Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася 30 липня 2024 року до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірваня шлюбу. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями вищевказану справу передано 30 липня 2024 року в провадження судді Жовківського районного суду Львівської області Ясиновського Р.Б. Ухвалою судді Жовківського районного суду Львівської області від 31 липня 2024 року постановлено прийняти позовну заяву до розгляду, відкрити провадження в справі та призначити судове засідання з повідомленням (викликом) сторін у справі для розгляду справи по суті на 22 жовтня 2024 року о 09 год. 15 хв. Позовні вимоги позивач обґрунтовує наступним. Вказує, що між нею та відповідачем 28 вересня 2002 року було зареєстровано шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Львові (актовий запис № 283). Вказує, що від подружнього життя у позивача та відповідача немає неповнолітніх дітей. Підставою для розірвання шлюбу є відсутність спільних інтересів та взаєморозуміння, наявність різних поглядів на життя. Вказує, що вони із відповідачем втратили почуття любові та поваги один до одного. З відповідачем вона спільного господарства не веде та проживає окремо. Вважає, що їх із відповідачем шлюб фактично припинив існування, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам, у зв`язку із чим наполягає на його розірванні. Позивач в судове засідання не з`явилася, однак у прохальній частині позовної заяви просила розгляд справи проводити у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Відповідач відзиву на позовну заяву чи клопотань не подав. Про причини неявки суд не повідомив. На підставі ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Суд приходить до висновку про постановлення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 28 ЦПК України позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них. Судом встановлено, що позивач [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована по [ADDRESS] , згідно пенсійного посвідчення № [NUMBER] Серія [NUMBER] , є особою із інвалідністю другої групи з дитинства по зору довічно (арк. спр. 16). Відповідно до ч. 1 ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що між відповідачем [PERSON] , [INFO] , та позивачем [PERSON] , [INFO] , було зареєстровано шлюб 28 вересня 2002 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Львові (актовий запис № 283), що стверджується свідоцтвом про одруження, виданим 28 вересня 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Львові (арк. спр. 3). У зв`язку із реєстрацією шлюбу позивач змінила прізвище [PERSON] на [PERSON] . Із позовної заяви вбачається, що на час звернення до суду із такою у сторін немає неповнолітніх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, причиною розірвання шлюбу є те, що спільне проживання, ведення спільного господарства та підтримання шлюбно-сіменйих відносин між сторонами припинено через різні погляди на сімейне життя та відсутність взаєморозуміння. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд враховує, що відповідач [PERSON] проявив байдужість до збереження сім`ї. За таких обставин, суд приходить до висновку, що розлад в сім`ї носить стійкий характер, сім`я розпалась остаточно, сторони припинили подружні стосунки, втратили одне до одного почуття любові, сім`я фактично не існує. Враховуючи вищенаведене, у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог. Відповідно до частини 6 статті 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Так як позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", тому з відповідача в користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211.20 грн.

Outcome: approved