Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з позовом про розірвання шлюбу. 02.05.2024 ухвалою Деснянського районного суду м. Києва цивільну справу за вказаним позовом було передано за підсудністю до Селидівського міського суду Донецької області. Рішенням Вищої ради правосуддя від 29 серпня 2024 року змінено територіальну підсудність судових справ Селидівського міського суду Донецької області шляхом їх передачі до Кіровського районного суду міста Дніпропетровська з 02 вересня 2024 року. Подана позовна заява обґрунтована тим, що 18.07.2017 між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON] , [INFO] , шлюбні стосунки з лютого 2022 року погіршилися, почали виникати непорозуміння, на сьогоднішній день сім`я розпалася та відновити подружні стосунки неможливо, сторони не проживають разом та спільного господарства не ведуть з початку війни. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.09.2024 року, цивільну справу №754/6172/24, провадження №2/0203/1871/2024 було розподілено головуючому судді Іваницькій І.В., яка передана канцелярією суду\~20.09.2024 року. Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 27.09.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, яку визначено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач у судовому засідання позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про день та час слухання справи була повідомлена належним чином, 15.10.2024 через систему «Електронний суд» від неї до суду надійшла заява, в якій вона позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини першої статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з частиною 2 статті 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. За правилами, встановленими частиною 1 статті 21 Сімейного кодексу України , шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Частиною 1 статті 24 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами частин 3, 4 статті 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до статті 112 СК шлюб може бути розірвано, якщо подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та протирічить інтересам одного з них, або інтересам їхніх дітей. Таким чином, у розумінні норм сімейного законодавства, добровільність шлюбу є однією з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, у якому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії реєстрації шлюбу. Добровільність шлюбу\~це його довічна риса. Саме добровільністю шлюбу зумовлена можливість його розірвання. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Згідно з частиною 3 статті 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі\~статтею 110 цього Кодексу. За правилами, встановленими\~статтею 112 Сімейного кодексу України , суд з`ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 18.07.2017. Шлюб зареєстрований Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у м. Києві (актовий запис №1501, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 18.07.2017). Від даного шлюбу у подружжя є неповнолітня дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народженні серії [NUMBER] . Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства з лютого 2022 року, не мають наміру поновлювати відносини, сім`я носить виключно формальний характер. З урахуванням зазначених вище обставин та положень законодавства, враховуючи конституційне право особи на шлюб за вільною згодою, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя та збереження шлюбу між сторонами, який може будуватись лише на паритетних засадах, є неможливим та протирічить їх інтересам, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved