Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-20 00:00:00

Позивач 05.06.2024 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за опалення та гаряче водопостачання у розмірі 26\~642,27 грн, яка обліковується по особовому рахунку № [NUMBER] . Судом зареєстровано цивільну справу №522/8926/24, яка на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями була передана судді Бондарю В.Я. Також позивач 05.06.2024 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за опалення та гаряче водопостачання у розмірі 23\~813,36 грн, яка обліковується по особовому рахунку № [NUMBER] . Судом зареєстровано цивільну справу №522/8956/24, яка на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями була передана судді Бондарю В.Я. Позивач 05.06.2024 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за опалення та гаряче водопостачання у розмірі 51\~746,04 грн, яка обліковується по особовому рахунку № [NUMBER] . Судом зареєстровано цивільну справу №522/8964/24, яка на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями була передана судді Бондарю В.Я. Позивач 05.06.2024 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за опалення та гаряче водопостачання у розмірі 19\~056,13 грн, яка обліковується по особовому рахунку № [NUMBER] . Судом зареєстровано цивільну справу №522/8929/24, яка на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями була передана судді Павлик І.А. Позовні вимоги мотивовані тим, що КП «Теплопостачання міста Одеси» забезпечує тепловою енергією квартиру за адресою: [ADDRESS] , в якій мешкає відповідач. Станом на 01.08.2023 по особовому рахунку № [NUMBER] відкритому на ім`я [PERSON] існує заборгованість у сумі 26\~642,27 гривень. По особовому рахунку № [NUMBER] існує заборгованість у сумі 23\~813,36 грн. По особовому рахунку № [NUMBER] існує заборгованість у сумі 51\~746,04 грн. По особовому рахунку № [NUMBER] існує заборгованість в сумі 19\~056,13 грн. Згідно ст.ст. 68, 162 ЖК України та п.30 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 №630, споживач зобов`язаний здійснювати оплату за надану йому теплову енергію щомісячно. Проте, свої зобов`язання відповідач не здійснює, в наслідок чого виникла заборгованість, яку позивач просить стягнути. Ухвалою від 07.06.2024 провадження у справі було відкрите у трьох цивільних справах №522/8926/24, 522/8956/24, 522/8964/24, справи призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з призначенням судового засідання на 29.07.2024. У справі №522/8929/24 провадженні у справі відкрите ухвалою від 13.06.2024, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами. До суду 02.07.2024 у всіх чотирьох справах надійшов відзив представника [PERSON] [PERSON] , згідно якого просить: об`єднати у одне провадження чотири справи: 522/8964/24, 522/8956/24, 522/8926/24, 522/8929/24; витребувати додаткові пояснення позивача щодо наданих послуг, їх видів, обсягів та періодів, як накладається один на одного та їх співіснування в 4-х справах; застосувати строки давнини; у задоволення позову відмовити; стягнути на користь відповідачки судові витрати у розмірі 7\~000 грн. В обґрунтування відзиву зазначено, що відповідач не розуміє чого існує чотири рахунки і відповідно чотири справи на одну квартиру, власником якої є [PERSON] , у зв`язку з чим просить об`єднати справи в одне провадження. Вказує, що відповідачка придбала нерухомість 17.03.2020 і договором купівлі-продажу до нового власника не перейшов обов`язок сплати боргів попереднього власника, в той час як заборгованість існує з 2007 року. Вказана квартира на час придбання внаслідок пожежі у 2018 році досить тривалий час не використовувалася та всі комунальні мережі були зіпсовані пожежею внаслідок чого від`єднанні, тобто послуги позивача не надавалися. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси (суддя Бондар В.Я.) від 29.07.2024 постановлено об`єднати в одне провадження цивільну справу №522/8926/24 з цивільними справами №522/8956/24, 522/8694/24, 522/8929/24, присвоїти об`єднаній справі номер 522/8926/24. Визнано явку представника позивача у наступне судове засідання 29.08.2024 обов`язковою. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси (суддя Павлик І.А.) від 05.08.2024 постановлено справу №522/8929/24 передати для розгляду судді Бондарю В.Я. Таким чином, надалі позовні вимоги за чотирма особовими рахунками розглядаються у в об`єднаній цивільній справі №522/8926/24. У судове засідання 29.08.2024 учасники справи не з`явилися, представник позивача [PERSON] звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. З метою повторного сповіщення учасників справи, розгляд справи було відкладено до 16.10.2024. У судове засідання 16.100.2024 позивач не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце його проведення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Повне судове рішення виготовлене 21 жовтня 2024 року. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України). Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені (ст. 3 ЦПК України). Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України). Щодо клопотання про витребування доказів, суд зазначає наступне. Згідно ч.1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Представник відповідача [PERSON] просить витребувати додаткові пояснення позивача, що не є доказом, тому підстав для витребування доказів судом не встановлено, а, тому, у задоволенні клопотання про витребування доказів слід відмовити. Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що Комунальне підприємство «Теплопостачання міста Одеси» забезпечує тепловою енергією квартиру за адресою: [ADDRESS] . На обслуговування квартири відкрито чотири особових рахунки: № [NUMBER] , на якому наявна заборгованість у період з жовтня 2007 року по серпень 2023 року, у розмірі 26 642,27 грн; № [NUMBER] , на якому наявні заборгованість за період з серпня 2013 року по серпень 2023 року, у розмірі 23\~813,36 грн; №1236070001, на якому наявна заборгованість з жовтня 2007 року по серпень 2023 року, у розмірі 51\~746,04 грн; №1263070993, по якому наявна заборгованість з жовтня 2007 року по серпень 2023 року, у розмірі 19\~056,13 грн. Площа в кожному реєстру нарахувань та сплат різна, кількість чоловік зареєстрованих в квартирі по першому особовому рахунку 4 особи, по другому та третьому по 1 особі та по четвертому 2 особи. 15 грудня 2018 було складено акт про пожежу, згідно якого о 12:55 год розпочалася пожежа у квартирі [ADDRESS] , яка була погашена о 14:43 год, в результаті якої було знижено оздоблення стін кімнати кухні, побутова техніка, меблі, домашнє майно, покрівля стелі кімнати кухні, електро-побутові приладу на загальній площі 30 кв.м. та було пошкоджено оздоблення стін коридора, двері кімнат. 17 березня 2020 року [PERSON] придбала у [PERSON] квартиру [ADDRESS] , про що свідчить договір купівлі-продажу, зареєстрований в реєстрі за №1045 приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Іллічовою Н.А. Пунктом 5 Договору купівлі-продажу, продавець свідчив, що квартира на момент відчуження боргом за житлово-комунальні послуги не обтяжена. Як вірно вказує відповідач, нарахування здійснюються найбільше з жовтня 2007 року. Згідно акту про дозвіл на відключення квартири від внутрішньо будинкових мереж ЦО і ГВП №15, затверджений рішенням комісії з розгляду питань відключень від мереж ЦО і ГВП, протоколом №5 від 10.09.2021, підтверджено відключення квартири від внутрішньо будинкових мереж ЦО і ГВП будинку за адресою: [ADDRESS] . Варто відзначити, що [PERSON] придбала квартиру більше як через рік після пожежі, що відбулася. Згідно акту про пожежу, було знищено майно в кухні, тому доказів про те, що відповідач придбала квартиру в стані після пожежі та зі знищеними комунікаційними підключеннями суду не представлено. Відповідно до статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням. Споживачем за цим Законом є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Згідно з ч. 1 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення, житлово-комунальні послуги поділяються на комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Опалення - це підтримка в закритому приміщенні температури, що нормується й необхідне для нормальної життєдіяльності людини, ведення технологічних процесів і інших цілей й має важливе значення для запобігання відволоженню, промерзанню, викривлення будівельних конструкцій. Центральне опалення - послуга, яка передбачає подачу теплової енергії до кожної квартири для забезпечення опалення приміщень. Відповідно до частини другої статті 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом. Частиною третьою статті 24 Закону України «Про теплопостачання» передбачено основні обов`язки споживача теплової енергії, зокрема своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії. Згідно зі статтями 19, 25 Закону України «Про теплопостачання», споживач повинен щомісяця здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. У разі відмови споживача сплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку. Відповідно до положень ч. 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Згідно змісту норм ст.ст. 20, 21 зазначеного Закону споживач повинен укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору, а також оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Виконавець зобов`язаний забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, в тому числі шляхом створення систем управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів. Статтею 68 ЖК України, ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відповідачі зобов`язані регулярно, щомісяця оплачувати житлово-комунальні послуги. В силу ст.322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено законом. Статтею 525 ЦК України вбачається, що одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина перша статті 509 ЦК України). За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (частина перша статті 901 ЦК України). Відповідно до п. 40 «Правил користування тепловою енергією», затверджених\~постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 за № 1198, передбачено, що споживач теплової енергії зобов`язаний погоджувати з теплопостачальною організацією нові підключення і відключення та переобладнання системи теплопостачання, які є причиною збільшення або зменшення обсягу споживання теплової енергії. З 2019 року діє Порядок відключення споживачів від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води, затверджений\~Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово- комунального господарства України від 26 липня 2019 року № 169\~(далі - Порядок), зареєстрований в Міністерстві юстиції України від 27.08.2019 за №982/33953. Відключення затверджено протоколом комісії від 10.09.2021. Згідно п. 2.5 т п.2.6 цього Порядку, Відключення приміщень від внутрішньобудинкових мереж ЦО і ГВП виконується монтажною організацією, яка реалізує проект, за участю представника власника житлового будинку або уповноваженої ним особи, представника виконавця послуг з ЦО і ГВП та власника, наймача (орендаря) квартири (нежитлового приміщення) або уповноваженої ними особи. Роботи з відключення будинку від мереж ЦО і ГВП виконуються у міжопалювальний період.\~По \~закінченні \~робіт \~складається \~акт \~про відключення\~будинку \~від \~мереж \~ЦО \~і ГВП (додаток 4) і в десятиденний термін подається заявником до Комісії на затвердження. Таким чином, затверджений комісією Акт є кінцевим документом, який підтверджує відключення квартири від внутрішньобудинкових мереж ЦО і ГВП. Однак, слід звернути увагу на те, що такий акт затверджений комісією 10.09.2021, а заборгованість відповідача, з січня по квітень 2022 року та з грудня 2022 року по квітень 2023 року суттєво менша за опалювальний період, крім того, не нараховується в графі «опалення», що свідчить про нарахування за опалення місць загального користування. Тобто, позивач перестав нараховувати оплату відповідачу після відключення квартири від мережі централізованого опалення та гарячого водопостачання. При тому, Наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.12.2021 №358, який набрав чинності 28.01.2022 було внесено зміни до Методики №315, в результаті чого, обсяг теплової енергії витрачений на опалення місць загального користування та функціонування внутрішньобудинкових мереж опалення (загальнобудинкові потреби опалення) повинні сплачуватися всіма співвласниками багатоквартирного будинку не залежно від наявності вузла комерційного обліку теплової енергії. Саме тому, відповідачу з січня 2022 року продовжувалося нарахування заборгованості за періоди опалення, тобто, нараховано січень, лютий, березень, грудень 2022 року, січень, лютий, березень 2023 року та абонлата у розмірі 13,04 грн та 13,30 грн за весь період з січня 2022 року. Отже, посилання відповідача на відключення від мережі ЦО та ГВП як на підставу для відмови у задоволення позову є безпідставним. Адже, відключення враховано позивачем. При цьому, відповідач не звільнений від обов`язку сплати за опалення місць загального користування. Проте, відповідач вірно зазначає, що період нарахування заборгованості починається з жовтня 2007 року, в той час, як [PERSON] стала власницею квартирою, без реєстрації в ній, лише 17.03.2020. Тому, власник [PERSON] має сплати послуги з опалення квартири до її відключення та місць загального користування після відключення квартири від мереж ЦО та ГВП, виключно з квітня 2020 року. Згідно реєстру нарахувань та сплат, з квітня 2020 року по серпень 2023 року за опалення та абонплату по особовому рахунку № [NUMBER] нараховано 4\~958,30 грн. Згідно реєстру нарахувань та сплат, з квітня 2020 року по серпень 2023 за опалення та абонплату по особовому рахунку № [NUMBER] нараховано 4\~951,31 грн. Згідно реєстру нарахувань та сплат, з квітня 2020 року по серпень 2023 за опалення та абонплату по особовому рахунку № [NUMBER] нараховано 9\~871,31 грн. Згідно реєстру нарахувань та сплат, з квітня 2020 року по серпень 2023 за опалення та абонплату по особовому рахунку № [NUMBER] нараховано 3\~579,29 грн. Таким чином, нарахована заборгованість по опаленню квартири за період з квітня 2020 по 10.09.2021 та за опалення місць загального користування за період з 10.09.20214 по 31.07.2023 та абонплату за період з січня 2022 року по липень 2023 року, по чотирьох особових рахунках в загальному складає 23\~360,21 грн. При тому, як вказувалося вище, нарахування за чотирма особовими рахунками відкритих щодо однієї квартири не суперечить чинному законодавству. Тож, заборгованість саме власника [PERSON] становить 23\~360,21 грн, тому в цій частині позовних вимог, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Щодо строку позовної давності, які представник відповідача просить застосувати, вказуючи про застосування строку давнини, суд відзначає наступне. Статтею 257 ЦК України закріплено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до п. 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Карантин в Україні діяв в період з 19 грудня 2020 року до 30 червня 2023 року, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №1236 від 09.12.2020 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2». Згідно п.19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Тож, строки позовної давності зупинені з 19.12.2020 і до тепер, заборгованість відповідача стягується судом з 17.03.2020, тобто після набуття квартири у власність відповідачем [PERSON] , а тому строки позовної давності застосуванню не підлягають, адже не пропущені позивачем в цій частині. Разом з тим не вбачається підстав покладення обов`язку сплати заборгованості за житлово-комунальні послуги попереднього власника квартири на [PERSON] . Тож, відповідач, отримавши послуги з опалення та гарячого водопостачання від позивача з моменту набуття квартири у власність до відключення від мережі ЦО та ГВП своєчасно не оплатив їх вартість, та не оплачує послуги за опалення місць загального користування, у результаті чого за його особовим рахункам № [NUMBER] , № [NUMBER] , № [NUMBER] , № [NUMBER] існує заборгованість у загальному розмірі 23\~360,21 грн, яка підлягає стягненню на користь позивача. Щодо судових витрат. Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При звернені до суду з даними позовами, позивач оплатив судовий збір у розмірі 3\~028 грн за кожну справу, тобто 12\~112 грн, відповідно до платіжної інструкції №1476 від 02.05.2024, платіжної інструкції № 1489 від 3\~028 грн, платіжної інструкції №1474 від 02.05.2024, платіжної інструкції №1475 від 02.05.2024. Позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у розмірі 19,26%, тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 2\~332,77 грн. Частиною 3 ст. 141 ЦПК України закріплено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. 12 червня 2024 року Адвокатське бюро «Балашов та партнери» в особі керуючого бюро Балашова Юрія Вячеславовича та [PERSON] уклали договір №06/24 про надання правової допомоги, пунктом 5.1 якого передбачили сплату гонорару у фіксованому розмірі - 7\~000 грн. Клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу від позивача не надходило. Позовні вимоги задоволені на 19,26%, тому судові витрати відповідача підлягають стягненню з позивача у розмірі 5\~651,80 грн (80,74%).

Outcome: partial