Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-21 00:00:00

01.08.2024 позивач - товариство з обмежено.ю відповідальністю «Санфорд Капітал» (далі - ТОВ «Санфорд Капітал») звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову вказує, що 25.06.2019 ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] і ТОВ «Нью Файненс Сервіс» був укладений договір кредиту та страхування №Z75.25844.005412558, що є змішаним договором та поєднує в собі елементи кредитного договору та договору страхування. Банк надав позичальнику кредит (грошові кошти) на власні потреби в сумі 11800 грн., включаючи витрати на страховий платіж в сумі 1627,59 грн, строк кредитування становить 18 місяців і датою повернення кредиту є 25.12.2020 з річною змінюваною процентною ставкою - 9,99 %, яка в подальшому не змінювалась. Позичальник виконав свої зобов`язання з повернення суми кредиту разом з процентними платежами лише частково, сплатив банку 1995 грн. Після закінчення строку кредиту кредитор не здійснював нарахування процентів за користування кредитними коштами, не нараховував штрафні санкції та комісії. У зв`язку із зазначеним, станом на 25.12.2020 заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором становить 14435,69 грн, яка складається з заборгованості за основним боргом в сумі 11012,37 грн заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками в сумі 3423,32 грн. 16.11.2023 АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «СОНАТІ» уклали договір факторингу № 16/11-23, відповідно до якого останнє набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №Z75.25844.005412558 від 25.06.2019. 29.12.2023 ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ» та ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» уклали договір факторингу № 29/12-23, відповідно до якого ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» набуло права грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором. Оскільки відповідач в добровільному порядку не виконує своїх зобов`язань згідно вищезазначеного кредитного договору, тому просить стягнути 16849,58 грн заборгованості за кредитним договором, яка складається з: заборгованості за основним боргом в сумі 11012,37 грн, заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками в сумі 3423,32 грн, 3% річних в сумі 504,24 грн і втрат від інфляції в сумі 1909,65 грн, а також просить стягнути судові витрати у виді сплаченого судового збору в сумі 2422,40 грн та 7200 грн витрат на правничу допомогу. Ухвалою судді Полонського районного суду Хмельницької області від 13.08.2024 у справі відкрито провадження та постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідач у встановлений строк відзиву на позовну заяву не подав. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 25.06.2019 ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] і ТОВ «Нью Файненс Сервіс» був укладений договір кредиту та страхування №Z75.25844.005412558, що є змішаним договором та поєднує в собі елементи кредитного договору та договору страхування. Банк надав позичальнику кредит (грошові кошти) на власні потреби в сумі 11800 грн., включаючи витрати на страховий платіж в сумі 1627,59 грн, строк кредитування становить 18 місяців і датою повернення кредиту є 25.12.2020 з річною змінюваною процентною ставкою - 9,99 %, яка в подальшому не змінювалась. Позичальник виконав свої зобов`язання з повернення суми кредиту разом з процентними платежами лише частково, сплатив банку 1995 грн. Після закінчення строку кредиту кредитор не здійснював нарахування процентів за користування кредитними коштами, не нараховував штрафні санкції та комісії. Відповідно до 1.7, 3.12 договору банк надає кредит позичальнику для власних потреб шляхом переказу коштів у розмірі 11800 грн на рахунок № [NUMBER] , який відкриває банк позичальнику, та позичальник доручає банку оплатити страховий внесок за рахунок кредиту в розмірі 1627,59 грн згідно з умовами договору добровільного страхування життя, укладеного відповідно до п. 2 цього договору. Згідно з п. 1.8 змінювана процентна ставка визначається як змінна частина ставки в розмірі 9,5% збільшена на маржу банку в розмірі 0,49%. Своїм підписом у договорі [PERSON] підтвердив, що погоджується з тим, що Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб АТ «Ідея Банк», тарифи та паспорт споживчого кредиту є невід`ємними складовими цього договору та зобов`язується виконувати їх; ознайомлений з Договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, тарифами, вони йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення; акцептує публічну пропозицію про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб АТ «Ідея Банк», які розміщені на офіційному вебсайті банку. Цього ж дня між банком і [PERSON] було підписано паспорт споживчого кредиту, який є додатком №1 до договору кредиту та страхування №Z75.25844.005412558 від 25.06.2019. 04.06.2019 року АТ «Ідея Банк» перерахував кредитні кошти, відповідно до умов договору, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією ордера розпорядження №1 (а.с.121). 16.11.2023 року між АТ «Ідея Банк» і ТОВ «ФК «Сонаті» було укладено договір факторингу №16/11-23, відповідно до умов якого АТ «Ідея Банк» відступило за плату, а ТОВ «ФК «Сонаті» набуло права вимоги до позичальників, зазначених у реєстрі боржників (а.с.35- 41). 29.12.2023 року між ТОВ «ФК «Сонаті» та ТОВ «Санфорд Капітал» укладено договір факторингу №29/12-23, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Сонаті» відступило за плату, а ТОВ «Санфорд Капітал» набуло права вимоги до позичальників, зазначених у реєстрі боржників (а.с.28-34). Відповідно до витягу з реєстру боржників №1 до договору факторингу №29/12-23 від 29.12.2023 року ТОВ «Санфорд Капітал» набуло право вимоги заборгованості до [PERSON] за кредитним договором №Z75.25844.005412558 від 25.06.2019 в сумі 14435,69 грн, яка складається з заборгованості за основним боргом в сумі 11012,37 грн заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками в сумі 3423,32 грн (а.с. 43). Відповідно до ст.\~526, ч. 1 ст.\~527 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно з ч. 1 ст.\~1054, п. 1 ч. 1 ст.\~512 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (ч. 4\~ст. 631 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України вимоги позивача про стягнення з [PERSON] 504,24 грн - 3% річних і 1909,65 грн - втрат від інфляції, нарахованих за період з моменту закінчення строку дії Договору 26.12.2020 і до введення воєнного стану в Україні - 23.02.2024 (а.с.50, зворот) підлягають задоволенню. Враховуючи викладене,\~зі [PERSON] \~на користь\~ТОВ «Санфорд\~Капітал» необхідно\~стягнути \~ 16849,58\~грн заборгованості\~за кредитним\~договором,\~яка складається\~з:\~ заборгованості\~за основним\~боргом в\~сумі 11012,37\~грн,\~заборгованості за\~нарахованими та\~несплаченими відсотками\~в сумі\~3423,32\~грн,\~3%\~річних в\~сумі 504,24\~грн та\~1909,65\~грн \~втрат від\~інфляції,\~нарахованих за\~період з\~моменту закінчення\~строку дії\~Договору 26.12.2020 і до введення воєнного стану в Україні - 23.02.2024. Що стосується вимоги про стягнення 7200 грн. витрат на правничу допомогу, то суд дійшов такого висновку. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3\~ст. 2 ЦПК України). Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 4\~ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частиною 8\~ст. 141 ЦПК України\~визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі\~ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України» (§80), від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (§§34-36), від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» (§95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Зазначена правова позиція викладена зокрема в постанові Верховного Суду від 15.04.2020 у справі №199/3939/18-ц. З огляду на викладене, визначаючи розмір витрат на правничу допомогу, суд бере до уваги норми ч. 4\~ст. 137 ЦПК України, характер спірних правовідносин, складність справи, обсяг виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), час, витрачений адвокатом на виконання робіт, значення справи для сторін, з урахуванням вимог розумності та справедливості, вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути 7200 грн понесених ним витрат на професійну правничу допомогу. Згідно\~ст.141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422 грн 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved