.03.2020 у справі №404/502/18 (провадження №61-8449св19) та від 09.09.2020 у справі №732/670/19 (провадження №61-7203св20). Суд наголошує на тому, що доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, тому подання позивачем доказів на підтвердження наведених вище обставин є обов`язковим, оскільки в цій частині між позивачем та відповідачем виник спір про право, і такі докази матимуть значення для ухвалення рішення у справі. Докази, які позивач повинен подати в рахунок обґрунтування всіх тих обставин, на які він посилається як на підставу для задоволення його вимог, і на підставі яких суд в подальшому встановлює наявність або відсутність підстав для задоволення позову чи відмови у його задоволенні, - повинні бути виключно належними та допустимими. Згідно правового висновку Верховного Суду викладеного в постанові від 21 липня 2021 року в справі 287/363/16, при оцінці достатності доказів діють спеціальні правила - стандарти доказування, якими має керуватися суд при вирішенні справи. Стандарти доказування з важливим елементом змагальності судового процесу. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про недоведеність. Сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. У іншому випадку, за умови недоведеності тих чи інших обставин, суд має право винести рішення у справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі (правова позиція Верховного Суду в постанові від 29 вересня 2022 року в справі 857/7/22). Так, ст.12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач, як сторона по справі, зобов`язаний довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, відповідно до ст.81 ЦПК України. Суд же тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Суду не надано доказів існування та укладення договору №555160620335 від 20.12.2021 між Київською Торгово-інвестиційною компанією та [PERSON] як і доказів перерахування чи видачі кредитних коштів на виконання цього договору. Натомість надано Заявку на пролонгацію від 20.12.2021 по договору позики №555160620335 від 21.11.2021, в якій відповідач просив перерахувати кошти за новим договором позики №555160620335001 в рахунок виконання грошових зобов`язань та погашення поточної заборгованості за його діючою позикою №555160620335 від 21.11.2021 (а.с. 12 зворотній бік). 20.12.2021 між позивачем ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» та позичальником [PERSON] на підставі\~заявки про\~пролонгацію від 20.12.2021 до договору позики № 555160620335, підписаної позичальником за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, було укладено Договір позики № 555160620335001 (пролонгація), відповідно до якого сторони домовилися продовжити строк виконання зобов`язання позичальника по погашенню заборгованості за попереднім договором № 555160620335 в сумі 12 000,00 грн. на новий строк 30 днів під проценти. При цьому позичальник зобов`язується повернути кредит у строки, що визначені цим пунктом та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього, правилах та заявці на пролонгацію (а.с. 5-7) Відповідно до п. 2.1 Договору, попередній договір пролонгується на новий термін 30 днів на підставі заявки на пролонгацію та сплати позичальником заборгованості по процентах за користування кредитом за попереднім договором в сумі 4734,00 грн. та оплати у повній сумі процентів за пролонгацію 0 грн. не пізніше 20.12.2021. Так, відповідно з урахуванням статей 526, 527, 530 ЦК України, має бути доведеним надання позичальникові грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості за кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Суду не надано жодного доказу, що свідчив би про факт отримання [PERSON] грошових коштів від ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» на виконання договору № 555160620335 чи №555160620335001 від 20.12.2021 Розрахунок заборгованості, на який посилається позивач, не є первинним документом, який підтверджує отримання коштів, а отже не є належним доказом існування боргу [PERSON] за вказаними договорами Оскільки належних та допустимих доказів отримання коштів відповідачем за первісним договором №555160620335\~ суду не надано, то відповідно і позивач не довів, що набув права вимоги до відповідача. Враховуючи наведене вище, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити через недоведеність, що не перешкоджає повторно звернутися до суду, за наявності інших доказів. Згідно з п. 6 ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно до ч.1 ст. 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на те, що позивач сплатив судовий збір при подачі позову і йому в задоволенні позову відмовлено, то відповідно такі судові витрати позивачу не відшкодовуються та покладаються на позивача.

Outcome: dismissed