Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-23 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулося до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 06.08.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНФІНАНС» (далі - ТОВ «ІНФІНАНС») та [PERSON] укладено Договір надання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту № 0977311912, згідно з яким відповідач отримала кредит у сумі 5 000,00 грн. ТОВ «ІНФІНАНС» свої зобов`язання за договором виконало, разом з тим, відповідач у порушення умов договору свої зобов`язання належним чином не виконала, в результаті чого у останньої утворилась заборгованість за Договором надання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту № 0977311912 від 06.08.2021 у сумі 54 512,50 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту у сумі 5 000,00 грн.; заборгованості за відсотками за користування кредитом у сумі 49 512,50 грн. Між ТОВ «ІНФІНАНС» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 24/11-22/2, за умовами якого до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за Договором надання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту № 0977311912 від 06.08.2021. 16.08.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ГОУФІНГОУ» (далі - ТОВ «ГОУФІНГОУ») та [PERSON] укладено Договір про надання фінансового кредиту № 3619510687/459060, згідно якого відповідач отримала кредит у сумі 4 000,00 грн. ТОВ «ГОУФІНГОУ» свої зобов`язання за договором виконало, разом з тим, відповідач у порушення умов договору свої зобов`язання належним чином не виконав, в результаті чого у останнього утворилась заборгованість за Договором про надання фінансового кредиту № 3619510687/459060 від 16.08.2021 у сумі 15 200,00 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту у сумі 4 000,00 грн.; заборгованості за відсотками за користування кредитом у сумі 11200,00 грн. 19.04.2022 між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 19042022-Г, за умовами якого до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за Договором про надання фінансового кредиту № 3619510687/459060 від 16.08.2021. 11.08.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитна установа «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» (далі - ТОВ «КУ «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА») та [PERSON] укладено Договір про надання фінансового кредиту № 3619510687/717137, згідно з яким відповідач отримала кредит у сумі 4 000,00 грн. ТОВ «КУ «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» свої зобов`язання за договором виконало, разом з тим, відповідач у порушення умов договору свої зобов`язання належним чином не виконала, в результаті чого у останньої утворилась заборгованість за Договором про надання фінансового кредиту № 3619510687/717137 від 11.08.2021 у сумі 15 200,00 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту у сумі 4 000,00 грн.; заборгованості за відсотками за користування кредитом у сумі 11 200,00 грн. 19.04.2022 між ТОВ «КУ «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 19042022-Є, за умовами якого до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за Договором про надання фінансового кредиту № 3619510687/717137 від 11.08.2021. 24.07.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» (далі - ТОВ « ФК «ІНВЕСТРУМ») та [PERSON] укладено Договір про надання фінансового кредиту № 16324-07/2021, згідно якого відповідач отримала кредит у сумі 5 000,00 грн. ТОВ « ФК «ІНВЕСТРУМ» свої зобов`язання за договором виконало, разом з тим, відповідач у порушення умов договору свої зобов`язання належним чином не виконала, в результаті чого у останньої утворилась заборгованість за Договором про надання фінансового кредиту № 16324-07/2021 від 24.07.2021 у сумі 10 490,00 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту у сумі 5 000,00 грн.; заборгованості за відсотками за користування кредитом у сумі 5 490,00 грн. 18.02.2022 між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 18022022, за умовами якого до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за Договором про надання фінансового кредиту № 16324-07/2021 від 24.07.2021. З урахуванням наведеного, позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість: 1) за Договором надання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту № 0977311912 від 06.08.2021, укладеним між ТОВ «ІНФІНАНС» та [PERSON] , в розмірі 54 512,50 грн.; 2) за Договором про надання фінансового кредиту № 3619510687/459060 від 16.08.2021, укладеним між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та [PERSON] , в розмірі 15 200,00 грн.; 3) за Договором про надання фінансового кредиту № 3619510687/717137 від 11.08.2021, укладеним між ТОВ «КУ «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» та [PERSON] , в розмірі 15 200,00 грн.; 4) за Договорм про надання фінансового кредиту № 16324-07/2021 від 24.07.2021, укладеним між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та [PERSON] , в розмірі 10 490,00 грн., а також судові витрати. Ухвалою суду від 06.05.2024 по справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. 19.08.2024 відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому остання частково визнала позовні вимоги на суму 18 000,00 грн. В обґрунтування своїх заперечень зазначила, що за Договором позики №0977311912 від 06.08.2021 з ТОВ "ІНФІНАНС" на суму 5000 грн. строк кредитування становить 20 днів; за кредитним договором №3619510687/459060 від 16.08.2021 з ТОВ "ГОУФІНГОУ" на суму 4000 грн. - 22 дні; за кредитним договором №3619510687/71737 від 11.08.2021 з ТОВ "КУ "ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА" на суму 4000 грн. - 22 дні; за кредитним договором №16324-07/2021 від 24.07.2021 з ТОВ "ФК "ІНВЕСТРУМ" на суму 5000 грн. - 30 днів. Разом з тим, позивачем не надано інформацію щодо розрахунку вартості вказаних кредитів в період строку кредитування, а також доказів зарахування кредитних коштів на рахунок відповідача. Крім того, кредитні договори були укладені на певний строк, передбачений їх умовами, проте, як вбачається зі сум, заявлених до стягнення, нарахування відсотків за користування кредитними коштами здійснювалось кредитними установами поза строками кредитування, при цьому доказів погодження відповідачем пролонгації дії договорів позивачем не надано. У той же час, нарахування інфляційних витрат та 3% річних, на які могла бути збільшення сума заборгованості за кредитними договорами, у період воєнного стану суперечить чинному законодавству. При ухваленні рішення відповідач просила урахувати також той факт, що в неї на утриманні знаходиться літня особа з хронічним захворюванням - її бабуся [PERSON] . Представник позивача в судове засідання не з`явився, справу просив розглянути за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала частково, в частині стягнення з неї лише тіла кредиту за укладеними кредитними договорами. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. 06.08.2021 відповідач [PERSON] звернулася до ТОВ «ІНФІНАНС» з Заявою-анкетою на отримання кредиту № 3763192, яка містить докладну інформацію щодо особи відповідача, зокрема: індивідуальний податковий номер, серію, номер паспорта і дату його видачі, адресу проживання, номер мобільного телефону, а також реквізити платіжної картки. Після чого, [PERSON] було направлено пропозицію укласти Договір надання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту № 0977311912 на наступних умовах: розмір кредиту - 5000,00 грн., строк користування кредитом - 20 днів; відсоткова ставка 1,75 % за один день користування кредитом (за умови належного виконання умов договору та відсутності пролонгації). 06.08.2021 [PERSON] акцептувала вказану оферту за допомогою електронного підпису у вигляді одноразового ідентифікатора 7n1g9w, надісланого на мобільний телефон: [NUMBER] , зазначений останньою в Заяві-анкеті на отримання кредиту № 3763192, тим самим підписавши кредитний договір та погодившись з його умовами, а також інформацією, яка була надана споживачу до укладення договору про споживчий кредит. Як вбачається з квитанції зі сплати № 101717381 від 06.08.2021, ТОВ «ІНФІНАНС» на картку № [NUMBER] перераховано кредитні кошти у сумі 5 000,00 грн. Факт отримання кредитних коштів у визначеному розмірі відповідачем не заперечувався. 24.11.2022 між ТОВ «ІНФІНАНС» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 24/11-22/2, за умовами якого до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за Договором надання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту № 0977311912 від 06.08.2021 у сумі 54 512,50 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту у сумі 5 000,00 грн.; заборгованості за відсотками за користування кредитом у сумі 49 512,50 грн., що підтверджується актом прийому-передачі Реєстру боржників від 24.11.2022 за Договором факторингу № 24/11-22/2, а також витягом з вказаного реєстру. 16.08.2021 між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та [PERSON] укладено Договір про надання фінансового кредиту № 3619510687/459060 в електронній формі, який підписаний електронним підписом - R41516. Згідно умов вказаного договору відповідач отримала кредит у сумі 4 000,00 грн. строком на 22 дні, тобто до 06.09.2021, на умові сплати 912,5 % річних за користування кредитом від суми кредиту (2,5% на добу). Факт отримання кредитних коштів у визначеному розмірі відповідачем не заперечувався. 19.04.2022 між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 19042022-Г, за умовами якого до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за Договором про надання фінансового кредиту № 3619510687/459060 від 16.08.2021 у сумі 15 200,00 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту у сумі 4 000,00 грн.; заборгованості за відсотками за користування кредитом у сумі 11 200,00 грн., що підтверджується актом прийому-передачі Реєстру боржників від 19.04.2022 за Договором факторингу № 19042022-Г, а також витягом з вказаного реєстру. 11.08.2021 між ТОВ «КУ «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА Вахницькою К.Д. укладено Договір про надання фінансового кредиту № 3619510687/717137 в електронній формі, який підписаний електронним підписом - R14078. Згідно вказаного договору відповідач отримала кредит у сумі 4 000,00 грн. строком на 22 дні, тобто до 01.09.2021, на умові сплати 912,5 % річних за користування кредитом від суми кредиту (2,5% на добу). Факт отримання кредитних коштів у визначеному розмірі відповідачем не заперечувався. 19.04.2022 між ТОВ «КУ «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 19042022-Є, за умовами якого до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за Договором про надання фінансового кредиту № 3619510687/717137 від 11.08.2021 у сумі 15 200,00 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту у сумі 4 000,00 грн.; заборгованості за відсотками за користування кредитом у сумі 11 200,00 грн., що підтверджується актом прийому-передачі Реєстру боржників від 19.04.2022 за Договором факторингу № 19042022-Є, а також витягом з вказаного реєстру. 24.07.2021 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та [PERSON] укладено Договір про надання фінансового кредиту № 16324-07/2021 в електронній формі, який підписаний електронним підписом - W46463. Згідно вказаного договору відповідач отримала кредит у сумі 5 000,00 грн. строком на 30 днів, тобто до 20.08.2021, на умові сплати 328,5 % річних за користування кредитом від суми кредиту (0,90% на добу). Факт отримання кредитних коштів у визначеному розмірі відповідачем не заперечувався. 25.08.20.2021 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та [PERSON] підписано заявку на відстрочення виконання зобов`язання за Договором про надання фінансового кредиту № 16324-07/2021, якою сторони погодили відстрочити виконання зобов`язання за договором на 7 днів, тобто до 31.08.2021 та те, що сума заборгованості становить 6 485,00 грн. 18.02.2022 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 18022022, за умовами якого до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за Договір про надання фінансового кредиту № 16324-07/2021 від 24.07.2021 у сумі 10 490,00 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту у сумі 5 000,00 грн.; заборгованості за відсотками за користування кредитом у сумі 5 490,00 грн., що підтверджується актом прийому-передачі Реєстру боржників від 18.02.2022 за Договором факторингу № 18022022, а також витягом з вказаного реєстру. Між сторонами виник спір стосовно належного виконання відповідачем взятих на себе кредитних зобов`язань. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ст. 6, ч. 1 ст. 627 та ч. 1 ст. 628 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За приписами ч. 1, ч. 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі (пункт 5 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно з частинами 12, 13 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Згідно з приписами статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Верховний Суд у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі №524/5556/19 від 12.01.2021 дійшов такого висновку: «Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і літер, або тільки цифр, або тільки літер, яку заявник отримує за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Оспорюваний договір про надання фінансового кредиту підписаний позивачкою за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора, тобто укладення між сторонами спірного правочину підтверджено належними та допустимими доказами». Таким чином, підписання відповідачем договорів шляхом зазначення одноразового ідентифікатора відповідає вимогам чинного законодавства, факти укладення кредитних договорів та отримання за кожним з них кредитних коштів відповідачем визнано. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Як вбачається з матеріалів справи ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право вимоги до відповідача відповідно до договорів факторингу, укладених з первісними кредиторами. Вказані договори факторингу у встановленому законом порядку відповідачем не оспорювалися та не визнавалися недійсними. Відповідно до позиції, викладеної у постановах Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 року у справі № 2-383/2010 (провадження № 14-308цс18), а також від 19.06.2019 у справі №643/17966/14-ц, стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Згідно ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Відповідно до ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). За змістом ст. 509, ч. 3 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості та виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно положень ст. 598, 599 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Стаття 13 ЦПК України встановлює, що суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Саме на позивача покладено процесуальний обов`язок довести заявлені позовні вимоги. З розрахунків заборгованості, наданих позивачем, вбачається, що заборгованість [PERSON] становить: за Договором надання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту № 0977311912 від 06.08.2021, укладеним між ТОВ «ІНФІНАНС» та [PERSON] - 54 512,50 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту у сумі 5 000,00 грн.; заборгованості за відсотками за користування кредитом у сумі 49 512,50 грн.; за Договором про надання фінансового кредиту № 3619510687/459060 від 16.08.2021, укладеним між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та [PERSON] , - 15 200,00 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту у сумі 4 000,00 грн.; заборгованості за відсотками за користування кредитом у сумі 11 200,00 грн.; за Договором про надання фінансового кредиту № 3619510687/717137 від 11.08.2021, укладеним між ТОВ «КУ «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» та [PERSON] , 15 200,00 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту у сумі 4 000,00 грн.; заборгованості за відсотками за користування кредитом у сумі 11 200,00 грн. за Договором про надання фінансового кредиту № 16324-07/2021 від 24.07.2021, укладеним між ТОВ «ФК «Інвеструм») та [PERSON] , 10 490,00 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту у сумі 5 000,00 грн.; заборгованості за відсотками за користування кредитом у сумі 5 490,00 грн. Проте суд не може погодитися із порядком та вказаним розміром їх нарахування, з огляду на наступне. Умовами Договору надання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту № 0977311912 від 06.08.2021, укладеного між ТОВ «ІНФІНАНС» та [PERSON] , між сторонами погоджено строк користування кредитом 20 днів, при цьому зазначено, що всі інші умови викладені у Правилах, які є невід`ємною частиною договору. Однак позивачем вказані Правила до матеріалів справи не долучені. Пунктом 1.2 Договору про надання фінансового кредиту № 3619510687/459060 від 16.08.2021, укладеного між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та [PERSON] , передбачено, що кредит надається на 22 дні, тобто до 06.09.2021. При цьому, відповідно до п. 3.3.3 клієнт має право продовжити (пролонгувати) строк надання кредиту, оплативши в повному обсязі нараховані проценти по кредиту. Оплата в повному обсязі нарахованих процентів по кредиту є вільним, самодостатнім та усвідомленим волевиявленням та підтвердженням згоди клієнта щодо активації продовження строку надання кредиту і не потребує підписання додаткових угод. Уклавши Договір про надання фінансового кредиту № 3619510687/717137 від 11.08.2021 з ТОВ «КУ «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» , відповідач також погодила строк кредитування - 22 дні, тобто до 01.09.2021. Відповідно до п. 3.3.3 клієнт має право продовжити (пролонгувати) строк надання кредиту, оплативши не пізніше останнього дня терміну кредиту, зазначеного в графіку розрахунків, в повному обсязі нараховані проценти по кредиту. У Договорі про надання фінансового кредиту № 16324-07/2021 від 24.07.2021, укладеному між ТОВ «ФК «Інвеструм») та [PERSON] , також зазначено строк кредитування 30 днів та п.п. 3.3.3 передбачені умови, за яких цей строк може бути продовжено, а саме: клієнт має право продовжити (пролонгувати) строк надання кредиту, оплативши не пізніше останнього дня терміну кредиту, зазначеного в графіку розрахунків, в повному обсязі нараховані проценти по кредиту. У той же час, позивачем не надано доказів сплати відповідачем в повному обсязі нарахованих процентів по зазначеним кредитам в якості беззаперечного факту активації продовження строків їх дії. Таким чином, суд приходить до висновку, що будь яких доказів того, що відбулась пролонгація вищевказаних договорів, матеріали справи не місять. У пункті 91 постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12-ц (провадження № 14-10цс18) зроблено висновок, що «після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання». З огляду на розрахунок заборгованості, нарахування відсотків за користування кредитними коштами після закінчення строку дії вищезазначених договорів є неприйнятним. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача відсотків за користування кредитними коштами поза межами строку дії кредитних договорів, задоволенню не підлягають. Інші доводи відповідача, які наведені у відзиві, не впливають на висновки суду та не потребують детального обґрунтування, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини. Зокрема, Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи ("Проніна проти України", N 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006). З огляду на викладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитними договорами, яка складається з тіла кредиту та за відсотками за користування кредитними коштами у межах строку кредитування, а саме: заборгованість за договором позики № 0977311912 від 06.08.2021, укладеним між ТОВ «ІНФІНАНС» та [PERSON] , у розмірі 6 750 (шість тисяч сімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок; заборгованість за кредитним договором № 3619510687/459060 від 16.08.2021, укладеним між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та [PERSON] , у розмірі 6 200 (шість тисяч двісті) гривень 00 копійок; заборгованість за кредитним договором № 3619510687/717137 від 11.08.2021, укладеним між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та [PERSON] , у розмірі 6 200 (шість тисяч двісті) гривень 00 копійок; заборгованість за кредитним договором № 16324-07/2021 від 24.07.2021, укладеним між ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» та [PERSON] , у розмірі 6 485 (шість тисяч чотириста вісімдесят п`ять) гривень 00 копійок. За правилами статті 141 ЦПК України при розподілі судових витрат судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial