Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-09 00:00:00

Представник заявника звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: належності на праві власності житлового будинку та житлової прибудови. Підставою для звернення із заявою представник позивача вважає те, що 04 жовтня 1995 року за [PERSON] та членами його сім`ї було зареєстровано право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] . На підтвердження цього заявник надає свідоцтво про право власності, видане Управлінням житлово-комунального господарства відкритого акціонерного товариства «Авдіївський коксохімзавод». Свідоцтво було зареєстровано Донецьким бюро технічної інвентаризації за реєстровим номером 5274 від 06.10.1995 року. Відповідно до технічного паспорту заявник є власником двокімнатної квартири загальною площею 46,70 кв.м. Враховуючи оформлене право власності, заявник уклав Договір про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території. Оскільки право власності набувалося заявником до введення в дію Державного реєстру речових прав, реєстру прав власності на нерухоме майно, воно не зареєстровано в цих реєстрах. Заявник, був зареєстрований та проживав постійно у зазначеній квартирі до початку повномасштабної збройної агресії, потім був вимушений залишити вказане місце. Заявник дізнався, що внаслідок воєнних дій його будинок було пошкоджено. Заявники звернулися до Юридичного департаменту Одеської міської ради в особі Управління державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради з метою внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (Державного реєстру прав власності на нерухоме майно) інформації про належне заявникам право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . На підтвердження надав державному реєстратору оригінали правовстановлюючих документів. Державним реєстратором здійснено запит до ТОВ «Авдіївське бюро технічної інвентаризації», КП «Бюро технічної інвентаризації. Донецьк» та Авдіївської міської військової адміністрації. Оскільки на сьогоднішній день м. Авдіївка входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження та АТ «Укрпошта» не пересилає кореспонденцію. У зв`язку з відсутністю документів, які знаходяться на окупованій території реєстратор не мав можливості провести державну реєстрацію права власності. Разом з тим, відсутність реєстрації в реєстрі нерухомого майна позбавляють заявника права на отримання грошової компенсації. У зв`язку з чим, заявник вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 24 травня 2024 року матеріали цивільної справи були передані для розгляду по суті судді Свяченій Ю.Б Ухвалою суду від 29 травня 2024 року прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі з призначенням судового засідання. В судове засідання, призначене на 07 липня 2024 року з`явився представник позивача, просив не здійснювати фіксацію судового процесу технічними засобами. Від представника відповідача до суду 21.06.2024 року надійшло клопотання про розгляд справи за її відсутності. Судовий розгляд перенесено на 10 жовтня 2024 року. В судовому засіданні 10 жовтня 2024 року заявник та його представник підтримали заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, просили задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, раніше надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Зваживши доводи, перевіривши викладені у заяві по суті справи обставини та безпосередньо дослідивши письмові докази, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що згідно копії Свідоцтва про право власності на житло, виданої 04.10.1995 року Управлінням житлово-комунального господарства відкритого акціонерного товариства «Авдіївський коксохімзавод» [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] є власниками квартири загальною площею 46,70 кв. м., яка розташована за адресою: [ADDRESS] на праві приватної спільної власності. Згідно копії паспорту серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , прописаний з 31.03.1992 року за адресою [ADDRESS] . Згідно копії Договору №10001 від 19.10.1995 року начальник Управління ЖКГ ВАТ АКХЗ та власник квартири [ADDRESS] уклали зазначений договір про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території. У квартирі мешкає 3 особи. Зазначена квартира зареєстрована за гр. [PERSON] по реєстру №5274 від 29.09.1995 року на підставі Свідоцтва на право власності на житло. Згідно копії розрахунку площі квартири (будинку) від 02.10.1995 року №240, що безоплатно приватизується, загальна площа квартири (будинку) по [ADDRESS] , кількість мешканців у квартирі (будинку) - три, а саме: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до копії Витягу з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва (реєстраційний номер документу ТІ01:0643-5680-1557-4538) квартира загальною площею 46,70 кв. м, житлова площа 26,90 кв. м за адресою: [ADDRESS] є приватною спільною частковою власністю на підставі свідоцтва про право на житло б/н від 04.10.1995 року. Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. А також, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту\~цивільних прав\~та інтересів\~відповідно п.\~1\~ч.\~2\~ст.\~16\~ЦК України\~може бути: визнання права, а відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ч.1 ст. 316 ЦК України). Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ч.1 ст. 317 ЦК України). На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна (ч. 2 ст. 317 ЦК України). Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч.1 ст. 321 ЦК України). Право власності\~набувається на\~підставах,\~що не\~заборонені законом,\~зокрема із\~правочинів (ч.1 ст. 328 ЦК України). Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом (ч.2 ст. 328 ЦК України). Відповідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно статті 315 Цивільного процесуального кодексу України до фактів, що мають юридичне значення належить встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Статтею 319 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Заявник звернувся із даною заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та вказував, що останнє необхідне для отримання компенсації для відновлення окремих категорій об`єктів нерухомого майна, пошкоджених внаслідок бойових дій. Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до роз`яснень п.1, 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 „Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", із змінами та доповненнями, у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Дослідивши належність, допустимість, достовірність кожного наявного в матеріалах справи доказу окремо, а також їх достатність і взаємозв`язок у сукупності, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав вважати доведеним факт належності [PERSON] права власності на двокімнатну квартиру загальною площею 46,7 кв. м., яка розташована за адресою: [ADDRESS] , а тому заява [PERSON] про встановлення факту належності на праві власності житлового будинку та житлової прибудови підлягає задоволенню. На підставі\~викладеного і\~

Outcome: approved