Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-14 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 25\~липня 2015\~року вона уклала шлюб з відповідачем, про що Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, був зроблений відповідний актовий запис №\~533. Вони з відповідачем мають малолітню дитину: доньку [PERSON] , [INFO] . Позивачка посилається на те, що подружні стосунки між ними не склалися з причин взаємного непорозуміння, через різні характери, погляди на сімейне життя, на побудову сімейних стосунків, як наслідок вони припинили сімейно-шлюбні стосунки з серпня 2023 року. Спір про розподіл майна, місце проживання та утримання дитини між ними відсутній. Позивачка та її представник в судовому засіданні позов підтримали та просили його задовольнити з підстав зазначених в позовній заяві. Позивачка пояснила суду, що підстав передбачених ст. 110 СК України, які перешкоджають розгляду справи судом немає. Відповідач в судове засідання, не з`явився про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив (а. с. 104). Судом постановлено проводити заочний розгляд справи. Суд вислухавши позивачку та її представника, з`ясувавши обставини по справі, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 25 липня 2015 року, що зареєстрований Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №533, вказана обставина підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 25 липня 2015 року (а. с. 12) В період шлюбу у сторін народилась дитина донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого Амур-Нижньодніпровським районним у місті Дніпропетровську відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 29 жовтня 2016 року (а. с. 13). Спільне життя подружжя не склалося через різні характери, погляди на сімейне життя, на побудову сімейних стосунків, що призвело до втрати почуттів між ними, та припинення сімейно-шлюбних відносин з серпня 2023 року. Примиритися сторони не бажають, про що свідчить та обставина, що сторони припинили сімейно-шлюбні відносини з серпня 2023 року, та до цього часу не поновили їх. Згідно зі ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). За таких підстав, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам як позивачки, так і відповідача, тому є достатні підстави для задоволення позову відповідно до ст.ст. 105, 112 СК України. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Таким чином, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню на користь позивачки судовий збір, сплачений нею під час звернення з позовом до суду (а. с. 4, 16). На підставі викладеного, ст.ст. 105, 112 СК України,

Outcome: approved