Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що [INFO] помер її дід [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина на належне йому майно. Позивач зазначає, що після смерті діда вона є спадкоємцем за заповітом, проте під час звернення до приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу для оформлення спадщини, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини. \~ \~ \~ \~Вважає, що визначений законодавством строк для прийняття спадщини вона пропустила з поважних причин, оскільки помилково вважала, що наявність заповіту не потребує додаткового оформлення спадщини, документи на спадкове майно знаходились і знаходяться на даний час у неї, а рішенням суду визнано за нею право власності на житловий будинок, який належав діду. Вказані обставини змушують його звернутись до суду. Позивач просить суд визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті діда [PERSON] , який помер [INFO] , тривалістю 1 місяць. Ухвалою судді Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 01.08.2024 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 18.09.2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначеного справу до судового розгляду по суті. В судове засідання позивач, будучи належним чином повідомленою про час та місце судового розгляду, не прибула, у позовній заяві просить розглянути справу за її відсутності. Представник відповідача Новоборівської селищної ради в судове засідання не з`явився. 19.08.2024 року селищний голова подав до суду заяву про розгляд справи без участі представника селищної ради, зазначив, що позовні вимоги визнають в повному обсязі. Згідно ч.3\~ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 6). \~ \~ \~ \~З копії інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №77686546 від 18.07.2024 року слідує, що спадкова справа до майна [PERSON] , який помер [INFO] , не заводилась. Згідно копії заповіту, посвідченого секретарем Ягодинської сільської ради Володарсько-Волинського району Житомирської області Симон Г.С. 13.11.2002 року та зареєстрованого в реєстрі за №288, [PERSON] заповів все своє майно [PERSON] ., яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Із копії листа приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Толстіхіної Н.Д. від 18.07.2024 року №258/01-16 [PERSON] роз`яснено про те, що так як нею протягом 6 місцяців з дня смерті спадкодавця не було подано заяви про прийняття спадщини згідно ст.1268 ЦК України, то нотаріус не може видати їй свідоцтво про право на спадщину. Згідно копії рішення Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 06 травня 2010 року по справі №2-244/2010 року вбачається, що судом встановлено, що [PERSON] звернулась до суду, вказуючи, що [INFO] помер її дід [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок в [ADDRESS] . Позивачка є єдиним спадкоємцем данного майна по заповіту, але оформити спадщину в нотаріальній конторі не має змоги, так як будинок, що належав діду позивачки, не зареєстровано в Житомирському обласному міжміському бюро технічної інвентаризації. Крім того, із дослідженої в судовому засіданні довідки Ягодинської сільської ради слідує, що [PERSON] фактично вступила в спадок на майно, яке залишилось після смерті діда [PERSON] , а саме зробила поточний ремонт будинку в [ADDRESS] , обробляла земельну ділянку. Таким чином із зазначеного вище слідує, що позивачу було відомо про порядок оформлення спадщини ще у 2010 році, оскільки в ході судового розгляду справи про визнання права власності на житловий будинок, що належав її діду, вона стверджувала про неможливість оформлення спадкових прав на житловий будинок в нотаріальній конторі через відсутність реєстрації в БТІ, тобто навіть з часу звернення до суду, коли їй вже було відомо про необхідність звернення до нотаріуса для оформлення спадщини, минуло понад 10 років. Статтею 15 Цивільного кодексу України\~визначено,\~що кожна\~особа має\~право на\~захист свого\~цивільного права\~у разі\~його порушення,\~невизнання або\~оспорювання.\~Кожна особа\~має право\~на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звертатися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 1270 ЦК України встановлено строк у шість місяців для прийняття спадщини, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Згідно ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Судом встановлено, що [PERSON] пропустила строк, встановлений ст. 1270 ЦК України для подачі заяви про прийняття спадщини. Верховний Суд зазначив, що правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не використав право на прийняття спадщини через брак інформації про смерть спадкодавця, незнання приписів закону тощо, тоді немає правових підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Такі правові висновки викладено у постанові Верховного Суду України від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1486цс15, а також у постановах Верховного Суду від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16, від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61-21447св19) та інших. Разом з тим, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. В обґрунтування поважності причин пропуску строку прийняття спадщини позивач [PERSON] зазначила, що помилково вважала, що наявність заповіту не потребує додаткового оформлення спадщини, документи на спадкове майно знаходились і знаходяться на даний час у неї, а рішенням суду визнано за нею право власності на житловий будинок, який належав діду. Вказані причини пропуску строку для прийняття спадщини спростовуються поясненнями [PERSON] , наданими в ході судового розгляду справи №2-244/2010 року, оскільки вже навіть на той час вона володіла інформаєцією про те, що є спадкоємцем за заповітом і про необхідність нотаріального оформлення спадщини. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26.06.2024 по справі №686/5757/23 зазначила, що з урахуванням фактичних обставин конкретної справи поважними причинами пропуску строку суд може визнати, зокрема: 1) тривалу хворобу спадкоємців; 2) велику відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем розташування спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України тощо. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо. За конкретних фактичних обставин кожної справи пропуск строку для прийняття спадщини суд має оцінювати з урахуванням тривалості такого пропуску та загальних засад цивільного законодавства, як-от розумність, добросовісність та справедливість. Головною ознакою поважних причин такого пропуску є те, що вони унеможливлюють своєчасне звернення із заявою про прийняття спадщини. Неподання заяви умисно чи з необережності (недбалості) не може бути підставою для визначення спадкоємцю додаткового строку для прийняття спадщини. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, першорядно, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. Суди мають враховувати, що безпідставне надання додаткового строку для прийняття спадщини є порушенням правової визначеності як елемента правовладдя (верховенства права) та є незаконним втручанням у права спадкоємців, які прийняли спадщину, а у разі відсутності таких спадкоємців - в інтереси територіальної громади, яка має право на визнання спадщини відумерлою. Рішення обґрунтовується лише тими доказами, які одержані у визначеному законом порядку та досліджені в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовані вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд повинен мотивувати свої дії та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Якщо у спадкоємця не було перешкод для подання заяви, він не скористався правом на прийняття спадщини, то немає правових підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Подібний висновок\~викладений у\~постановах Верховного\~Суду від\~17\~червня 2020\~року у\~справі №\~520/10377/17,\~від 11\~серпня 2021\~року у\~справі №720/1079/19,\~від 22\~січня 2020\~року у\~справі №\~592/18695/18,\~ від 17 березня 2021 року у справі N 638/17145/17, від 22 березня 2023 року у справі N 361/8259/18 та багатьох інших. Правозастосовча практика Верховного Суду у подібних правовідносинах є незмінною та усталеною. Зважаючи на вище вказане, позивач не надала суду жодних доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини, які б суттєво перешкоджали їй звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк. У позовній заяві [PERSON] не зазначає обґрунтованих підстав, які б перешкоджали їй звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, до якого звернулась лише 18.07.2024 року, тобто через більше як 20 років після закінчення 6-місячного строку для прийняття спадщини. Враховуючи те, що необізнаність особи про порядок та строки для прийняття спадщини, на переконання суду не може бути належною підставою для визначення додаткового строку для прийняття спадщини, належні та допустимі докази наявності у позивача поважних причин, пов`язаних з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами на вчинення цих дій у матеріалах справи відсутні, причини пропуску строку для прийняття спадщини, зазначені позивачем, суд визнає неповажними. Статтею 81 ЦПК України визначено обов`язок сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Статтями 76-80 ЦПК України визначені основні положення про докази, відповідно до яких доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. З огляду на те, що позивач не надав належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність суб`єктивних, непереборних істотних труднощів для подання заяви у межах передбаченого законодавством шестимісячного\~строку для\~прийняття спадщини,\~а наведені\~позивачем причини\~пропуску строку\~визнано судом\~неповажними, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі.

Outcome: dismissed