Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-23 00:00:00

І. Зміст позовних вимог та заперечень сторін Позивач звернувся до суду із позовною заявою про розірвання договору та стягнення коштів з відповідача. Обґрунтування своїх вимог позивач вказав на те, що 19 січня 2022 року, між [PERSON] та товариством з обмеженою відповідальністю «ПЛК ГРУП» укладено Договір про надання послуг з підбору та доставки автомобілю № 627Д190122. Відповідно до умов Договору його сторони підписали Додаток № 1 до цього - Лист-замовлення, у якому позивач виклав свої вимоги до автомобілю, що має бути підібраний за цим Договором та доставлений йому. Згідно з п. 2.1. Договору, Виконавець зобов`язується відповідно до Листа-замовлення Замовника забезпечити надання комплексу послуг по підбору, оформленню (в тому числі митному) та доставці автомобіля в пункт призначення, зазначений в Листі-замовлення, і видати його, а також супутні документи Замовнику за Актом Приймання-передачі автомобіля (Додаток 2 до цього Договору), а Замовник зобов`язується на умовах даного Договору прийняти та оплатити вартість автомобіля, а також вартість комплексу послуг, наданих Виконавцем та супутніх послуг. Відповідно до п.п. 5.1; 5.2. Договору, під час заповнення Листа замовлення, Замовник надає Виконавцю завдаток в розрахунок платежів за комплекс послуг на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Розмір завдатку становить 400 доларів США у еквіваленті до гривні за офіційним курсом на день розрахунку. В разі якщо ставка на аукціоні становитиме більше, ніж 4000 (чотири) тисячі доларів США у еквіваленті до гривні за офіційним курсом НБУ на день розрахунку, то завдаток складає 10% від вартості максимальної ставки на аукціоні. Так, відповідно до Листа замовлення Додаток № 1 до договору про надання послуг з підбору, оформлення та доставки автомобіля № 627Д190122 [PERSON] , як Замовник, замовив автомобіль, вартість автомобіля за цим договором встановлено в доларах по курсу НБУ і орієнтовно складає (включає стандартні послуги, які містяться в п.3): 10 600 доларів США, що відповідає сумі 301 147 грн. за офіційним курсом НБ України, встановленим на дату підписання договору. Сума задатку за цим Договором встановлено в доларах і складає: 1000 доларів США, що відповідає 28 410 грн. за офіційним курсом НБ України, встановленим на дату підписання договору. З метою виконання покладених на себе зобов`язань після підписання Договору [PERSON] , як Замовник, сплатив ТОВ «ПЛК Груп» 9 600 доларів США за умовами 5.1 та 5.2 Договору, що було проведено 24 січня 2022 року. Відповідно до п. 3 Листа-замовлення Комплекс послуг Виконавця включає: оформлення в країні продажу; митне оформлення на кордоні; митне оформлення на митниці призначення; державну реєстрацію; доставка по окремим тарифам до України вартість якої буде входити в кінцеву вартість автомобіля. Відповідно до п. 3.4.3. Договору Замовник має право на «отримання комплексу послуг відповідно до прийнятного та оформленого Листа-замовлення». 20.01.2022 Виконавцем створено особистий кабінет за веб-адресою: «https://members.plc.auction» для перегляду статусу автомобіля та оплати послуг за цим Договором (надалі - «Особистий кабінет»). В Особистому кабінеті відображено інформацію про наявність рахунку та здійснення 20.01.2022 оплати за послуги 1 000 доларів США готівкою, 24.01.2022 року 9 600 доларів США готівкою та 24.01.2024 року 54 долара США, що разом становить 10 654 доларів США. Відповідно до Акту приймання-передачі грошових коштів, Замовник передав Виконавцю грошові кошти у розмірі 273 120,00 гривень, що еквівалентно офіційному курсу долара США на момент передачі грошових коштів - 9 600 доларів США. Відповідно до п. 5.1. Договору «Під час заповнення Листа-замовлення, Замовник видає Виконавцю завдаток в рахунок платежів за комплекс послуг на підтвердження замовлення і на забезпечення його виконання». Відповідно до інформації від Виконавця, яка відображається в Особистому кабінеті, останнім придбано автомобіль «Hyundai Sonata» 2014 року випуску, VIN № [NUMBER] , лот№ СА20136388АС20211 (надалі - «Автомобіль») на аукціоні в Кореї. Зазначений Автомобіль повинен був прибути до порту у лютому місяці 2022 року, проте починаючи з 23.02.2022 жодної інформації щодо доставки Автомобіля від Виконавця не надходило. Лише 14.03.2022 після неодноразових нагадувань та звернень до Виконавця про статус Автомобіля, з невідомих причин останній повідомив про повернення Автомобіля до Кореї та необхідність оплати такого повернення у розмірі 1 000 доларів США. Проте жодного рахунку так і не було виставлено, як і не було повідомлено юридичні підстави повернення Автомобіля та підтверджуючі документи необхідності його повернення, вартості послуг, як і підтверджуючих документів купівлі Автомобіля, окрім інформації, яка відображається в Особистому кабінеті на сайті Відповідача щодо марки автомобіля, vin-коду та номеру лоту. В подальшому Відповідач повідомив про наявність загального листа ТПП України від 28.02.2022 про засвідчення форс-мажорних обставин, яким, начебто обґрунтовував повернення авто до Кореї та неможливість виконання умов Договору. Проте, такий лист є загальним, міститься у публічному просторі та не стосується конкретно Відповідача, посилаючись на форс-мажорні обставини, Відповідач фактично відмовився від виконання укладеного між ними договору, чим порушив його умови. Погодження змін умов договору не було, жодна із запропонованих Відповідачем пропозицій подальшого розвитку у форс-мажорній ситуації була неприйнятна. Жодних додаткових угод до Договору щодо зміни умов не укладалось та не узгоджувалось. Відповідач не довів форс-мажорні обставини, оскільки такі обставини засвідчуються виключно сертифікатом, а на сайті ТПП України 28 лютого 2022 року розміщено загальний офіційний лист, в якому зазначено, що його видано на підставі статей 14, 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» та статуту ТПП України. Посилаючись на форс-мажорні обставини, як на підставу для звільнення від відповідальності, зацікавлена сторона повинна довести, в чому саме їх вплив в кожному конкретному випадку. Відповідно до п. 8.2 Договору сторона, для якої створилася неможливість виконання прийнятих на себе зобов`язань, внаслідок дії форс-мажорних обставин, зобов`язана в письмовій формі повідомити іншу Сторону про час настання, можливу тривалість та вірогідну дату припинення дії даних обставин. Таких відомостей Відповідач не надавав. Відповідно до рішення Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в рамках справи № 916/1788/22 (ЄДРСРУ № 112607541) від 02 серпня 2023 року: «Наявність форс-мажорних обставин засвідчується Торгово-промисловою палатою України та уповноваженими нею регіональними торгово-промисловими палатами відповідно до статей 14, 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати України" шляхом видачі сертифіката. Наявність сертифікату Торгово-промислової палати України про форс-мажор суд має оцінювати у сукупності з іншими доказами, тобто дані обставини не мають преюдиційного характеру, і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості належного виконання зобов`язання, повинна довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що вони були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку. У постанові Верховного Суду від 07. Об. 2023 у справі № 912/750/22 викладено висновок про те, що лист Торгово-промислової палати України №2024/02.0-7.1 від 28.02.2022 не можна вважати сертифікатом у розумінні статті 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні", а також такий лист не є документом, який був виданий за зверненням відповідного суб`єкта (відповідача), для якого могли настати певні форс-мажорні обставини. Лист Торгово-промислової палати України адресований "Всім, кого це стосується", тобто необмеженому колу суб`єктів, його зміст носить загальний інформаційний характер та констатує абстрактний факт наявності форс-мажорних обставин без доведення причинно-наслідкового зв`язку у конкретному зобов`язані. Лист Торгово-промислової палати України від 28.02.2022, на який посилався скаржник у судах попередніх інстанцій, та яким визнано форс-мажорною обставиною військову агресію; російської федерації проти України, є загальним офіційним документом та не містить ідентифікуючих ознак конкретного договору, зобов`язання, виконання якого стало неможливим через наявність зазначених обставин. Отже, лист Торгово-промислової палати України не можна вважати сертифікатом у розумінні статті 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні Враховуючи наведені висновки Верховного Суду щодо застосування статті 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" Верховний Суд вважає лист Торгово- промислової палати України від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 таким, що не є сертифікатом у розумінні статті 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" та не містить ідентифікуючих ознак конкретного договору, зобов`язання, виконання якого стало неможливим через наявність зазначених обставин». Враховуючи вищенаведене Відповідачем не виконані умови Договору щодо повідомлення про форс-мажорні обставини, які унеможливлюють виконання умов Договору, що у свою чергу приводить до висновку, що Відповідач не вважає їх таким, що унеможливлюють виконання, а зважаючи на постанову Верховного Суду можна зазначити, що Відповідач не може посилатися на форс-мажорні обставини без сертифікату Торгово- промислової палати України виданого безпосередньо на ім`я Відповідача. Згідно з п. 8.3 Договору при настанні будь-якої вказаної в п.8.1 форс-мажорної обставини, за згодою сторін, дія чинного Договору або подовжується, або переноситься, або припиняється. Згідно з п.3.1.2 Виконавець зобов`язується забезпечити надання комплексу послуг відповідно до Листа-повідомлення Замовника, який є невід`ємною частиною Договору. Відповідно до п.5.3. Договору Замовник сплачує Виконавцю суму вартості автомобіля в країні, де здійснюється купівля замовленого автомобіля включаючи вартість доставки автомобіля до України та комісії майданчика, за винятком завдатку, який був внесений Замовником. Відповідно до п. 4.5 Договору в ході виконання договору за згодою Сторін до Листа-замовлення можуть вноситися зміни шляхом заповнення та підписання нової редакції Листа- повідомлення. або узгодження змін засобами електронного, факсимільного (які мають силу оригіналу) чи поштового зв`язку обома сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Тобто, Сторонами не досягалось згоди про зміну умов Договору або його припинення, , а отже Договір є таким, що виконується. Позивач постійно намагався зв`язатись із Відповідачем для уточнення статусу доставки Автомобіля та виконання умов Договору, проте Відповідач не надав жодної інформації, повністю проігнорував вимоги Позивача та відмовився виконувати умови Договору. 23.08.2022 Відповідач зазначив, що авто буде продано в Кореї, а гроші будуть повернуті, проте станом на сьогодні, жодної інформації щодо продажу авто не надано, як і не виконано умови Договору. В подальшому Відповідач відмовився виконувати умови Договору та більше ніж рік не відповідає на повідомлення, припинив свою участь у власному ж чаті між Позивачем і Відповідачем, що підтверджується доданими фото-знімками екрану і протоколом огляду мобільного телефону Позивача та не отримує поштову кореспонденцію, в тому числі із вимогою, направленою Позивачем. Крім того, Відповідачем так і не надано підтверджуючих документів щодо придбання автомобіля, визначеного Листом-замовленням до Договору, на аукціоні Кореї та у зв`язку із ненаданням підтверджуючих документів на понесені витрати щодо його придбання. На підставі викладеного позивач просить суд розірвати про надання послуг із підбору та доставки автомобіля №627Д190122 від 19.01.2022 року, укладеного між ТОВ «ПЛК Груп» та [PERSON] , у зв`язку з істотним порушенням його умов та стягнути з відповідача грошові кошти, передані за цим договором. Відповідач у відзиві заперечив проти вимог позивача, вказавши на те, що дійсно між сторонами укладено договір про надання послуг із підбору та доставки автомобіля №627Д190122 від 19.01.2022 року, укладеного між ТОВ «ПЛК Груп» та [PERSON] . На виконання його умов відповідачем у Республіці Корея придбано автомобіль «Hyundai Sonata» 2014 року випуску, VIN № [NUMBER] , лот№ СА20136388АС20211 , за що позивач сплатив 10 654 доларів США. Позивачу були запропоновані декілька автомобілів, що відповідали його вимогам. Ним було обрано автомобіль, що знаходися в на вантажному судні типу RO-RO, що направлялося з Республіки Корея до України, з кінцевим пунктом призначення - м. Чорноморськ Одеської області. 24 лютого 2022 року, у зв`язку з початком бойових дій з Російською Федерацією, порти Одеської області, у тому числі і порт м. Чорноморськ, виявився заблокованим для прийняття морських суден, через, що не вдалося здійснити, вивантаження замовленого Позивачем транспортного засобу. Морським перевізником - резидентом Республіки Корея «CIG SHIPPING» на адресу юридичних та фізичних осіб, що замовили послуги з доставки транспортних засобів на їх судні - було надіслано лист-повідомлення, від 07 березня 2022 року, щодо неможливості розвантаження у порту м. Чорноморська, та рішенням компанії-перевізника - не розвантажувати транспортні засобу у портах Греції та Туреччини, а повернути їх до Республіки Корея. Яке було 15 березня 2022 року, надіслано Позивачеві, засобами електронного зв`язку, а саме у чат створений у месенджері Viber, також Позивачеві було повідомлено про вимогу морського перевізника сплатити близько 1000 доларів за повернення автомобіля в Республіку Корею, та необхідність сплатити цю суму. Також йому було запропоновано обрати варіант подальшого розвитку подій - у форс-мажорній ситуації, а саме: сплатити рахунок за доставку автомобілю в Республіку Корею, сплатити виставлений рахунок за доставку автомобілю на територію України, що буде виставлений додатково; надати згоду на реалізацію автомобілю у Республіці Корея та отримати залишок грошових коштів, після його реалізації, та оплати витрат на його транспортування та процедуру реалізації; нічого не робити - автомобіль буде висталений на продаж з метою покриття витрат на його зберігання та транспортування, грошові кошти повернути не будуть. Після цього Позивачем не було обрано жодного варіанту розвитку подій, але висунуті вимоги про заміну автомобілю на інший, що вже знаходиться на території України, з його доплатою. Також Позивачем було підтверджено купівлю ним автомобілю що транспортувався на морському судні. На день подачі позову до суду та надання цього Відзиву Позивачем так і не надані відповіді на питання, поставлені з боку Відповідача, що унеможливлює обрання подальшого варіанту розвитку подій. Укладаючи оспорюваний Договір, Сторони мали на меті досягнення фактичних обставин з боку Позивача отримання на території України автомобілю, належним чином очищеного від мита та зареєстрованого у Сервісному центрі МВС України, а з боку Відповідача - отримання оплати надаваємих послуг з підбору, перевезення, оформлення (зокрема й митного), реєстрацію автомобілю. Впродовж дії Договору Сторони робили дії направлені на його виконання в натурі про що свідчить дані зазначені, у відповідності до п. 4.4. Договору у створеному чаті у месенджері Viber, та проведення оплати послуг та самого автомобілю з їх боків. Відповідач вважає за потрібне відмити наступне на хід виконання Договору у першу чергу вплинули події що почалися після 24 лютого 2022 року, тобто початок повномасштабних бойових дій між Україною та Російською Федерацією, та введення воєнного стану Указом Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 «Про введення воєнного стану в Україні». Внаслідок чого були закриті для суден торгівельного мореплавства морський порти Одеської області, зокрема ДП «Морський торгівельний порт «Чорноморськ». Через що, морське судно на борту кого знаходився придбаний Позивачем автомобіль було розвернуте у морі та направлено судно володільцем до Республіки Корея до завантажені на нього автомобілі були вивантажені до вантажного порту. Лист отриманий Відповідачем про це надавався до чату створеного у додатку Viber, та є обставиною відомою Позивачу. Зазначені обставини що не залежали від дій та/або бездіяльності Відповідача вплинули на виникнення спірних правовідносин, але навіть за цих умов, що визнані форс-мажорними, відповідно до Листа Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 року, Відповідач намагається надати послуги та виконати зобов`язання взяті на себе відповідно до умов укладеного Договору, про що свідчить його позиція висловлена Позивачеві. Тобто аргументація викладена Позивачем у своєму Позові та яка базується на твердженні що неотримання автомобілю Позивачем залежить від дій Відповідача, що нібито ґрунтувалися на Листі Торгово-Промислової палати України від 28.02.2022 року не відповідає дійсності да є свідомим намаганням створити хибну картину подій, що призвели до виникнення спірних правовідносин. Відповідно до ч.ч.1-3, 5 ст.203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Виходячи із вищезазначених правових норм, Договір укладений між Позивачем та Відповідачем є таким, що на момент укладення відповідав їх цілям та мотивам, не суперечить Цивільному кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Укладаючи Договір, правовідносини за яких, стали джерелом спірних фактів, Сторони мали на меті досягнення фактичних обставин - з боку Позивача отримання на території України автомобілю, належним чином очищеного від мита та зареєстрованого у Сервісному центрі МВС України, а з боку Відповідача отримання оплати надаваємих послуг з підбору, перевезення, оформлення (зокрема й митного), реєстрацію автомобілю. Впродовж дії Договору Сторони робили дії направлені на його виконання в натурі про що свідчить дані зазначені, у відповідності до п. 4.4. Договору у створеному чаті у месенджері Viber, та проведення оплати послуг та самого автомобілю з їх боків. На це твердження спирається заява Позивача, про невиконання зобов`язань в цілому за Договором укладеному між Позивачем та Відповідачем, що не може бути сприйнята об`єктивно у зв`язку з наведеними вище фактами. Посилання Позивача на грубе порушення зобов`язань за Договором взятих на себе Відповідачем, як підстава розірвання Договору, не підкріплено належними доказами, якими відповідно до п. 6.2. Договору є судові рішення, із доведеними там фактами, які кваліфікуються за вищевказаними ознаками. Посилання Позивача на ч. 1 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» не є такими, що можуть бути застосовані до спірних правовідносин, з наступних причин Відповідач, вчасно за відповідно до умов укладеного Договору приступив до його виконання, про що свідчить переписка у створеному відповідно до п. 4.4. укладеного Договору. Та надав Позивачеві на розгляд декілька варіантів автомобілей, що підходили до вимог викладених Позивачем у Додатку № 1 до Договору. Одночасно слід зауважити, що укладений між Сторонами Договір, не містить окреслених строків його виконання, тому посилання Позивача на нібито, порушення строків надання послуг за Договором, є нікчемним, зважаючи на відсутність таких строків у укладеному Договорі, та погодження цього з боку Позивача прийняттям умов Договору та засвідчення його своїх особистим підписом. Укладаючи з Відповідачем Договір Позивач, мав у своєму розпорядженні текст договору, та мав можливість ознайомитися з ним, та у разі незгоди з його положеннями відмовитися від його укладання, або внести до нього свої правки. Свідчень про його незгоду з умовами Договору, та порядком його виконання у розпорядженні Відповідача на мається, та відповідно вони не були прикладені до позовної заяви, таким чином Сторони Договору уклали його у відповідності до діючого законодавства України, реалізуючи свої законні права та взяли за ним обов`язки передбачені ним та діючим на момент укладання Договору законодавством України. Мета та суть Договору укладеного між Сторонами, зазначена у п. 2.1. Договору та полягає у наданні від Відповідача до Позивача - комплексу послуг з підбору, оформленню та доставці автомобілю у пункт призначення, з наданням документів що супроводжують виконання цих дій. У даному пункті жодним чином не зазначається про будь-які операції з купівлі-продажу речей та рухомого майна. Статтями 902, 903 та 905 ЦК України передбачено, що виконавець повинен надати послугу особисто або у випадках, встановлених договором, має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору; також якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором в строк встановлений в договорі за домовленістю сторін. Розглядаючи обставини цієї справи в контексті вказаних норм права слід виходить з того, що предмет цього договору складає надання відплатної послуги з боку виконавця за завданням замовника та істотною умовою договору про надання послуг виступає обов`язок замовника оплатити виконавцеві обумовлену в договорі послугу. Також з Договору і додатку до Договору вбачається, що сторони узгодили умови щодо порядку розрахунків та розміру плати за Договором, відповідальність сторін, і містить умови про термін Договору і форс мажорні обставини. Статями 202 - 204 ЦК України передбачено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків та особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності і волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, також правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Виходячи з вищезазначеного, законодавчими нормами підтверджуються аргументи Відповідача про: - дійсність укладеного Договору; - узгодження порядку та форми розрахунків за Договором; - надання за Договором саме послуг з боку Відповідача, а не продажу товару на користь Позивача. У зв`язку із викладеним просить суд відмовити у задоволені позову в повному обсязі. Позивач у відповіді на відзив вказав на те, що Відповідач у своєму відзиві посилається на неможливість здійснити вивантаження транспортного засобу, замовленого Позивачем та зазначає про те, що останнім отримано лист-повідомлення від морського перевізника 07.03.2022 щодо неможливості розвантаження у порту м. Чорноморська та повернення транспортних засобів до Республіки Корея, а 15.03.2022 такий лист начебто був відправлений Позивачеві засобами електронного зв`язку, а саме у чат, створений у месенджер «Viber». Проте, це не відповідає дійсності, оскільки відповідно до долучених доказів до позовної заяви, а саме фотознімків такої переписки, Позивач не отримував жодного листа, а сам Відповідач не підтверджує жодним доказом свої міркування, що такий лист взагалі існував чи яким чином він стосується транспортного засобу Позивача або чи надсилався він останньому. Посилання Відповідача на висновок Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 є безпідставним з огляду на те, що такий лист є загальним, міститься у публічному просторі та не стосується конкретно Відповідача, а посилаючись на форс-мажорні обставини, Відповідач фактично відмовився від виконання укладеного між ними договору, чим порушив його умови. Погодження змін умов договору не було, жодна із запропонованих Відповідачем пропозицій подальшого розвитку у форс-мажорній ситуації була неприйнятна. Жодних додаткових угод до Договору щодо зміни умов не укладалось та не узгоджувалось. Відповідач не довів форс-мажорні обставини, оскільки такі обставини засвідчуються виключно сертифікатом, а на сайті ТПП України 28 лютого 2022 року розміщено загальний офіційний лист, в якому зазначено, що його видано на підставі статей 14, 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» та статуту ТПП України. Посилаючись на форс-мажорні обставини, як на підставу для звільнення від відповідальності, зацікавлена сторона повинна довести, в чому саме їх вплив в кожному конкретному випадку. Відповідач посилається на неможливість розірвання Договору через відсутність встановлених строків, проте не зазначає про наявність інших підстав розірвання Договору, а саме його невиконання, істотне порушення умов такого Договору, що позбавило Позивача отримати очікуване при укладанні договору та відповідно узгоджується з практикою Великої Палати Верховного Суду у постанові від 16.02.2021 по справі №910/2861/18 і згідно з ч. 2 ст. 651 ЦК України виникло право на вимагання розірвання договору. Відтак, однією з підстав розірвання договору є позбавлення однієї із сторін того нащо вона розраховувала на момент укладання відповідного договору, у цьому випадку Позивач вже більше 2 років не може отримати автомобіль, який був предметом Договору та Листа-замовлення до нього, що суттєво позбавляє його можливості користування відповідним транспортним засобом. Отже, у зв`язку з відсутністю будь-яких дій з боку Відповідача, Позивач позбавлений того, на що він розраховував під час укладання Договору, тим самим утворюючи підставу розірвання відповідного Договору про що зазначала Велика Палата Верховного Суду За умовами п.п.2.1 Договору Відповідач зобов`язався надати комплекс з підбору, оформленню (в тому числі митному) та доставки автомобілю до пункту доставки визначеного в Листі-замовленні за наслідками чого передбачено складання та підписання акту приймання-передачі автомобіля. За умовами п.п.п. 3.1.3 Договору зазначено, що Відповідач зобов`язується забезпечити Позивача необхідними документами на автомобіль, які залежать від Листа-замовлення. За умовами п.п.п. 3.3.2 Договору Позивач зобов`язався своєчасно надати належно оформленні документи необхідні для виконання зобов`язань (оформлення документів на автомобіль) Отже, припущення Відповідача про відсутність обов`язку надати Позивачу належно оформленні документи необхідні для виконання зобов`язань є безпідставним та суперечить умовам Договору. Відповідач зводить свої аргументи до начебто «незгоди Позивача - щодо сплати ним автомобілю». Проте, як вже зазначалось у позовній заяві, жодного рахунку Відповідачем так і не було виставлено, як і не було повідомлено юридичні підстави повернення Автомобіля до Республіки Кореї та необхідність оплати такого повернення. Відповідно до п. 2 Листа-замовлення визначена вартість автомобіля, яка не повинна перевищувати суму у розмірі 10 600 доларів США. Відповідно до п.3 Листа-замовлення Комплекс послуг включає: «Оформлення в країні продажу; Митне оформлення на кордоні; Митне оформлення на митниці призначення; Державна реєстрація; Сторони узгодили, що до комплексу послуг включено доставку Автомобіля до України по окремим тарифам, вартість якої буде входити в кінцеву вартість автомобіля за цим Договором». Тобто самим Договором та Листом-замовленням передбачено, що вартість доставки Автомобіля до України включено до комплексу послуг за Договором, а додаткових рахунків на оплату Відповідачем не виставлялось та жодних додаткових угод до Договору щодо зміни умов не укладалось та не узгоджувалось. Станом на сьогодні Відповідачем так і не виконано умови договору, а Позивач позбавлений можливості отримати те, на що розраховував. У своїх запереченнях на відповідь на відзив відповідач вказав про те, що визначення «істотності порушення договору» у ч. 2 зазначеної статті надано через іншу оціночну категорію «значна міра» позбавлення того, на що особа розраховувала при укладенні договору. Значна міра позбавлення того, на що особа розраховувала при укладенні договору має визначатися посилаючись на об`єктивні обставини. Так, зміст договору може допомогти визначити очікування особи на які вона розраховувала при укладенні договору і які вона визначила об`єктивно погоджуючи його умови. Ч. 2 вказаної статті передбачає лише загальну підставу - «істотність порушення договору» без можливості вказівки на об`єктивні ознаки такого порушення. Можливість зазначення об`єктивних ознак істотності порушення договору може існувати лише у поіменованих договорах, коли у абстрактній формі можна визначити його зміст та правову мету. Оціночна категорія «істотність», що міститься у ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України, має функцію отримання таких оціночних результатів як «істотність порушення» або навпаки «неістотність порушення». У свою чергу оціночні результати «істотність порушення» або «неістотність порушення» має функцію встановлення наявності або відсутності підстави для зміни або розірвання договору. Через поміщення у ч. 2 ст. 651 оціночної категорії «істотність порушення договору», суб`єкту правозастосування надається можливість у спосіб оцінки визначитися з наявністю або відсутністю оціночного факту - факту порушення договору, наявність якого і є підставою для розірвання договору. Виходячи із об`єкту оцінки суб`єкт оцінки має визначити «міру позбавлення того, на що розраховувала сторона договору при укладенні договору». У даному випадку результат оцінки, зокрема «істотність порушення» не є об`єктивно існуючим даним, як наприклад юридичний факт, а залежить від оцінки міри позбавлення можливості отримання очікуваних результатів виконання договору. Оціночний факт на відміну від інших підстав розірвання договору необхідно отримувати шляхом оцінки та не встановлюється шляхом доказування. Шляхом доказування встановлюються факти (обставини), що на момент їх встановлення є існуючими. Відповідачем пропонувалися на адресу Позивача - шляхи розв`язання спірних взаємовідносин, таким чином, неотримання Позивачем свого транспортного засобу, є продуктом волевиявлення Позивача, та з боку Відповідача вітсутнє істотне порушення умов договору. Позивачу достеменно відомо, що автомобіль придбаним ним за межами України, не був ввезений на митну територію України, та таким чином не міг бути підданий процедурі митного очищення за нормами, наведеними позивачем, відповідно з чим - не могли бути надані з боку Відповідача документи перелічені у п.7 Наказу Державної митної служби України від 17.11.2005 року №1118 «Про затвердження Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України». Проте, що підтверджується наданими до суду доказами - а саме додатком № 7 до Позову, Сторони здійснювали обмін документами та виконували дії направлені на досягнення мети Договору - отримання Позивачем транспортного засобу. Але внаслідок загальновідомих причин - а саме початком повномасштабної війни, транспортний засіб придбаний Позивачем не був доставлений до митної території України - внаслідок чого, не можливо було здійснити його митне оформлення та передати Позивачеві відповідні документи та ВМД - належним чином зареєстровану та оформлену. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 19.09.2024 року відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого судового розгляду в загальному провадженні. Ухвалою суду від 24.10.2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду на 24.10.2024 року. У судовому засіданні, яке відбулось 24.10.2024 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення. ІІІ. Фактичні обставини встановлені судом 19.01.2022 року між [PERSON] та товариством з обмеженою відповідальністю «ПЛК ГРУП» укладено Договір про надання послуг з підбору та доставки автомобілю № 627Д190122. Зав умовами названого договору ТОВ «ПЛК Груп» зобов`язалось забезпечити надання комплексу послуг з підбору, оформленню (в тому числі митному) та доставки автомобілю в пункт призначення, зазначений в Листі-замовлені, і видати його, а також супутні документи [PERSON] [PERSON] , в свою чергу, зобов`язався прийняти та оплатити вартість комплексу послуг наданих ТОВ «ПЛК Груп», а також прийняти та оплатити вартість автомобілю. На виконання умов договору відповідачем у Республіці Корея придбано автомобіль «Hyundai Sonata» 2014 року випуску, VIN № [NUMBER] , лот№ СА20136388АС20211 . Позивачем на виконання умов договору загалом сплачено відповідачу 10 654 доларів США. В ході виконання Договору зміни відповідно до п. 4.5. Договору узгоджуються, серед іншого, засобами електронного зв`язку обома сторонами. Відповідачем 07.03.2022 отримано лист-повідомлення від морського перевізника резидента Республіки Корея «CIG SHIPPING» щодо неможливості розвантаження у порту м. Чорноморська та повернення транспортних засобів до Республіки Корея, а 14.03.2022 представник позивача у месенджері «Viber» запропонував відповідачеві декілька варіантів дій щодо автомобіля, а саме: сплатити рахунок за доставку автомобілю в Республіку Корею, сплатити виставлений рахунок за доставку автомобілю на територію України, що буде виставлений додатково; надати згоду на реалізацію автомобілю у Республіці Корея та отримати залишок грошових коштів, після його реалізації. Інших варіантів у переписці наданій позивачем немає. В подальшому, судячи з переписки, позивач зголосився на продаж автомобілю на території Республіки Кореї, проте жодних доказів того, що такі дії (продаж) вчинялись суду не надано. Також суду не надано жодного правовстановлюючого документу чи іншого документального підтвердження оформлення автомобілю «Hyundai Sonata» 2014 року випуску, VIN № [NUMBER] , лот№ СА20136388АС20211 , на ім`я позивача. ІV. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. Згідно зі статтею 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Приписами статті 629 ЦК України закріплено, що договір є обов`язковим для виконання. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим (стаття 651 ЦК України). Особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів (стаття 617 ЦК України). Судом встановлено, що відповідач взяв на себе певний комплекс зобов`язань, у тому числі, придбати для позивача автомобіль та доставити його в Україну. Виходячи із суті, укладеного між сторонами договору, назване є істотною частиною умов договору. Відповідач не виконав цього свого обов`язку, більш того відповідач не надав ані суду, ані позивачу документального підтвердження того, що дійсно придбав автомобіль для позивача. Відтак, твердження позивача про те, що відповідачем вчинене істотне порушення умов договору, що, в свою чергу, є підставою для його розірвання знайшли своє підтвердження. Щодо тверджень відповідача про форс-мажорні обставини, які зумовили не виконання ним своїх зобов`язань, то слід вказати про таке. Відповідно до правових висновків викладених у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 25 січня 2022 року у справі № 904/3886/21, ознаками форс-мажорних обставин є наступні елементи: вони не залежать від волі учасників цивільних (господарських) відносин; мають надзвичайний характер; є невідворотними; унеможливлюють виконання зобов`язань за даних умов здійснення господарської діяльності; - форс-мажорні обставини не мають преюдиціальний (заздалегідь встановлений) характер. При їх виникненні сторона, яка посилається на дію форс-мажорних обставин, повинна це довести. Сторона яка посилається на конкретні обставини повинна довести те, що вони є форс-мажорними, в тому числі, саме для конкретного випадку. Виходячи з ознак форс-мажорних обставин, необхідно також довести їх надзвичайність та невідворотність. Те, що форс-мажорні обставини необхідно довести, не виключає того, що наявність форс-мажорних обставин може бути засвідчено відповідним компетентним органом; - наявність форс-мажорних обставин засвідчується Торгово-промисловою палатою України та уповноваженими нею регіональними торгово-промисловими палатами відповідно до статей 14, 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати України" шляхом видачі сертифіката. Пунктом 8.2 договору, укладеного між сторонами, визначено, що сторона, для якої створилася неможливість виконання прийнятих на себе зобов`язань, внаслідок дії форс-мажорних обставин, зобов`язана в письмовій формі повідомити іншу. Доказів такого повідомлення відповідачем позивача не надано. Проте, зі змісту, наданої позивачем переписки, вбачається, що позивач не відмовився від своїх зобов`язань за договором, натомість запропонував інші умови (продаж автомобілю в Кореї та повернення частини грошових коштів), але й ці нові умови не виконав. За таких обставин суд відхиляє відповідні доводи відповідача стосовно форс-мажору. Статтею 653 ЦК України визначено наслідки розірвання договору, зокрема, якщо договір змінений або розірваний у зв`язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору. З урахування встановлених судом фактичних обставин справи, суд дійшов висновку про правомірність вимоги позивача в частині стягнення з відповідача грошових коштів у сумі 10 600 доларів США. На підставі наведеного,

Outcome: approved