Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-14 00:00:00

12.08.2024 позивачка звернулась до суду із вказаним позовом. В його обґрунтування вказала, що 31.07.2005 зареєструвала шлюб з відповідачем. У шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] . Останній навчається на 3 курсі у Фаховому коледжі ЗВО «Відкритий міжнародний університет розвитку людини «Україна», вартість якого на рік складає 17000 грн. Відповідач від обов`язку забезпечувати сина ухиляється. Навчання сина зумовило виникнення витрат на його проживання, харчування, проїзд, додаткові витрати на підручники та інші матеріали. Проте, працювати та себе забезпечувати він можливості немає, а тому повністю перебуває на її утриманні, що вкрай важко самостійно забезпечити. Крім цього, на її утриманні перебуває неповнолітній син [PERSON] . Тому, просить позов задоволити та стягнути з відповідача на її користь аліменти на час навчання сина [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 5000 грн щомісячно, з щорічною індексацією, до закінчення навчання але не більше як досягнення ним двадцятитрьохрічного віку. 14.08.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Позивачка подала клопотання про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задоволити. Відповідач у судові засідання 17.09.2024, 11.10.2024 не з`явився, проте належним чином повідомлявся про дату та час судового засідання, що підтверджується, рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень (судових повісток), які містяться в матеріалах справи та які повернулися на адресу суду з відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою. Заяв чи клопотань про розгляд справи за його відсутності не подавав, про причини неявки не повідомляв. Також відповідачем не було подано відзиву на позов. Згідно із висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 25.04.2018 року у справі №800/547/17 направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсні адреси є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним. При цьому, отримання зазначених листів адресатом перебуває поза межами контролю відправника. Відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Таким чином, суд вважає, що відповідач є повідомлений про розгляд справи належним чином. Як передбачено ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе здійснити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Оцінивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 31.07.2005 зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] (а.с. 11). Сторони є батьками [PERSON] , а такод [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] , серії [NUMBER] (а.с. 12, 14). Позивачка разом з дітьми: [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , згідно з витягами з реєстру територіальної громади (а.с. 8, 13, 15). [PERSON] навчається у Фаховому коледжі «Освіта» ЗВО «Відкритий міжнародний університет розвитку людини «Україна» на 3 курсі денної форми начання, термін закінчення навчання 30.06.2025, вартість якого за весь строк складає 68000,00 грн, що підтверджується копією договору про надання освітніх послуг закладом фахової передвищої освіти №01245-БР від 23.07.2021, копією договору про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців №01245-БР-ПП від 23.07.2021 та копією довідки від 17.05.2024, виданою проректором з освітньої діяльності даного ЗВО (а.с. 16, 17-20, 21-25). Відповідно до ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. За змістомст. 199 СК України обов`язок утримувати повнолітнього сина, який продовжує навчання, покладено на обох батьків. Згідно з ч. 1ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Як роз`яснено п.20 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 р. №3 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. У позовній заяві позивачка зазначає, що син сторін навчається, у зв`язку з цим має додаткові витрати, зокрема на проживання, харчування, проїзд, проте не працює, інших доходів не має, перебуває на утриманні матері, якій не вистачає коштів для забезпечення потреб дитини, що навчається. На підтвердження своїх доводів, а саме наявності значних додаткових витрат, пов`язаних із навчанням сина, позивачка жодних доказів суду не надала. Однак, наявні обставини не звільняють відповідача від обов`язку утримання свого повнолітнього сина на період навчання. Тому, враховуючи вищенаведене, беручи до уваги матеріальний стан сторін та їхнього сина, який навчається, вимоги розумності та справедливості, суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити частково, з відповідача стягнути аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн. щомісячно на час навчання сина, починаючи з 12.08.2024 (з дня звернення з позовом до суду) і по 30.06.2025 (дата закінчення навчання, згідно з довідкою). Враховуючи часткове задоволення позову,

Outcome: partial