Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до Вінницького районного суду Вінницької області із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, встановлення факту проживання заявниці [PERSON] та [PERSON] , який помер [INFO] , однією сім`єю як дружина та чоловік без реєстрації шлюбу в період часу з 1976 року по 04.12.2022. Заява мотивована наступним. Заявниця [PERSON] проживала разом із [PERSON] з 1976 року як дружина та чоловік, шлюб між ними не був зареєстрований, оскільки в цьому не було потреби. За час проживання однією сім`єю як чоловіка та дружини вони вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет, займалися благоустроєм будинку: робили ремонт, купували меблі та інші предмети домашнього побуту. Окрім того, всі свята проводили в колі рідних та друзів. [INFO] [PERSON] помер. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка з кадастровим номером 0520684000:01:001:0095, яка розташована на території Мізяківсько-Хутірського старостинського округу Стрижавської ОТГ. Проте, звернувшись до нотаріуса за оформленням спадкових прав після смерті [PERSON] , їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , оскільки відсутні документи, підтверджуючі факт проживання однією сім`єю зі спадкодавцем не менш, як п`ять років до часу відкриття спадщини. Отже, встановлення факту проживання заявниці [PERSON] та [PERSON] , який помер [INFO] , однією сім`єю як дружина та чоловік без реєстрації шлюбу, їй необхідне для оформлення спадкових прав після смерті [PERSON] . На підставі викладено просить встановити факт, що вона та [PERSON] , який помер [INFO] , проживали однією сім`єю як дружина та чоловік без реєстрації шлюбу в період часу з 1976 року по 04.12.2022. В судовому засіданні 14.05.2024 заявниця [PERSON] заяву підтримала за викладених у ній обставин, просила її задоволити. Додатково вказала, що із померлим [PERSON] вони разом постійно прожили 46 років за адресою: [ADDRESS] , однак шлюб не реєстрували. Ні вона, ні її чоловік в інших зареєстрованих шлюбах не перебували. Представник заявниці - адвокат Чубенко С.В. також заяву підтримала, просила її задоволити. Додатково вказала, що у заявниці [PERSON] та померлого [PERSON] народилося двоє дітей. Син вже помер, а дочка [PERSON] жива. Однак, в свідоцтвах про народження дітей їх батьком вказаний [PERSON] , який записаний зі слів матері. Дочка заявниці на спадщину після смерті [PERSON] не претендує, оскільки в її свідоцтві про народження батьком вказаний не [PERSON] . Також в судовому засіданні було допитано свідків [PERSON] та [PERSON] , які суду показали наступне. Так, свідок [PERSON] суду показала, що заявниця [PERSON] є її сусідкою. Сім`я заявниці на теперішній час складається із неї та її дочки, а до того був ще чоловік, який помер. Із чоловіком вони вже життя прожили в будинку по сусідству. [PERSON] був батьком дітей. Заявниця разом із чоловіком жили як сім`я, разом будували хату, вели господарство, виховували дітей. Свідок [PERSON] суду показав, що заявниця є його сусідкою. Вони із [PERSON] жили в цивільному шлюбі, але на той час він не знав, що вони не перебували у зареєстрованому шлюбі. Вони разом вели господарство, обробляли город. У них також народилося двоє дітей, але син вже помер, а дочка жива. Заявниця та [PERSON] разом виховували дітей. Ухвалою суду від 18.08.2023 заяву [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі (а.с. 26). В судове засідання заявниця [PERSON] та її представник - адвокат Чубенко С.В. не з`явилися, представник заявниці подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити у їх відсутність, вимоги заяви підтримує та просить їх задоволити (а.с. 118). Представник заінтересованої особи - Стрижавської селищної ради в судове засідання не з`явився, від представника [PERSON] до суду надійшла заява, в якій вона просить розгляд справи проводити у відсутність представника заінтересованої особи, заявлені вимоги визнає та не заперечує щодо задоволення заяви (а.с. 116). Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, оскільки розгляд справи відповідно до положень цього Кодексу проводиться судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 315 ЦПК України - суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Встановлення факту проживання з [PERSON] , який помер [INFO] , однією сім`єю як дружини та чоловіка без реєстрації шлюбу заявниці необхідне для оформлення спадкових прав після смерті [PERSON] .. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до копії паспорта громадянина України [PERSON] народилася [INFO] в с. Мізяківські Хутори Вінницького району Вінницької області, з 12.01.1983 зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10-12). Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] в с. Мізяківські Хутори Вінницького району Вінницької області (а.с. 13). Відповідно до копії Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ВЖ №774281 (а.с. 4, 8) [PERSON] належить земельна ділянка площею 1,3237 га з кадастровим номером 0520684000:01:001:0095, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Мізяківсько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області. Згідно довідки Мізяківсько-Хутірського старостинського округу Стрижавської селищної ради №53 від 10.04.2023 (а.с. 7) [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , 1950 року народження, який помер [INFO] , проживали разом з 1976 року по день його смерті і вели спільне господарство за адресою: [ADDRESS] . З акту обстеження фактичного місця проживання від 24.01.2023 (а.с. 98) вбачається, що [PERSON] , [INFO] , проживала разом із померлим [PERSON] , 1950 року народження, однією сім`єю з 1976 року по день смерті [PERSON] , який помер [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідок Мізяківсько-Хутірського старостинського округу Стрижавської селищної ради №11 від 24.01.2023 (а.с. 99) та №53 від 10.04.2023 (а.с. 100) [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , згідно погосподарської книги на момент смерті був зареєстрований та проживав в [ADDRESS] . [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , проживали разом з 1976 року по день його смерті та вели спільне господарство за вказаною адресою. Згідно акту, що складений сусідами [PERSON] - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , який засвідчений старостою Мізяківсько-Хутірського старостинського округу Панасюк Л.В., в [ADDRESS] проживає сім`я [PERSON] , [INFO] , до складу якої входили його дружина [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Дане домоволодіння належить [PERSON] ,. як спадкове, яка остання успадкувала після смерті своєї матері [PERSON] .. Сім`я [PERSON] та [PERSON] була створена у 1976 році та все своє життя вони проживали в даному будинковолодінні. Після смерті [PERSON] , його дружина [PERSON] залишилася проживати в даному будинку та користується і володіє всім майном, яке залишилося після смерті [PERSON] (а.с. 101). На а.с. 102-104 містяться спільні фото [PERSON] та [PERSON] , які датовані 1979, 1984, 2015. Відповідно до копії спадкової справи, що заведена приватним нотаріусом Вінницького районного нотаріального округу Надольською Т.П. до майна померлого [INFO] [PERSON] (а.с. 30-40), [PERSON] 24.01.2023 подала приватному нотаріуса Надольській Т.П. заяву, в якій вказала, що [INFO] помер її цивільний чоловік [PERSON] , спадщину після його смерті вона приймає; 08.08.2023 заявниця [PERSON] подала приватному нотаріусу Надольській Т.П. заяву, в якій просила видати їй свідоцтво про право на спадщину, як спадкоємцю четвертої черги, який проживав зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. Постановою приватного нотаріуса Вінницького районного нотаріального округу Вінницької області Надольської Т.П. від 08.08.2023 відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті померлого [PERSON] у зв`язку з тим, що не подані всі відомості та документи, необхідні для вчинення такої нотаріальної дії (а.с. 15-16). Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Відповідно ч. 2, 4 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік, у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Згідно роз`яснень Верховного Суду України у листі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012, доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо). Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного із „подружжя", свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з господарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства. Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999 за №5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї») визначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Згідно вимог ч.4 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбі. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї. Згідно із частинами 1, 2 статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них прав та обов`язків подружжя. Відповідно до частини 1 статті 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема, права спільної сумісної власності на майно. Заявницею [PERSON] висунуто вимогу про встановлення факту, що вона та [PERSON] проживали однією сім`єю як дружина та чоловік без реєстрації шлюбу в період з 1976 року до 04.12.2022. З цього приводу суд зазначає наступне. Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Відповідно до статті 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотньої дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Визнання закону таким, що втратив чинність, припиняє його дію в повному обсязі. Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (частина перша статті 58 Конституції України) норми СК України застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набрання ним чинності, тобто не раніше 01 січня 2004 року. До сімейних відносин, які вже існували на зазначену дату, норми СК України застосовуються в частині лише тих прав і обов`язків, що виникли після набрання ним чинності. Ці права й обов`язки визначаються на підставах, передбачених СК України. Відповідно до статті 13 КпШС України права і обов`язки подружжя породжує лише шлюб, укладений у державних органах реєстрації актів громадянського стану. Час виникнення прав і обов`язків подружжя визначається моментом реєстрації шлюбу в органах реєстрації актів громадянського стану. У статті 44 КпШС України вказано, що шлюб вважається припиненим з моменту реєстрації розлучення в органах реєстрації актів громадянського стану. Таким чином, суд зазначає, що норми діючого на час виникнення спірних правовідносин (1976 рік) КпШС України не передбачали можливості встановлення факту спільного проживання чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу у зазначений [PERSON] період. З урахуванням викладеного суд доходить висновку, що у задоволенні позовних вимог про встановлення факту проживання однією сім`ю [PERSON] та [PERSON] , як жінки та чоловіка у період з 1976 року до 01.01.2004 року задоволенню не підлягають. Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 24.04.2019 (справа №163/754/17), від 06.04.2020 (справа №641/7033/18), від 24.01.2020 (справа №546/912/16-ц), від 19.03.2020 (справа №303/2868/17). Щодо встановлення факту проживання заявниці [PERSON] та [PERSON] однією сім`єю як дружина та чоловік без реєстрації шлюбу в період з 01.01.2004 до 04.12.2022 суд зазначає наступне. Встановлення факту проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу передбачає доведення перед судом факту спільного їх проживання, наявності у них спільного побуту, виникнення між ними у зв`язку із цим взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю. Під спільним проживанням слід розуміти постійне фактичне мешкання чоловіка та жінки за однією адресою, збереження ними у такому житлі переважної більшості своїх речей, зокрема щоденного побутового вжитку, сприйняття ними цього місця проживання як свого основного, незалежно від того, що будь-хто із них за особливістю своєї роботи/служби зумовлений тривалий час бути відсутнім за цим місцем проживання (несення військової служби, вахтовий метод роботи). Спільний побут, в свою чергу, передбачає ведення жінкою та чоловіком спільного господарства, наявність спільного бюджету, витрат, придбання майна для спільного користування, в тому числі за спільні кошти та внаслідок спільної праці, спільна участь в утриманні житла, його ремонт, спільне харчування, піклування чоловіка та жінки один про одного/надання взаємної допомоги тощо. До прав та обов`язків, притаманних подружжю, слід віднести зокрема, але не виключно, існування між чоловіком та жінкою, реалізацію ними особистих немайнових прав, передбачених главою 6 СК України, тощо. При цьому має бути встановлена і доведена саме сукупність вказаних усталених обставин та відносин, оскільки самі по собі, наприклад, факти перебування у близьких стосунках чоловіка та жінки або спільна присутність їх на святах, або пересилання коштів, або періодичний спільний відпочинок, або проживання за однією адресою, факт реєстрації за такою адресою при відсутності інших наведених вище ознак не можуть свідчити, що між чоловіком та жінкою склались та мали місце усталені відносини, притаманні подружжю. Наведені вище правові висновки суду повністю узгоджуються із правовими позиціями, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №554/8023/15-ц, постановах Верховного Суду від 26 вересня 2018 року у справі №244/4801/13-ц, від 28 листопада 2018 року в справі №127/11013/17, від 16 січня 2019 року у справі №343/1821/16-ц, від 24 січня 2020 року в справі №490/10757/16-ц, від 09 листопада 2020 року №757/8786/15-ц. Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу можуть бути, зокрема, але не виключно: свідоцтва про народження дітей; довідки з місця проживання; свідчення свідків; листи ділового та особистого характеру тощо; свідоцтво про смерть одного із «подружжя»; свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько; виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства та ін. Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 15 липня 2020 року по справі № 524/10054/16. На підтвердження факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу заявницею суду надано довідки Мізяківсько-Хутірського старостинського округу Стрижавської селищної ради, довідку приватного нотаріуса Вінницького нотаріального округу Надольської Т.П., акти обстеження фактичний умов проживання, спільні фото [PERSON] та [PERSON] , копію свідоцтва про народження дитини [PERSON] .. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 76, 77 ЦПК України). Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Метою встановлення факту спільного проживання заявниці зі спадкодавцем однією сім`єю як дружина та чоловік без реєстрації шлюбу є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення даного факту. Таким чином, матеріалами справи, показами свідків та дослідженими в судовому засіданні сукупністю доказів, доводиться факт того, що заявниця [PERSON] та [PERSON] у період з 01.01.2004 по 04.12.2022 проживали однією сім`єю як дружина та чоловік без реєстрації шлюбу. За таких обставин, суд вважає, що зазначений факт знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, тому заява про встановлення даного факту підлягає задоволенню. При цьому, до вказаного висновку суд дійшов, виходячи не тільки із вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (остаточне17.06.2011 року), в пункті 45 якого зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (…). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (…)». Частиною 7 статті 294 ЦПК України встановлено, що при ухваленні судом рішення в справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: partial