Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача на утримання дітей. У своїй заяві вказала, що з 01 вересня 2012 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають двох дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з нею та перебувають на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей не надає, тому просить стягнути з нього аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частки від його доходу (заробітку), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 27.09.2024\~представник відповідача\~подав відзив\~на позовну\~заяву.\~В обґрунтування\~своїх заперечень\~зазначає,\~щопозивачем напередодні, а саме 26.08.2024 р., як власником житла, було знято відповідача з адреси реєстрації ( [ADDRESS] ) за якою він був зареєстровний з 04.10.2017 року. Зазначає, що відповідач не заперечує проти прийняття Бобровицьким районним судом Чернігівської області рішення про стягнення аліментів на утримання дітей, однак - заперечує проти стягнення аліментів у розмірі 1/3 від заробітку. Відповідач на даний момент не працює, тому вимога позивача щодо стягнення аліментів у розмірі 1/3 від заробітку відповідача не може бути задоволена, оскільки на момент подання позову відповідач перебуває у статусі безробітного і не має постійного доходу. Тому така вимога не відповідає реальним обставинам життя і фінансового становища відповідача. Відповідач з 31.07.2020 року був зареєстрований як ФОП (код 3230102657), однак 17.09.2024 р. підприємницька діяльність була припинена, через відсутність оборотів протягом року. Також, подальше існування ФОП є формальним порушенням, оскільки відповідач більше не повноважний використовувати адресу реєстрації ФОП, зазначену в ЄДРПОУ ( [ADDRESS] ). За домовленістю із позивачем, відповідач надав згоду на дарування квартири, набутої під час перебування у зареєстрованому шлюбі, тобто - своєї частки у майні, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя (п. 4.5. договору дарування квартири від 17.09.2024 р., зареєстровано в реєстрі за №5511). Обдарованим згідно зазначеного вище договору є син позивача та відповідача, [PERSON] , [INFO] . Таким чином, відповідач має стабільну можливість перераховувати на одну дитину суму близько 2 000,00 грн. щомісячно. Також зазначає, що грошові кошти відповідач почав перераховувати з моменту, коли відповідач та позивач досягли згоди щодо можливості побачень відповідача з дітьми. Також звертає увагу, що дії позивача по зняттю відповідача з його місця реєстрації (без погодження з ним) ускладнять подальші дії виконавчої служби по нарахуванню заборгованості у розмірі 1/3 від заробітку, виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості, оскільки у відповідача відсутня адреса реєстрації. Враховуючи матеріальний стан відповідача та наведені обставини, просить встановити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, що відповідатиме наявним можливостям відповідача і водночас забезпечуватиме принаймні визначений законом належний рівень утримання дітей, а саме по 2 000 грн. на кожну дитину [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , щомісячно, разом у розмірі 4000,00 грн. на обох дітей, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дітьми повноліття. 01.10.2024 року позивач надала до суду відповідь на відзив. В обґрунтування своїх заперечень зазначає, що кожного року прожитковий мінімум зростає, до того ж відповідач, як батько, має обов`язок перед дітьми та інші обставини не можуть впливати на матеріальну допомогу дітям, яким повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідач працездатний, його стан здоров`я дозволяє працювати, тому вважає, що він може сплачувати аліменти згідно ст. 183 Сімейного Кодексу України. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. З того часу, коли позивач та відповідач були одружені, останній офіційно ніде не працював, але мав змогу забезпечувати дітей, оскільки позивачу відомо, що на даний час, він за якісь кошти винаймає квартиру в м. Києві, а також має на утриманні автомобіль, який потрібно обслуговувати та заправляти. Відповідач пропонує тверду грошову суму в розмірі 2000 грн., але цієї суми не достатньо, тому що діти ростуть, і потреби також зростають, тому просить суд, задовольнити її позовні вимоги. У судове засідання позивач не з`явилася, у заяві до суду просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач та його представник у судове засідання не з`явилися, надали заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги у частині стягнення аліментів у розмірі 1/3 від заробітку відповідача не підтримують та просять відмовити у їх задоволенні. Крім того, наполягають на стягненні аліментів у твердій грошовій сумі 2\~000 грн. на кожну дитину, разом у сумі 4\~000 грн. щомісячно. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3\~ст. 211 ЦПК України, судом, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши письмові докази, прийшов таких висновків. Судом встановлено, що батьками\~ [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] є сторони по справі, що підтверджується копіями свідоцтва про народження\~серії [NUMBER] та серії [NUMBER] (а.с.9-10). Відповідно до довідки №23530 від 26.08.2024 року виданої відділом «ЦНАП» Бобровицької міської ради Чернігівської області діти [PERSON] та [PERSON] зареєстровані та проживають разом з матір`ю(а.с.12). Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Конституцією України\~визначено основні права й обов`язки держави та громадян щодо забезпечення захисту дітей. Зокрема, згідно з ч. 2 ст. 51 Основного Закону - батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до положень Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 р. (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року) дитина, враховуючи її фізичну й розумову незрілість, потребує спеціальної охорони та турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Відповідно до положень ч. 8 ст. 7 Сімейного кодексу України\~регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно із ч. 1\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. У частині 1\~ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»\~закріплено, що сім`я є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до положень ст. 141 СК України\~мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів , інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1-3 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Судом встановлено, що відповідач не заперечує щодо стягнення з нього аліментів, але заперечує щодо стягнення з нього аліментів у розмірі 1/3 частини від його заробітку та погоджується на стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, а саме по 2 000 грн. на кожну дитину [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , щомісячно, разом у розмірі 4000,00 грн., з підстав викладених у відзиві на позовну заяву. Однак, суд не погоджується з доводами представника відповідача з огляду на таке. Згідно ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України - за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" у 2024 році встановлені наступні розміри прожиткового мінімуму на одну особу для дітей віком до 6 років - 2563 гривні; для дітей віком від 6 до 18 років - 3196 гривень; Виходячи з системного тлумачення зазначених норм права, вибір способу стягнення аліментів належить тому з батьків, разом з яким проживає дитина, і який є позивачем у справі про стягнення аліментів. Тобто, саме позивачу належить право вибору способу стягнення аліментів (у твердій грошовій сумі чи у частці від заробітку платника аліментів). Як вбачається з позовної заяви позивач просить стягувати з відповідача аліменти на утримання двох дітей в розмірі 1/3 частини заробітку відповідача. Аліментні платежі на утримання дітей мають бути не меншими ніж мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину, а саме не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому, відповідачем не було надано до суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про неможливість сплати ним аліментів на утримання дітей в розмірі 1/3 частини його заробітку. Посилання представника відповідача про те, що відповідач не працює та не має постійного доходу, не може бути підставою для стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, оскільки він є працездатною особою, інші утриманці відсутні. При визначенні способу стягнення аліментів, суд погоджується з обраним позивачем способом стягнення аліментів та вважає, що він повинен бути визначений в розмірі 1/3 частини заробітку відповідача на утримання двох дітей. При визначенні розміру аліментів суд враховує те, що відповідач має обов`язок брати участь в утриманні своїх неповнолітніх дітей, а також те, що батьки мають рівні обов`язки щодо утримання дитини. З урахуванням викладеного, враховуючи майновий та сімейний стан відповідача, відсутність у нього інших утриманців, а також те, що відповідач є працездатною особою, будь-яких обмежень, щодо можливості працювати та отримувати дохід він не має, суд вважає за можливе стягувати з нього аліменти на утримання двох дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку. Стягнення аліментів у такому розмірі відповідатиме вимогам закону та, в першу чергу інтересам дітей, та не порушить прав сторін. Крім того, стягнення аліментів у розмірі 1/3 частини на двох дітей є мінімальним рекомендованим СК України розміром аліментів на утримання дітей. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, підлягають задоволенню в повному обсязі. Позивачка від сплати судового збору за подання позовної заяви до суду звільнена (п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір»), відтак, відповідно до положень частини 6 статті 141 ЦПК України судовий збір в сумі 1211,20 гривень підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved