Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-09 00:00:00

У квітні 2024 року позивачі через свого представника звернулись до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з вказаним позовом, в якому просять стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Міт Мікс» на користь: 1) [PERSON] моральну шкоду в розмірі 459 800 грн; 2) [PERSON] моральну шкоду в розмірі 459 800 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO], приблизно о 18:30 год., водій [PERSON] керуючи технічно справним автомобілем «Mercedes-Benz 815», реєстраційний номер [NUMBER] , допустив порушення вимог п. 1.5, 2.3 підпункту «б», 10.1 та 10.4 Правил дорожнього руху, під час розвороту не надав дорогу транспортному засобу, який рухався в зустрічному напрямку прямо, здійснив виїзд на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з автомобілем «Volkswagen T4», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , після цього продовжуючи рух, скоїв наїзд на пішоходів [PERSON] та [PERSON] . В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід [PERSON] від отриманих тілесних ушкоджень померла на місці пригоди, а пішохід [PERSON] була госпіталізована до КНП БМР «Білоцерківська міська лікарня», де о 20:30 год. [INFO] від отриманих тілесних ушкоджень померла. Вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21.08.2023 у справі № 357/5536/23 [PERSON] , працюючого водієм ТОВ «Міт Мікс», визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч. 3 КК України. В результаті вищевказаного ДТП та наслідків від нього, дітям загиблої [PERSON] завдано моральної шкоди, у зв`язку з чим виникло право на її відшкодування за рахунок відповідача. Станом на дату ДТП, цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] була застрахована у ПАТ НАСК «Оранта», яке виплатило позивачам допомогу на поховання, а також моральну шкоду в розмірі по 40 200 грн. кожному. Однак, сума відшкодування виплаченої моральної шкоди є значно нижчою, ніж фактична, яку було завдано позивачам, тому останні звернулись до суду. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю. 23.04.2024 ухвалою судді позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання, витребувано від ТОВ «Міт Мікс»: копію наказу про прийняття на роботу та звільнення з роботи [PERSON] , [INFO] ; письмові відомості про те, чи перебував водій [PERSON] , [INFO] , у трудових чи цивільно-правових відносинах з ТОВ «Міт Мікс» станом на дату ДТП ([INFO]); письмові відомості про те, на якій підставі було передано в користування водію [PERSON] , [INFO] , автомобіль «Mercedes-Benz 815», [NUMBER] , станом на дату ДТП ([INFO]). Витребувано від Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області індивідуальні відомості про застраховану особу (форма QK-5) [PERSON] , [INFO] . Витребувано від Головного управління ДПС у Київській області письмові відомості про місце роботи гр. [PERSON] , [INFO] , станом на дату ДТП ([INFO]). 07.05.2024 на адресу суду від відповідача надійшла заява про неможливість надання витребуваних доказів у зв`язку з вилученням особових справ під час обшуку на підприємстві. 09.05.2024 на адресу суду надійшли витребувані докази від Головного управління ДПС у Київській області. 17.05.2024 представник ТОВ «Міт Мікс» подав до суду відзив на позовну заяву, в обґрунтування якого зазначено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Матеріали справи не містять доказів про те, що в позивачів були зруйновані нормальні життєві зв`язки, а також змінено життя. Позивачі, оцінюючи розмір заподіяної моральної шкоди, враховували саме втрату матеріальної та нематеріальної допомоги, яку надавала матір та могла надати в майбутньому, що неможливо оцінити. Розмір допомоги, отриманої від матері в майбутньому, не може бути вирахуваний або обчислений та не може бути підставою під час оцінки моральної шкоди в грошовому еквіваленті. Матеріали позовної заяви не містять інформації про те, що повністю дорослі позивачі перебували на утриманні загиблої внаслідок ДТП. Позивачами взагалі не надано жодних доказів про надходження матеріальної допомоги від матері. Позивачами не додано доказів, які б підтверджували тривале спільне проживання позивачів разом з загиблою. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Однак, позовна заява не містить обґрунтованого розрахунку суми моральної шкоди, яка пропонується до стягнення з відповідача. Просить відмовити у задоволенні позовної заяви. 22.05.2024 на адресу суду надійшла витребувана інформація від Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області. 28.08.2024 в судовому засіданні суд на місці ухвалив відмовити у задоволенні клопотання представника відповідача про витребування доказів, закрив підготовче засідання та призначив справу до розгляду по суті. В судовому засіданні позивачі [PERSON] , [PERSON] та їх представник - адвокат Лабик Р.Р., позов підтримали в повному обсязі та просили задовольнити, надали пояснення. Адвокат додатково зазначив, що страхове відшкодування моральної шкоди страховою компанією обмежено законом. Позивачі вважають належний розмір моральної шкоди по 500 000 грн. кожному, за виключенням виплачених страховою компанією сум моральної шкоди кожному позивачу. Також страхова виплатила кошти на поховання. У даній справі наявність родинних зв`язків між померлою та позивачами доведено. Заявив про подання доказів про понесені витрати на правничу допомогу. Звернув також увагу на поведінку відповідача в межах розгляду справи, який не відшкодував позивачам шкоду. Позивач [PERSON] пояснив, що батька у них не було, мати виховувала дітей одна. Він проживав з матір`ю, вони підтримували один одного. На час її загибелі, в нього нікого не було, крім сестри і матері. Позивач [PERSON] пояснила, що до ДТП вона не проживала з матір`ю, оскільки має сім`ю і двох дітей. Але з матір`ю часто зустрічались та постійно комунікували. Загибла часто допомагала доглядати за дітьми. Після смерті матері стало гірше, важко емоційно, нема кому тепер допомогти. Батька не було з самого народження, матір сама їх з братом виховувала. В день загибелі відправила матері відео з її донькою, яке матір не встигла подивитись. В судовому засіданні представник відповідача - адвокат Котова Д.Д., з позовом не погодилась, просила відмовити у його задоволенні, надала пояснення. Додатково вказала про неспівмірність та необґрунтованість розміру моральної шкоди, а також відсутність доказів. Підтвердила, що [PERSON] на момент ДТП працював у них водієм, а автомобіль, на якому їхав водій, належить відповідачу. Вислухавши позицію сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. [INFO] приблизно о 18:30 год., водій [PERSON] , керуючи технічно справним автомобілем «Mercedes-Benz 815», реєстраційний номер [NUMBER] , рухався на ділянці 84 км + 800 м. проїзної частини автодороги М-05 сполученням «Київ-Одеса» в межах Білоцерківського району Київської області зі сторони м. Одеса та наближався до місця призначеного для розвороту позначеного дорожнім знаком 5.26. В цей час, у зустрічному напрямку в крайній правій смузі для руху з двох наявних рухався автомобіль «Volkswagen T4», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Одночасно з цим, в кармані місця призначеного для розвороту на вище вказаній ділянці автодороги перебували пішоходи [PERSON] та [PERSON] . Під час руху, [PERSON] допустив порушення вимог п. 1.5, 2.3 підпункту «б», та пунктів 10.1 та 10.4 Правил дорожнього руху. Наближаючись до місця призначеного для розвороту, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, не оцінив дорожню обстановку, щоб застосувати безпечні прийоми керування, загрожуючи життю та здоров`ю громадян, перед виконання маневру розвороту ліворуч, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не надав дорогу транспортному засобу, який рухався в зустрічному напрямку прямо, здійснив виїзд на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з автомобілем «Volkswagen T4», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , після цього продовжуючи рух, скоїв наїзд на пішоходів [PERSON] та [PERSON] , які перебували біля металевого відбійника в місці для розвороту (заїзній кишені). В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід [PERSON] від отриманих тілесних ушкоджень померла на місці пригоди, а пішохід [PERSON] була госпіталізована до КНП БМР «Білоцерківська міська лікарня» де о 20:30 год. [INFO] від отриманих тілесних ушкоджень померла. Смерть [PERSON] настала від численних ушкоджень кісток скелета та внутрішніх органів з крововтратою. Смерть [PERSON] настала від травматичної ампутації лівої ноги з крововтратою. Вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21.08.2023 у справі № 357/5536/23 затверджено угоду про визнання винуватості від 21.08.2023, укладену між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Усенко Л.М. і обвинуваченим [PERSON] у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР № 12023110000000163 від 26.02.2023, визнано [PERSON] винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч. 3 КК України. Зазначений вирок набрав законної сили 21.09.2023. З пояснень [PERSON] від 14.03.2023 вбачається, що [INFO] близько 18:45 год. він рухався на автомобілі «Mercedes-Benz 815», номерний знак [NUMBER] , який належить ТОВ «Міт Мікс», знаходячись на робочому місці повертався з відрядження та прямував додому. В матеріалах справи також містяться індивідуальні відомості про застраховану особу (форма ОK-5) та відповідь на запит Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області, з яких вбачається, що станом на [INFO] [PERSON] , [INFO] перебував у трудових відносинах з ТОВ «Міт Мікс». Автомобіль «Mercedes-Benz 815» з номерним знаком [NUMBER] станом на [INFO] був застрахований в ПАТ «НАСК «Оранта» відповідно до полісу № АТ3357771. За заявою [PERSON] та [PERSON] від 04.07.2023 та відповідно до страхових актів ПАТ «НАСК «Оранта» № ОЦВЗ-23-32-95951/2 від 03.11.2023, № ОЦВЗ-23-32-95951/1 від 03.11.2023, позивачам виплачено страхове відшкодування в розмірі: [PERSON] - 40 200 грн., [PERSON] - 59 017 грн. Факт смерті [PERSON] , [INFO] підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 28.02.2023. Причиною смерті [PERSON] є травматична ампутація лівої ноги, що підтверджується довідкою про причини смерті № 864 від 27.02.2023 та висновком експерта КЗ КОР "Київське обласне бюро судово-медичної експертизи" № 232-86 від 16.03.2023. [PERSON] має двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 18.10.1983, актовий запис № 2294, та [NUMBER] від 18.06.1987, актовий запис № 1309. Станом на [INFO] [PERSON] разом з [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] були зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією витягу з реєстру Білоцерківської МТГ № 15.2-03/11840 від 21.06.2023. Позивач [PERSON] одружена та має доньку [PERSON] . В матеріалах справи містяться спільні фотографії загиблої з внучкою, докази спільної подорожі загиблої з донькою та онукою та скріншот переписки в месенджері доньки з матір`ю в різні періоди часу. Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами. При вирішенні даної справи суд виходить з наступного. Відповідно до ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Згідно ч.1 ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення його прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, які особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до ст. 9 Закону страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладання договору та зазначені в договорі страхування. Відповідно до ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Потерпілому відшкодовується також моральна шкода, передбачена п.1,2 ч.2 ст.23 Цивільного кодексу України. Така шкода відшкодовується у встановленому судом розмірі відповідно до вимог ст.23 Цивільного кодексу України. При цьому страховик відшкодовує не більше ніж 5 відсотків ліміту, визначеного у п.9.3 ст.9 цього Закону. Статтею 23 Закону визначено, що шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є, в тому числі шкода, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є, зокрема, шкода, пов`язана із смертю потерпілого. Згідно п.27.1 ст.27 Закону страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди. Страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами (п.27.3 ст.27 Закону). Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). В постанові від 04.07.2018 року у справі № 755/18006/15-ц Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку, сформульованого Верховним Судом України у постанові від 23 грудня 2015 року у справі № 6-2587цс15, відповідно до якого страховик, який виплатив страхове відшкодування, має право самостійно обирати спосіб захисту свого порушеного права, зокрема, право вимоги до винної особи про стягнення коштів у розмірі виплаченого страховиком відшкодування, та дійшла правового висновку, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Судом встановлено, що [INFO] з вини працівника ТОВ «Міт Мікс» - водія [PERSON] , сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої пішохід [PERSON] отримала тілесні ушкодження, від яких в цей же день померла в лікарні. Вказані обставини визнаються сторонами і підтверджуються копією вироку Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21.08.2023 у справі № 357/5536/23. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов`язковим для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Суд вважає ці докази належними та допустимими, отриманими в порядку, передбаченими нормами ЦПК України. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що діями водія [PERSON] , який перебував у трудових відносинах з відповідачем ТОВ «Міт Мікс», позивачам завдано моральної шкоди внаслідок спричинення їм душевних страждань в зв`язку з смертю члена їхньої сім`ї та близького родича - матері. Разом з тим, факти порушення родинних стосунків позивачів, перебування позивачів на утриманні померлої, вжиття ними додаткових зусиль для організації свого життя та побуту, погіршення їхнього психологічного стану не є безспірними і потребують доведенню. Обов`язок відшкодування моральної шкоди покладається на відповідача як власника транспортного засобу та особу, з якою винуватець спричинення шкоди перебував у трудових відносинах. Враховуючи глибину душевних страждань, непоправність наслідків дорожньо-транспортної пригоди та неможливість відновлення становища, яке існувало до смерті [PERSON] ,

Outcome: partial