Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-13 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. 1.1 В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що позивачка та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі з 22.07.2011. Від шлюбу у них народився син, [PERSON] , [INFO] . Рішенням Дубенського міськрайонного суду від 29.08.2014 шлюб між сторонами було розірвано, дитину залишено проживати з матір`ю. 18.08.2015 позивачка зареєструвала шлюб з [PERSON] , після укладення шлюбу змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». На даний час дитина проживає з позивачкою за адресою: [ADDRESS] . Дитині 12 років, однак він не пам`ятає свого батька та не прив`язаний до нього, так як батько не бере участі у його вихованні та не спілкується з ним. За своє життя хлопчик батька не бачив, зі слів матерів той навідував сина лише раз на день народження, коли хлопчику виповнився 1 рік. Дана обставина свідчить про те, що відповідача не хвилює життя його осина. Позивачка усі ці роки не чинила перешкод у спілкуванні відповідача з сином, однак відповідач сам не бажає спілкуватися з ним, не шукав зустрічі з дитиною. Тому, просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON] . 1.2 Відповідач подав заяву, згідно якої позовні вимоги в частині позбавлення його батьківських прав визнає, так як не приймає участі у вихованні та утриманні сина. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Ухвалою головуючого судді Ральця Р.В. від 29.07.2024 відкрито провадження в справі і призначено підготовче засідання. 20.09.2024 ухвалою головуючого судді Ральця Р.В. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 14.10.2024, сторони повідомлені про час і місце розгляду справи. 04.10.2024 ухвалою суду справу прийнято в провадження головуючої судді Жуковської О.Ю та ухвалено розгляд справи продовжити зі стадії судового розгляду 14.10.2024. Крім того, ухвалою суду від 04.10.2024 закрито провадження у справі за позовом [PERSON] , представник позивача Вишковська Валентина Іванівна до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - орган опіки та піклування Дубенської міської ради про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів в частині позовних вимог щодо стягнення з [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] . В судовому засіданні представник позивачки адвокат Вишковська В.І. позовні вимоги підтримала повністю з підстав, викладених у позовній заяві та пояснила, що сторони перебували у шлюбі до 2014 року, однак живуть окремо з 2012 року, маже відразу після народження сина. Шлюб було розірвано після досягнення дитиною одного року. З 2013 року батько взагалі не приймає участі у вихованні та утриманні дитини. Хлопчику на даний час 12 років і батька він не пам`ятає і не знає. Востаннє батько був на святкуванні Дня народження коли дитині виповнився один рік. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та пояснила, що вихованням дитини повністю займається вона, батька дитина не знає і не може його навіть згадати. З того часу, як дитині виповнився один рік, відповідач жодного разу не дзвонив, не приїжджав, не вітав зі святами, не дарував подарунків, навіть не цікавився як син живе, чи він здоровий. Дитина батька взагалі не бачила. Представник Органу опіки та піклування Дубенської міської ради позовну заяву підтримав та вказав, що відповідач взагалі не цікавиться дитиною, не бере участі у її вихованні та утриманні, не відвідує дитину за місцем її проживання, він злісно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно сина. Батько не звертався до органу опіки щодо усунення перешкод у спілкуванні з дитиною. Під час спілкування з хлопчиком, він пояснив, що свого біологічного батька не пам`ятає. Тому, вважають, що оскільки [PERSON] свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до сина [PERSON] , його доцільно позбавити батьківських прав, це відповідатиме інтересам дитини. ІІІ. Фактичні обставини справи. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Дубенського міськрайонного суду від 29.08.2014 розірвано (а.с.12). Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.9). 18.08.2015 [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] . Після укладення шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.17). Дитина зареєстрована та проживає з позивачкою за адресою [ADDRESS] , що підтверджується інформаційною довідкою про склад зареєстрованих у житловому будинку №07-03-15/1559, наданою ЦНАП Дубенської міської ради 08.07.2024 (а.с.11). Згідно інформації, наданої КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Дубенської міської ради, на обліку в амбулаторії №3 перебуває дитина [PERSON] , [INFO] . При зверненні до лікаря за медичною допомогою, проходженні профілактичних оглядів та проведені профілактичних щеплень, хлопчика супроводжує мама, вона ж цікавиться станом його здоров`я, консультується з приводу його захворювань. Тато дитини до дільничного лікаря педіатра з приводу захворювань сина не звертався, станом його здоров`я не цікавився (а.с.16). [PERSON] навчається у 7-Б класі Дубенського ліцею №5. Мама дитини спілкується з класним керівником та педагогами, які навчають сина, відвідує батьківські збори та цікавиться ліцейним життя дитини. Батько [PERSON] з 01.09.2017 по даний час батьківські збори не відвідував, не цікавився станом навчання дитини, не телефонує, не підтримує зв`язок з класним керівником та адміністрацією ліцею (а.с.15). Згідно Акту обстеження матеріально - побутових умов проживання сім`ї встановлено, що малолітній [PERSON] , [INFO] , проживає в задовільних умовах, в нього є окрема кімната, об лаштована усім необхідним для проживання та навчання. Згідно заяви куми [PERSON] гр. [PERSON] та сусідки [PERSON] , батько дитини впродовж останніх п`яти років не бере участі у вихованні та утриманні свого малолітнього сина, разом з ним не проживає, його життям не цікавиться (а.с.13). Також, матеріалами справи встановлено, що [PERSON] , який є біологічним батьком [PERSON] , [INFO] до Органу опіки та піклування Дубенської міської ради із заявою про визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з ним, оскільки проживає окремо від них, чи з будь-якими іншими заявами щодо участі у вихованні та спілкуванні з дитиною чи щодо перешкоджання йому у спілкуванні з дитиною з боку матері або інших родичів, не звертався. (а.с.14). В матеріалах справи також міститься заява [PERSON] , засвідчена приватним нотаріусом Дубенського районного нотаріального округу Коник Б.М., згідно якої останній визнає позов [PERSON] про позбавлення його батьківських прав відносно малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , так як він не приймає участі у його вихованні та утриманні. Відповідно до письмового висновку органу опіки та піклування Дубенської міської ради від 20.09.2024 визнано неналежним виконання батьківських обов`язків відповідачем та вважають за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] (а.с.37-42). IV. Норми права, які застосував суд. За змістом ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Вирішуючи даний позов, суд, згідно ст. 3 Конвенції про права дитини, ухваленої Резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989 р., ратифікованої Постановою ВРУ від 27.02.1991, приділяє першочергову увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дітей. Статтею 3 Конвенції про права дитини встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці Конвенції зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки батьків…, які відповідають за неї за законом. Держави-учасниці Конвенції забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї… (ст.9 Конвенції про права дитини). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 цієї Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Як роз`яснено у п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справи про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і у сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. У принципі № 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року, записано: «Дитина, якщо це можливо, повинна зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, і звичайно, в атмосфері любові та матеріального забезпечення». Крім цього, суд враховує, що дотримуючись рівноваги між інтересами дитини та інтересами батьків, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (Рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року по справі «Хант проти України»). Згідно ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. V. Мотивована оцінка і висновки суду. 5.1 Стороною позивача було надано до суду достатньо доказів того, що відповідач свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно свого малолітнього сина [PERSON] , протягом останніх п`яти років не приймає участі у його вихованні та утриманні, не цікавиться його життям та здоров`ям і подання позову, насамперед, є способом захисту прав та інтересів дитини. Відповідач визнав позовні вимоги та не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав. Суд першочергову увагу приділяє якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Враховуючи, що малолітній [PERSON] не знає свого батька, який зовсім не виконує батьківські обов`язки та не бажає спілкуватися з сином, тому є підстави для позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно сина [PERSON] , відповідно п.2 ч.1 ст.164 СК України. 5.2 Також, суд роз`яснює [PERSON] , що у відповідності до ч. 1 ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, після зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав. 5.3. Частина 1 ст.133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Позивачка у справі звільнена від сплати судового збору, що є підставою для стягнення із відповідача в порядку ст.141, 142 ЦПК України 1211,20 грн. грн. судового збору в дохід держави.

Outcome: approved