Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-22 00:00:00

Адвокат Музичко Руслана Василівна в інтересах [PERSON] за допомогою модуля Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про зміну розміру та способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона з 22.11.2002 перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який було розірвано на підставі рішення суду від 26.12.2017. Від шлюбу вони мають доньку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . На підставі рішення суду від 23.06.2021 по справі №752/17797/17 з відповідача було стягнуто аліменти на утримання їх сина [PERSON] щомісячно з 27.08.2019 до повноліття дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 3500 грн. При ухваленні вказаного рішення судом було враховано, що відповідач мав трьох неповнолітніх дітей, на даний час їх донька вже є повнолітньою та її аліменти не утримуються з відповідача. Станом на час розгляду вказаної справи вона витрачала на утримання двох дітей понад 20000 грн. Вказані витрати були викликані лікуванням через хвороби їх сина та його потреби у додаткових заняттях з логопедом, психологом, а також відвідуванням дитячого садочка. На даний час їх син [PERSON] відвідує школу, у зв`язку з чим вона витрачає грошові кошти щодо сплати освітніх послуг. Присуджених на підставі рішення аліментів батька вистачає на покриття потреб дитини у розмірі менше 1/7 частини тільки освітніх послуг. Відповідач крім сплати аліментів за рішенням суду в сумі 3500 грн, які сплачував не регулярно, не приймає іншої участі у вихованні та матеріальному утриманні їх сина. Стягнуті раніше аліменти в твердій грошовій сумі знецінилися, витрати на забезпечення шкільної освіти зросли в 4 рази, а її матеріального забезпечення не вистачає для задоволення всіх життєвих потреб їх сина [PERSON] . За рахунок знецінення гривні та росту споживчих цін стягнута раніше сума аліментів не буде покривати половини необхідних витрат на підтримання здоров`я та розвитку їх сина з урахуванням його індивідуальних особливостей. Позивач просила змінити розмір та спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 23.06.2021 по справі №752/17797/19, стягнувши з відповідача на її користь аліменти на утримання їх сина [PERSON] в розмірі 1/4 частки доходів відповідача, щомісячно, починаючи з дати звернення з позовом до повноліття їх сина. 12.09.2024 судом постановлена ухвала про відкриття провадження у справі, якою справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін за наявними у справі матеріалами. Представник відповідача адвокат Ковальчук Д.І. подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив задовольнити частково позовні вимоги, визначивши розмір аліментів у сумі 6500 грн, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позову до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування відзиву представник відповідача зазначив, що після припинення шлюбних відносин відповідач продовжував надавати його дітям матеріальну допомогу шляхом перерахування коштів на карткові рахунки позивача до квітня 2024 року. Після звернення позивача до державного виконавця щодо накладення арешту на рахунки відповідача через заборгованість по сплаті аліментів, відповідач перераховує кошти на рахунок виконавця. Відповідач в добровільному порядку перераховував кошти позивачу та не було заборгованості щодо їх сплати. За період з лютого 2022 року до квітня 2024 року відповідач сплатив аліментів у загальній сумі 220950 грн. Відповідач сплачує наразі аліменти виключно на рахунок державного виконавця добровільно з урахуванням його можливостей та матеріального стану. З лютого 2022 року відповідач переїхав з України та не має стабільного доходу через відсутність роботи. Також змінилося сімейне становище відповідача. Відповідач одружений та має на утриманні неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . На його утриманні знаходиться його хворий непрацездатний батько, який проживає в його власній квартирі у м. Київ. Через необхідність в утриманні його батька, сім`ї та дітей відповідач був змушений продати його автомобіль, після чого він сплатив аліменти на утримання його сина [PERSON] наперед до червня 2025 року. Відповідач надає його повнолітній доньці [PERSON] , яка навчається у Угорщині в університеті. Відповідач не заперечує щодо збільшення розміру аліментів на утримання сина [PERSON] до розміру 6500 грн. Позивач не надала докази її поганого матеріального стану та обґрунтованості необхідного розміру аліментів. Також відповідач не заперечує щодо стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/6 частки від його доходів, враховуючи перебування на його утриманні неповнолітнього сина [PERSON] . Перевіривши позовну заяву та додані до неї документи, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини, внаслідок чого позовна заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Поморцев [PERSON] народився [INFO] в м. Київ, його батьками записані [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження від [NUMBER] від 04.03.2014. На підставі розпорядження Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації від 02.11.2018 №516 визначено місце проживання [PERSON] разом із матір`ю [PERSON] . Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 23.06.2021 з [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання їх сина [PERSON] у твердій грошовій сумі 3500 грн, щомісячно, починаючи з 27.08.2019 до повноліття сина або ж зміни матеріального стану сторін. Вказане рішення набрало законної сили 11.10.2021. Відповідно до копії висновку про повторну психолого-педагогічну оцінку розвитку особи було встановлені результати оцінки фізичного розвитку дитини [PERSON] , згідно з якими рекомендовано заняття з психологом закладу освіту, з вчителем-логопедом для корекції мовлення, залучити до активної творчої діяльності, участі в культурно-масових заходах з метою розвитку здібностей та обдарувань з урахуванням індивідуальних потреб та інтересів, зокрема потреб у соціалізації та інтеграції в суспільство. Згідно з копією договору про надання освітніх послуг від 15.09.2023 №476/23, укладеного між ТОВ «Ліко-школа» та [PERSON] , дитина [PERSON] отримує освітні послуги у сфері загальної середньої освіти, за які його матір оплачує отримані послуги у загальній вартості у сумі 255980 грн за навчальний рік. [PERSON] здійснила оплату послуг на виконання вказаного договору у сумі 12793 грн, 25598 грн, 25598 грн, 25247 грн, 25447 грн, 26601 грн, 26294 грн, 26643 грн, 27298 грн, що підтверджується копією квитанції від 20.09.2023, 25.09.2023, 05.10.2023, 07.11.2023, 11.12.2023, 25.01.2024, 26.02.2024, 25.03.2024, 20.04.2024. [PERSON] уклав шлюб із [PERSON] , у якому у них народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб від 25.08.2018 та копією свідоцтва про народження від 06.05.2020 серії [NUMBER] . Батьком [PERSON] є [PERSON] , який є пенсіонером за віком. Вказані обставини підтверджуються копією свідоцтва про народження від 24.08.1972 та копією посвідчення від 26.12.2001. На підставі висновку від 02.05.2024 №2535 у [PERSON] наявні порушення функцій організму, через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі. [PERSON] здійснив переказ коштів [PERSON] щодо аліментів на утримання дитини за квітень - грудень 2024 року та січень 2025 року, що підтверджується копією платіжного доручення від 26.02.2024, 22.03.2024, 28.04.2024, 26.05.2024, 21.05.2024, 17.07.2024. Отже, з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу захисту позивачем свого права на отримання від другого із подружжя достатніх коштів на утримання неповнолітньої дитини внаслідок збільшення їх розміру. Вказані правовідносини регулюються нормами Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВР N 789-XII від 27.02.1991, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до положень ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як вбачається з позовної заяви, позивач просила суд збільшити розмір стягуваних з відповідача на її користь аліментів у твердій грошовій сумі з 3500 грн. до 1/4 частки доходів відповідача, щомісячно. Свої позовні вимоги вона обґрунтовує тим, що аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 3500 грн. щомісячно є не суттєвими, оскільки на сьогоднішній день вказані аліменти знецінилися, витрати на забезпечення шкільної освіти зросли в 4 рази, а її матеріального забезпечення не вистачає для задоволення всіх життєвих потреб їх сина [PERSON] . Вирішуючи позов та визначаючи розмір аліментів, які необхідно стягувати з відповідача на користь позивача, суд виходить з того, що відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Так, відповідно до Закону України «Про державний бюджет на 2024 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 01 січня 2024 року складає 3196 гривні. Дослідивши в судовому засіданні письмові докази, враховуючи ту обставину, що змінився в бік погіршення майновий стан одержувача аліментів, суд приходить до висновку про те, що отримувана позивачем сума аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 3500 грн. щомісячно є меншою ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму встановленого для дитини віком від 6 до 18 років та вочевидь не відповідає вимогам Сімейного кодексу України та Конвенції про права дитини про належне матеріальне забезпечення дитини та забезпечення найкращих інтересів дитини. Вирішуючи питання щодо зміни розміру аліментів у бік збільшення, суд враховує вікові потреби дитини, період навчання, стан здоров`я дитини, її батьків, а також розмір їх доходів. Крім того судом враховуються обставини про те, що відповідач має на утриманні ще одну неповнолітню дитину, з матір`ю якої перебуває у зареєстрованому шлюбі. Також у відповідача на утриманні знаходиться його хворий непрацездатний батько. Відомості про погіршення стану здоров`я позивача та відповідача відсутні. Також відсутні відомості щодо розміру доходів позивача та відповідача. Таким чином, у зв`язку з викладеним суд вважає, що справедливим та таким, що відповідатиме вимогам закону буде збільшити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] згідно з рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 23.06.2021 по справі №752/17797/19 на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] з твердої грошової суми у розмірі 3500 грн до 1/6 частки доходів відповідача щомісячно, починаючи з дня набрання законної сили рішенням і до досягнення дитиною повноліття. На думку суду, такий розмір аліментів буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а також є помірним для відповідача. За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Згідно з ч. 1, 3 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати по оплаті судового збору у сумі 1211,20 грн., у зв`язку з тим, що на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду із вказаною позовною заявою.

Outcome: partial