Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-22 00:00:00

27 травня 2024 року позивач [PERSON] , звертаючись до суду з позовом до Київської міської ради, про продовження строку для прийняття спадщини, просив: - Продовжити строк [PERSON] [INFO] для прийняття спадщини за заповітом посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойко Л.М. від 28.09.2006 року за реєстровим №4558 на майно, а саме земельну ділянку, що належала сину [PERSON] [INFO] померла [INFO] , а саме [PERSON] [INFO] , який помер у серпні 2006 року , яка розташована на території [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в провадженні Шостої Київської державної нотаріальної контори перебуває на розгляді заява [PERSON] [INFO] про прийняття спадщини після померлої [INFO] його матері [PERSON] . [PERSON] являється внуком своєї бабусі [PERSON] [INFO] , яка померла [INFO] та після якої була заведена спадкова справа. Мати [PERSON] , була дружиною [PERSON] , який був сином [PERSON] . [PERSON] будучи спадкоємцем померлої матері за законом (перша черга) 17.04.2024 року через свого представника звернувся до Шостої Київської державної нотаріальної контори із заявою, якою просив зарахувати до спадкової маси земельну ділянку, яка розташована на території [ADDRESS] , що належала його батьку [PERSON] [INFO] , який помер у вересні 2006 року , тобто раніше своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] . 17.04.2024 року Постановою державного нотаріуса Шостої Київської державної нотаріальної контори Прудь Н.В. було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті бабусі ( [PERSON] ) на земельну ділянку, що належала батьку позивача ( [PERSON] ) у зв`язку з пропущенням строку на прийняття спадщини. Із постанови державного нотаріуса Шостої Київської державної нотаріальної контори Прудь Н.В. від 17.04.2024 року, позивач дізнався про існування заповіту складеного його бабусею [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойко Л.М. від 28.09.2006 року за реєстровим №4558. Позивач вважає, що земельна ділянка, що належала батьку позивача [PERSON] , розташована на території [ADDRESS] входить до спадщини після померлої матері позивача ( [PERSON] ), яка також увійшла до складу спадщини після смерті його бабусі ( [PERSON] ) в порядку спадкової трансмісії, оскільки померлою бабусею на нього був складений заповіт на прийняття всього майна від 28.09.2006 року, за реєстровим №4558. Таким чином строк для прийняття спадщини за заповітом пропущений позивачем у зв`язку із відсутністю відомостей про існування заповіту, що в свою чергу є поважною причиною пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини на майно бабусі за заповітом в порядку ч.2 ст.549 ЦК УРСР, в зв`язку з чим судом повинен бути продовжений строк для прийняття спадщини за заповітом, для подання заяви про прийняття спадщини на майно що належала сину померлої бабусі [PERSON] , а саме [PERSON] 28 травня 2024 позовна заява передана у провадження судді Коваленко І.В. у відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями. 30 травня 2024 року ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків. 05 червня 2024 року на виконання вимог ухвали суду від 30.05.2024 року позивач направив до суду заяву про усунення недоліків та квитанцію про сплату судового збору. 10 червня 2024 року ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків. 18 червня 2024 року на виконання вимог ухвали суду від 10.06.2024 року позивач направив до суду заяву про усунення недоліків та позовну заяву в новій редакції. 24 червня 2024 року Дніпровським районним судом м. Києва постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до Київської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини про визначення додаткового строку для прийняття спадщини за правилами загального позовного провадження, з призначенням підготовчого засідання. За змістом положень ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. 31 липня 2024 року (вх.№ЕП-8977) до Дніпровського районного суду міста Києва надійшли письмові пояснення представника відповідача - Теплюка В.В . Просить суд ухвалити рішення згідно норм чинного законодавства та розгляд справи проводити за відсутності представника Київської міської ради. 31.07.2024 року ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] до суду, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання не з`явився, в прохальній частині позовної заяви просив здійснювати розгляд справи без його участі. Представник відповідача до суду, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання не з`явився, у письмових поясненнях просив розгляд справи проводити за відсутності представника Київської міської ради. Суд у порядку загального позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються, відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 30 серпня 2006 року Відділом реєстрації смерті у м. Києві, актовий запис №15942 (а.с.11). За життя [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] , який був зареєстрований 16 вересня 1995 року відділом реєстрації актів громадянського стану Печерського району м.Київ, Україна, актовий запис №605, після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.10). [PERSON] на праві власності належала земельна ділянка, площею 0,0305 га, кадастровий номер 66589051, яка розташована за адресою [ADDRESS] , з цільовим призначенням: для ведення садівництва, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю Серії IV-KB № 146311, виданого 14 серпня 2000 року Київським міським головою Омельченко О.О. , на підставі рішення Київської міської ради від 03.06.1999 року №263-10/364. (а.с.14-15) Отже, після смерті [INFO] [PERSON] відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 0,0305 га, кадастровий номер 66589051, яка розташована за адресою [ADDRESS] . Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. (ч.1 ст.1221 ЦК України). Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна. (ч.2 ст.1221 ЦК України). Якщо спадкодавець мав останнє місце проживання на території іноземної держави, місцем відкриття спадщини визначається відповідно до Закону України "Про міжнародне приватне право". За загальними положеннями про спадкування, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Статтями 1261-1266 ЦК України визначено п`ять черг спадкування за законом, та спадкування за правом представлення. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ст. 1268 ЦК України). Судом встановлено, що на момент смерті [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] з 30.01.1985 по 21.09.2006 року (а.с.16) Як убачається з тексту постанови державного нотаріуса Шостої київської державної нотаріальної контори Прудь Н.В. від 17.04.2024 року, спадкоємцем земельної ділянки, площею 0,0305 га, кадастровий номер: 66589051, розташованої у [ADDRESS] , що належала [PERSON] , померлому [INFO] , була його мати [PERSON] , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав (спадкова справа №104, заведена Дев`ятою Київською державною нотаріальною конторою 29 січня 2009 року. При розгляді справ про спадкування суди мають встановлювати: - місце відкриття спадщини; - коло спадкоємців, які прийняли спадщину; - законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна та часу відкриття спадщини у випадку, якщо спадщина відкрилась до 1 січня 2004 року або ж спадкодавець проживав в іншій державі, спадкоємець є іноземним громадянином та проживає в іншій державі, а спадкове майно знаходиться на території України. Обставини, які входять до предмета доказування у зазначеній категорії справ, можна встановити лише при дослідженні документів, наявних у спадковій справі. Належними доказами щодо фактів, які необхідно встановити для вирішення спору про право спадкування, є копії документів відповідної спадкової справи, зокрема, поданих заяв про прийняття спадщини, виданих свідоцтв про право на спадщину, довідок житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця. Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Разом з тим, в матеріалах цивільної справи відсутні відомості про те, чи заводилась після померлого [PERSON] спадкова справа з метою встановлення кола спадкоємців, які прийняли спадщину, та інших обставин, які входять до предмета доказування. При цьому, позивач відповідних доказів не надав, клопотання про витребування копії спадкової справи не подавав, що позбавляє суд встановити дійсні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Окрім того, факт родинних відносин між позивачем та померлим [INFO] [PERSON] не підтверджений належними та допустимими доказами, оскільки відповідного свідоцтва про народження позивачем не надано. Судом встановлено, що [INFO] [PERSON] , [INFO] , уродженка міста Києва, РНОКПП: [NUMBER] , місце проживання якої зареєстровано за адресою: [ADDRESS] , на випадок своєї смерті склала заповіт, відповідно до якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що належатиме їй на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповідає [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] . (а.с.12) Заповіт був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойко Людмилою Миколаївною та зареєстровано в реєстрі за №4558, серія та номер бланка: ВЕА 539957, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №6677153 від 28.09.2006 року. (а.с.13) Згідно Витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №76640686 від 17.04.2024 р., значиться інформація про наявність заповіту, складеного від імені [PERSON] на користь [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойко Л.М. 28 вересня 2006 року за реєстровим №4558. (а.с.19) Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Як роз`яснено у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. 17.04.2024 року державним нотаріусом Шостої київської державної нотаріальної контори Прудь Н.В. було винесено постанову про відмову [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії, а саме: у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті його бабусі [PERSON] , померлої [INFO] , на земельну ділянку площею 0,0305 га, кадастровий номер: 66589051, розташовану у [ADDRESS] , що належала [PERSON] , померлому [INFO] , спадкоємцем якого була його мати [PERSON] , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав (спадкова справа №104, заведена Дев`ятою Київською державною нотаріальною конторою 29 січня 2009 року), оскільки [PERSON] пропущено строк, встановлений ч. 1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини після смерті бабусі [PERSON] , померлої [INFO] . Нотаріусом було рекомендовано за вирішенням даного питання звернутись до суду із вказаним позовом. Згідно Витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №76640656 від 17.04.2024 р., відомості про заведену спадкову справу після смерті [PERSON] відсутні (а.с.20). Разом з тим, в матеріалах справи наявна протилежна інформація. Як убачається з постанови нотаріуса Шостої київської державної нотаріальної контори Прудь Н.В., спадкова справа після померлої [PERSON] все ж таки була заведена: спадкова справа №104 заведена Дев`ятою Київською державною нотаріальною конторою 29 січня 2009 року. (а.с.17) Згідно ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається від часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (ч.1 ст. 1272 ЦК України). Частиною третьою ст.1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У відповідності до положень ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 16 ЦК України визначені способи захисту цивільних прав та інтересів судом. Ст.4 ЦПК України гарантовано право особи на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно правового змісту положень ст.ст. 12, 81, 82 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Як вказує позивач, [INFO] померла [PERSON] . З тексту постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17.04.2024 року вбачається, що спадкова справа №104 заведена Дев`ятою київською державною нотаріальною конторою 29 січня 2009 року. Позивач копію спадкової справи до суду не надав, клопотання про витребування спадкової справи, з яких би можна було встановити обставини, на які посилається позивач, не подав. При цьому, інформація про точну дату смерті [PERSON] в доданих до позовної заяви доказах суперечлива: у мотивувальній частині постанови державного нотаріуса Шостої київської державної нотаріальної контори Прудь Н.В. вказується дата: «09 липня 2009 року», а в резолютивній частині: «08 липня 2009 року». (а.с.17) У відповіді відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Солом`янської районної у місті Києві державної адміністрації дата смерті [PERSON] вказується: «08.07.2009» (а.с.16) Будь-яких належних доказів, на підтвердження того, що [PERSON] померла [INFO] , а саме: свідоцтво про смерть, витяг про смерть останньої і т.д., стороною позивача не надано та матеріали справи не містять. Копія постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 17.04.2024 року видана державним нотаріусом Прудь Н.В., якою було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті його бабусі [PERSON] , яка померла [INFO] не є тим документом, який підтверджує смерть особи відповідно до чинного законодавства. Окрім того, позивачем не надано доказів, які б підтверджували, що померлий [INFO] [PERSON] був сином померлої [INFO] [PERSON] . [INFO] померла мати позивача - [PERSON] . Позивач вважає, що земельна ділянка, що належала його батьку, яка розташована за адресою [ADDRESS] ) входить до спадщини після померлої матері позивача, яка увійшла до складу спадщини після смерті його бабусі. Однак, в матеріалах цивільної справи відсутні відомості про те, чи заводилась після померлої [PERSON] спадкова справа. Позивач відповідних доказів не надав, клопотання про витребування спадкової справи не подав. Тому враховуючи вищевикладене, суд не перевіряє поважності причин пропуску позивачем строку звернення із заявою про прийняття спадщини, оскільки належні та допустимі докази про відкриття спадщини після померлого [PERSON] , а також докази про смерть [PERSON] та відкриття спадщини після смерті останньої матеріали справи не містять. З огляду на вищевикладене, суд вважає, що підстави для задоволення позову відсутні, а тому вказаний позов слід залишити без задоволення за безпідставністю та недоведеністю. Інші доводи сторін не спростовують висновків суду. На підставі ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що позивачу в задоволенні його позовних вимог відмовлено у повному обсязі, суд вважає, що сплачені ним при зверненні до суду судові витрати у виді судового збору в розмірі 1211,20 грн відшкодуванню на його користь з відповідача не підлягають.

Outcome: dismissed