Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] та просить розірвати шлюб між ними, зареєстрований 28.02.2023 Коростенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коростенському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 106. В обгрунтування своїх позовних вимог зазначає, що сторони спільних неповнолітніх дітей не мають, подружні відносини фактично розірвані, спільного господарства не ведуть, шлюб має формальний характер, мають з відповідачем зовсім різні погляди на життя, за характером не сходяться, що суперечить подальшому сумісному проживанню. Покликається на положення статей 110, 115 Сімейного кодексу України. Ухвалою від 02.09.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 30.09.2024, у зв`язку із неявкою відкладено на 24.10.2024. Позивач у судове засідання не прибула, позовна заява містить клопотання про розгляд справи без її участі. Відповідач до суду не з`явився, заяв і клопотань не подавав, копія ухвали про відкриття провадження та судові повістки надіслані рекомендованим листом за адресою місця проживання, що відповідає вимогам п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України, проте поштове відправлення повернуте на адресу суду неврученим відповідачу, крім того, вважається повідомленим на підставі ч. 11 ст. 128 ЦПК України у зв`язку із завчасним розміщенням оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи і оцінивши їх у сукупності та взаємозв`язку, суд встановив такі обставини. Із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 28.02.2023 вбачається, що такий між сторонами зареєстрований 28.02.2023 Коростенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коростенському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 106, при цьому дружина змінила прізвище з [PERSON] на Рус. Народжені у шлюбі діти відсутні. Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій також визначено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Виходячи зі змісту ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення (ч. 2 ст. 112 СК України). Статтею 113 СК України визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка ствердила, а відповідач не заперечив, що у даному випадку шлюбні відносин фактично припинені, сім`я розпалася, не проживає разом, а шлюб існує лише формально, спільне господарство не ведеться, з урахуванням чого подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача, так і відповідача. За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб - розірванню з відновленням позивачці її дошлюбного прізвища. Питання стягнення (розподілу) судових витрат судом не вирішується, оскільки таке питання сторонами не ініціювалось. На підставі викладеного,

Outcome: approved