Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-20 00:00:00

До Ємільчинського районного суду Житомирської області від Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області надійшла для розгляду за підсудністю цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ») до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики №78976286 в розмірі 38000,00 грн. та договором № 6686794 про надання споживчого кредиту в розмірі 2791,00 грн. В обґрунтовування\~позовних вимог\~позивач зазначає, що 22.05.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики № 78976286, за яким позичальник отримав кошти у сумі 9500,00 грн; строк позики 30 днів; процентна ставка 2,5 %. Відповідно до умов договору, позикодавець зобов`язався передати у власність позичальнику грошові кошти шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Підписанням вказаного договору відповідач підтвердив, що ознайомився на сайті https://mvcredit.ua/ru/documents-license/ з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, що передбачена ст.12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» (п.п. 5.1. п. 5 договору позики), а також погодився, що до моменту підписання Договору позики вивчив цей договір та Правила надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, розміщені на сайті https://mycredit/ru/documents-license/, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього Договору йому зрозумілі (п.п. 5.2. п. 5 договору позики). Ці Правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст.ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору позики та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію необхідну для укладення договору. 14.06.2021 між TOB «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 14/06/21, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників № 12 від 22.11.2023 до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.21, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 38000,00 грн. з яких: 9500 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 28500,00 грн. сума заборгованості за відсотками. Відповідно п.1.3. договору факторингу з відповідними змінами, внесеними додатковою угодою № 2 від 28.07.2021 року, TOB «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» зобов`язується протягом 10 (десяти) робочих днів з дати відступлення права вимоги за кредитним договором ТОВ«ФК «ЄАПБ» повідомити боржників про відступлення права вимоги та про передачу їх персональних даних ТОВ «ФК «ЄАПБ». Всупереч умовам договору позики та незважаючи на повідомлення, після відступлення права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості, як на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ» так і на рахунки попереднього кредитора. Крім того, позивач зазначає, що 22.05.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та [PERSON] було укладено кредитний договір №6686794, за яким позичальник отримав кошти у сумі 1000,00 грн; строк позики 360 днів; стандартна процентна ставка 1,99 %. Відповідно до умов договору, кошти кредиту надаються ТОВ «Авентус Україна» у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної карти, реквізити якої надані відповідачем первісному кредитору з метою отримання кредиту (п.п. 2.1. п. 2 кредитного договору). Кредит вважається наданим в день перерахування ТОВ «Авентус Україна» суми кредиту (загального розміру) за реквізитами (п.п.2.4. п.2 кредитного договору). Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, що відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора. Підписанням кредитного договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма умовами Правил надання коштів у позику в тому числі й на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна» (п.п. 9.8 кредитного договору), які розміщені на сайті creditplus.ua. Приймаючи умови кредитного договору, відповідач підтверджує, що він повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися цих правил. Ці Правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст.ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору позики та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію необхідну для укладення договору. 13 лютого 2024 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу №13022024, у відповідності до умов якого, ТОВ «Авентус Україна» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» права вимоги до боржників, вказаним у Реєстрі боржників, зокрема і до відповідача. Відповідно до Реєстру боржників від 13.02.2024 до Договору факторингу, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 2791 грн., з яких: 1000 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 1791 грн. - заборгованість за відсотками. Посилаючись на викладене, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором позики №78976286 в сумі 38000,00 грн. та за кредитним договором №6686794 в сумі 2791,00грн., а всього 40791,00 грн., а також понесені судові витрати. Ухвалою суду від 23.08.2024 відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. У судові засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяві просив справу розглянути без його участі, вказав, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судові засідання 19.09.2024, 07.10.2024 та 21.10.2024 не з`явився, хоча про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України, причини неявки суду не повідомив. Суд, виконуючи вимоги ст. 280 ЦПК, враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин та без повідомлення причин, не подав відзив та позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, ухвалив провести заочний розгляд справи. Ухвалою від 21.10.2024 вирішено здійснювати заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 22.05.2023 між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та [PERSON] (відповідач) укладений договір позики №78976283 (а.с.8-9). Згідно із умовами договору позики позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти (позику) на погоджений умовами договору строк шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики (п.1 договору позики). За погодженими умовами договору сума позики становить 9500,00 грн, строк позики (строк договору) 30 днів, процентна ставка (базова) 2,5 % (фіксована); дата надання позики 22.05.2023, дата повернення позики 21.06.2023, знижена процентна ставка/день % (застосовується відповідно до умов Програми лояльності) 2,5%, процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) за день % (не застосовується в період карантину)- 2,70 %, пеня %/ день (не застосовується в період карантину) - 2,70 %, орієнтовна реальна річна процентна ставка, % - 90465,53%, орієнтовна загальна вартість позики, у грн 16625,00 грн (п.п. 2.1, 2.2 договору позики). Цей договір укладений у вигляді електронного документу шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно Закону України «Про електронну комерцію» (п.20 договору позики). Відповідно до таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком №1 договору позики №78976286 від 22.05.2023 встановлено, що датою видачі кредиту/датою платежу є 22.05.2023, кількість днів у розрахунковому періоді 30, чиста сума кредиту/сума платежу за розрахунковий період 16625,00 грн, сума кредиту за договором/погашення суми кредиту 9500,00 грн., проценти за користування кредитом 7125,00, реальна річна процентна ставка,%, - 90465,53, загальна вартість кредиту 16625,00 грн (а.с.10). 14 червня 2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі іменоване як «Фактор») та Товариством з обмеженою відповідальністю «1Безпечне агенство необхідних кредитів» (далі іменований як «Клієнт») укладено договір факторингу №14/06/21 відповідно до умов якого Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, Клієнт відступити Факторові права грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб боржників включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить Клієнту. (а.с. 11-12) Відповідно до додаткової угоди № 2 від 28.07.2021 до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 сторони договору факторингу погодили внести зміни до п.1.3 договору та викласти такий пункт у новій редакції, а саме щодо обов`язку клієнта про повідомлення боржників про відступлення прав права вимоги (а.с.13). Відповідно до додаткової угоди №13 від 22.11.2023 до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 сторони договору факторингу визначили цією додатковою угодою загальну суму прав вимоги, що відступаються згідно реєстру боржників №12 від 22.11.2023, проте в ній не зазначено суми грошових коштів та ціни продажу згідно реєстру боржників №12 від 22.11.2023, які фактор сплачує клієнту від основної суми заборгованості (тіло кредиту) (а.с.13). Відповідно до акту прийому-передачі реєстру боржників №12 від 22.07.2023 за договором факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю «1Безпечне агенство необхідних кредитів» (клієнт) передав, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (фактор) прийняв реєстр боржників №12 без зазначення кількості та без зазначення загальної суми заборгованості (а.с.15). Відповідно до витягу з реєстру боржників №12 від 22.11.2023 до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за договором позики № 78976286 у сумі 38000,00 грн. з яких: 9500,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 28500,00 грн. сума заборгованості за відсотками (а.с.16). Згідно із наданими позивачем розрахунком заборгованості за договором позики № 78976286 від 22.05.2023 за період з 22.11.2023 по 30.04.2024 заборгованість [PERSON] складає 38000,00 грн. (а.с.17). 22 травня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та [PERSON] укладений договір №6686794 про надання споживчого кредиту, в електронній формі та підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором С7190 (а.с.23-27). Відповідно до п.1.1 договору укладення цього договору здійснюється сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через Веб-сайт або Мобільний додаток. Електронна ідентифікація споживача здійснюється при вході споживача в особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки Товариством правильності введення коду, направленого Товариством на номер мобільного телефону споживача, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету. При цьому, споживач самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до Веб-сайту/ІТС Товариства. На умовах встановлених договором, товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором (п.1.2 договору). Сторони погодили, що сума кредиту (загальний розмір) складає 1000 гривень, тип кредиту - кредит, строк кредиту 360 днів, тип процентної ставки - фіксована, стандартна процентна ставка 1,99 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в. п. 1.4 цього договору (п.п.1.3, 1.4, 1.5. 1.5.1. договору). У п.1.5.2. договору сторони погодили умови застосування зниженої процентної ставки 1,89 в день. Відповідно до п.п.1.7.-1.8. договору орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає: 29653,85 % річних за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом, 27238,98% річних за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки, орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає: 8164 грн. за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом, 8134,15 грн. за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки. Кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи реквізити платіжної картки № [NUMBER] .Сума кредиту (його частина) перераховується товариством протягом двох календарних днів з моменту укладення цього договору (п.п.2.1, 2.2 договору). Відповідно до\~таблиці обчислення\~загальної вартості\~кредиту для\~споживача та\~реальної річної\~процентної ставки\~за договором\~про споживчий\~кредит,\~що є\~додатком №1\~до договору\~про надання\~споживчого кредиту\~№6686794\~від 22.05.2023\~встановлені дати\~видачі кредиту/дата\~платежу,\~кількість днів\~у розрахунковому\~періоді \~360,\~чиста сума\~кредиту/сума\~платежу за\~розрахунковий період\~ 8134,15\~грн.,\~сума кредиту\~за договором/погашення\~суми кредиту\~ 1000,00\~грн,\~проценти за\~користування кредитом\~ 7134,15\~грн.\~ реальна\~річна процентна\~ставка,\~%\~ 27238,98%,\~загальна вартість\~кредиту 2134,15\~грн.\~Крім того,\~визначено,\~що у\~разі якщо\~споживачем не\~будуть виконані\~умови договору\~для отримання\~зниженої процентної\~ставки,\~розміри платежів,\~що зазначені\~у графіку\~платежів будуть\~перераховані за\~стандартною процентною\~ставкою,\~а саме:\~сума платежу\~за розрахунковий\~період складе\~8164,00,\~грн,\~проценти за\~користування кредитом\~7164,00\~грн,\~реальна річна\~процентна ставка\~ 29653,85\~%\~річних,\~загальна вартість\~кредиту \~8164,00. (а.с.28). 13 лютого 2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі іменоване як «Фактор») та Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» (далі іменоване як «Клієнт») укладено договір факторингу №13022024 за умовами якого Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, Клієнт відступити Факторові права грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб боржників включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить Клієнту (а.с.31-32). Відповідно до акту прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу №13022024 від 13.02.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» (Клієнт) передав, а Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (Фактор) прийняв реєстр боржників кількістю 6284, після чого, з урахуванням пункту 1.2 договору факторингу № 13022024 від 13.02.2024 від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно заборгованостей. Загальна сума заборгованості без зазначення суми заборгованості (а.с.33). Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 13022024 від 13.02.2024, Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 6686794 у сумі 2791,00 грн, з яких: 1000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 1791,00 грн - сума заборгованості за відсотками (а.с.34). Згідно із наданими позивачем розрахунком заборгованості за кредитним договором № 6686794 від 22.05.2023 за період з 13.02.2024 по 30.04.2024 заборгованість [PERSON] складає 2791,00 грн. (а.с.35). Статтею 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Предметом спору у даній справі є стягнення заборгованості за договором позики та кредитним договором юридичною особою, яка набула таке право відповідно до договорів факторингу. Обставиною, що підлягає доказуванню під час вирішення даного спору є факт отримання кредитних коштів, факт користування кредитними коштами та факт належного виконання позичальником зобов`язань із своєчасного виконання зобов`язань в частині повернення кредиту. Судом встановлено, що відповідачем укладені: договір позики № 78976286 від 22.05.2023 з Товариством з обмеженою відповідальністю «1Безпечне агентство необхідних кредитів» та договір №6686794 про надання споживчого кредиту від 22.05.2023 з Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна». Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Згідно зі статтями 526, 530 ,610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Пунктом 1 ч.1ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч.1ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Згідно ч. 1ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). На підтвердження права вимоги на стягнення з відповідача заборгованості за договором позики № 78976286 від 22.05.2023, договором №6686794 про надання споживчого кредиту від 22.05.2023 позивач надав суду: копію договору позики №78976286 від 22.05.2023 разом із копією додатку №1 до договору, копію витягу з договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 з копіями додаткових угод № 2 від 28.07.2021 та № 13 від 22.07.2023 до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, копію договору №6686794 про надання споживчого кредиту від 22.05.2023 із копією додатку №1 до договору, копію Паспорта споживчого кредиту, копію витягу договору факторингу №13022024 від 13.02.2024, копії актів прийому-передачі реєстрів боржників, копії витягів з реєстрів боржників до договорів факторингу та розрахунки заборгованості за договором позики та договором про надання споживчого кредиту. Проте, суд вважає, що вказані вище докази не підтверджують вимоги позивача за вказаними договорами у заявленому розмірі, оскільки позивач не надав жодних первинних документів, які б підтверджували надання відповідачу кредитних коштів та користування відповідачем кредитними коштами. Так, надані Витяги з реєстру боржників до договорів факторингу, сформовані позивачем від 17.05.2024 та не містять будь-яких посилань на первинні документи, які б підтверджували розмір заборгованості, яку відступає кожен первісний кредитор, в тому числі і за договором позики № 78976286 від 22.05.2023 та договором №6686794 про надання споживчого кредиту від 22.05.2023. Зазначені витяги не підписані клієнтом та фактором, тому суд не може розцінювати ці витяги як належний доказ того, що саме у такому вигляді був укладений та погоджений реєстр боржників до договорів факторингу. Таким чином, позивачем за допомогою належних та допустимих доказів не доведені факти передачі права грошової вимоги до відповідача Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» у заявлених позивачем розмірах. Крім того, суд ураховує і те, що, позивачем не додані первинні належні та допустимі докази на підтвердження отримання відповідачем кредитних коштів від первісних кредиторів та неповернення або часткового повернення кредиту, якими є документи первинної бухгалтерської документації (виписка по рахунку, платіжні документи, тощо). Суд зазначає, що саме первинні документи, що оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» є тими, доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір. Згідно із указаними положеннями закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 №75 виписки з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за операційний день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Порядок, періодичність друкування та форма надання виписок (у паперовій/електронній формі) із клієнтських рахунків обумовлюються договором банківського рахунку, що укладається між банком і клієнтом під час відкриття рахунку. Таким чином, з наведених норм законодавства вбачається, що доказом надання кредитодавцем позичальнику кредитних коштів є саме первинні документи, вимоги до яких встановлені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Аналогічні за змістом висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 11вересня 2019 року по справі №755/2284/16-ц, провадження №61-4685св19. Відтак, у разі заміни первісного кредитора у зобов`язанні, останній повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення, в тому числі і первинні документи, що підтверджують факт виконання свого обов`язку перед позичальником, тобто факт надання коштів у кредит. Проте позивач звертаючись до суду не надав таких доказів та не обґрунтував неможливість їх подання. Надані розрахунки заборгованості, сформовані позивачем, не є тими первинними документами, що підтверджують факт надання відповідачу кредитних коштів та відповідно заборгованості відповідача за кредитними договорами. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 13 травня 2020 року, справа №219/1704/17, провадження №61-1211св19. Суд зауважує, що додані розрахунки заборгованості є документами, що складені самим позивачем, а, відтак, інформація зазначена у них, за умови відсутності первинних документів, на підставі яких вони були складені, не може бути доказом наявності заборгованості, на стягненні якої наполягає позивач. Окрім того, суд не знаходить підстав вважати, що за договорами факторингу відбулась передача права вимоги до відповідача, оскільки в наданих позивачем договорах факторингу, та додаткових угодах, в актах прийому - передачі реєстру боржників відсутні будь-які відомості про відповідача [PERSON] , а витяги з реєстру боржників сформовані самим позивачем. Надані суду акти прийому-передачі взагалі не містять відповідної інформації про реєстр боржників, зокрема кількості боржників, суми заборгованості прав вимоги. При цьому суд зважає на те, що саме позивач володіє такою інформацією та безпосередньо мав можливість надати її суду. Отже, позивач належними та допустимими доказами не довів наявність заборгованості відповідача перед позивачем у заявлених розмірах. Крім того, позивач, реалізовуючи свої процесуальні права, не маючи можливості самостійного надання таких доказів з тих чи інших причин, не був позбавлений можливості звертатися до суду з клопотанням про витребування від первісних кредиторів таких документів, однак з таким клопотанням до суду не звертався. Відповідно до норм закріплених у ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України). На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позивач належними та допустимими доказами не довів обґрунтованість заявлених вимог як відносно наявної у відповідача заборгованості за договором позики та договором про надання споживчого кредиту так і набуття прав вимоги за такими договорами. На підставі викладених вище фактичних обставин справи суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову. У порядку ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на позивача.

Outcome: dismissed