Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-10 00:00:00

Представник позивача Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, як органу опіки та піклування звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа КНП ЛОР «Львівський обласний спеціалізований будинок дитини «Мальви», про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивовані наступним: відповідно до наказу управління «Служба у справах дітей» департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради від 24.02.2023 №109 на первинному обліку дітей, які залишились без батьківського піклування, дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, як такі, що залишилися без батьківського піклування перебувають малолітні: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які тимчасово влаштовані у КНП ЛОР «Львівський обласний спеціалізований будинок дитини «Мальви». Малолітнього, [PERSON] , [INFO] , мати [PERSON] , відмовилась забрати з пологового відділення, тому відповідно до розпорядження Шевченківської районної адміністрації від 20.01.2023 №27, малолітнього влаштовано у КНП ЛОР «Львівський обласний спеціалізований будинок дитини «Мальви». Відомості про батька дитини [PERSON] , внесені відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України. Малолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] на підставі акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 21.02.2023 року, тимчасово поміщено у КНП ЛОР «Львівський обласний спеціалізований будинок дитини «Мальви» та видано розпорядження голови Залізничної районної адміністрації від 07.03.2023 №131 "Про влаштування малолітніх [PERSON] та [PERSON] у КНП ЛОР "Львівський обласний спеціалізований будинок дитини «Мальви". Обставиною поміщення дітей виявилось їх залишення матір`ю, [PERSON] , без нагляду за адресою: [ADDRESS] . Батьком [PERSON] є [PERSON] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , однак за вказаною адресою не проживає, у зв`язку із введенням воєнного стану на території України, виїхав за кордон, наміру забирати дитину, [PERSON] не має та не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав. Відповідно до довідки Залізничного відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м.Львові від 26.01.2024 №83/32.30-26 внесено зміни 27.12.2022 року у свідоцтво про народження малолітньої, [PERSON] , а саме визнання батьківства на підставі заяви від 29.11.2022 №29/22.30-54. На даний час батько, [PERSON] до дитини не навідується, нею не цікавиться, в телефонній розмові повідомив, що не має можливості забрати доньку до себе та не впевнений, що це його дитина. Згідно із свідоцтвом про народження батьками дитини [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , на даний час перебуває на військовій службі у Збройних СилахУкраїни, на зв`язок не виходить. Його родичі, а саме мати, [PERSON] знає про дитину, яка знаходиться у закладі, однак немає можливості виховувати дитину поки її син перебуває на військовій службі. [PERSON] повідомляв, що знає де перебуває його дитина, зобов`язувався приїхати та забрати дитину, однак протягом року жодної ініціативи щодо повернення йому дитини на спільне проживання та виховання не надходило, долею дитини не цікавився і не цікавиться. Відповідно з листів директора КНП ЛОР «Львівський обласний спеціалізований будинок дитини «Мальви» від 12.07.2023 №282, 16.10.2023 №433 та від 30.01.2024р. №41 з моменту поступлення дітей, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та по сьогоднішній день жоден з батьків та мати до дітей не навідувались. Мати дітей, [PERSON] , веде кочівний спосіб життя, проживала у різних регіонах України. В кінці 2022 року вона приїхала у м.Львів із двома малолітніми дітьми, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , проживала в орендованій квартирі за адресою: [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] народила ще одну дитину від, якої відповідно до акту закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про дитину, яку батьки (матір або батько), інші родичі або законний представник відмовились забирати з полового будинку, іншого закладу охорони здоров`я. Працівниками відділу «Служба у справах дітей» Залізничного району було здійснено візит 12.01.2023 за адресою: [ADDRESS] та проведено з матір`ю дітей профілактично-роз?яснювальну бесіду щодо виконання нею її батьківських обов`язків. Однак 21.02.2023 року на підставі акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку малолітні, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , були поміщені у КНП ЛОР «Львівський обласний спеціалізований будинок дитини «Мальви». Обставиною поміщення дітей виявилось їх залишення матір`ю, [PERSON] , без нагляду за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено заявою власниці помешкання, [PERSON] . Фахівцями Львівського міського центру соціальних служб відвідано [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , де перебували і її двоє дітей, складено акт оцінки потреб та надані відповідні консультації щодо отримання соціальних послуг, однак 21.02.2023 року [PERSON] залишила дітей та зникла. Відповідно до листа Служби у справах дітей Селидівської міської ради від 22.12.2023 №1329, [PERSON] , [INFO] , уродженка м.Новогродівки, Донецької області, мешкала за адресою: [ADDRESS] , мати шести малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та новонародженої дівчинки, [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] в шлюбі не перебувала, відносно [PERSON] , [INFO] , позбавлена батьківських прав (рішення Селидівського міського суду Донецької області від 13.06.2017 р. №242/1678/16), малолітнього [PERSON] , [INFO] , мати відмовилась забирати з інфекційного відділення для дітей КНП «Селидівська центральна міська лікарня Селидівської міської ради». Відповідно до листа Служби у справах дітей Покровської міської ради Донецької області [PERSON] , [INFO] дитину жіночої статті та покинула її про, що було складено Акт закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про дитину, яку батьки (матір або батько), інші родичі або законний представник відмовилися забирати з полового будинку, іншого закладу охорони здоров`я №01.1-17/4458 від 20.12.2023р. [PERSON] не заперечує, щодо позбавлення її батьківських прав відносно малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , про що було написано власноруч заяву. Враховуючи, що мати дітей [PERSON] веде соціально-негативний спосіб життя, не сприяє поверненню дітей в сім`ю, самоусунулась від виконання батьківських обов`язків, [PERSON] , [PERSON] не цікавляться життям дітей, матеріально не допомагають та не відвідують їх у закладі, чим не виконують свої батьківські обов`язки, ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків відносно дітей, повністю не усвідомлюють своєї відповідальності за дітей, за наслідками невідповідального батьківства діти поміщені в заклади інституційного догляду та виховання, чим порушили право дітей на проживання в рідній сім`ї. У зв`язку із чим, просять суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] . Позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] . Стягувати з [PERSON] , аліменти на утримання малолітнього [PERSON] , [INFO] в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, та до досягнення дитиною повноліття. Стягувати солідарно з [PERSON] та [PERSON] , аліменти на утримання малолітньої [PERSON] , [INFO] , в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, та до досягнення дитиною повноліття. Стягувати солідарно з [PERSON] та [PERSON] , аліменти на утримання малолітньої [PERSON] , [INFO] в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, та до досягнення дитиною повноліття. Представник позивача Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради,як орган опіки та піклування - Рибак М.С. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце судового засідання була повідомлена належним чином. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог представник КНП ЛОР «Львівський обласний спеціалізований будинок дитини «Мальви» в судове засідання не з`явився, на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності їх представника. Позовну заяву підтримують в повному обсязі. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] в м.Львів народився [PERSON] , батьками якого вказано [PERSON] та [PERSON] . Відомості про батька записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , копія Витяга з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1 ст.135 СК України (а.с.7-8). З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] встановлено, що [INFO] в с.Тростянець Ямпільського району Вінницької області народилась [PERSON] , батьками якої вказано [PERSON] та [PERSON] (а.с.9). Відповідно до довідки Залізничного відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м.Львові від 26.01.2024 №83/32.30-26 встановлено, що згідно з даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян наявний актовий запис про народження на [PERSON] , [INFO] за №1 від 15 липня 2020 року, складеного виконавчим комітетом Тростянецької сільської ради Ямпільського району Вінницької області, реєстрацію народження проведена відповідно до ч.1 ст.135 СК України ( за вказівкою матері). 27 грудня 2022 року було внесено відомості про визнання батьківства на підставі заяви про визнання батьківства №29/22.30-54 від 29 листопада 2022 року (а.с.10). З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] встановлено, що [INFO] в м.Вінниця народилась [PERSON] , батьками якої вказано [PERSON] та [PERSON] (а.с.11). З копії відповіді на запит Залізничного відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м.Львові від 28.02.2023 року №114/22.30-26 встановлено, що згідно даних ДРАЦСГ актовий запис про народження [PERSON] та [PERSON] зареєстровано відповідно до ст.126 СК України (а.с.12). З копії актів органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 21 лютого 2023 року встановлено, що малолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , було тимчасово поміщено у КНП ЛОР «Львівський обласний спеціалізований будинок дитини «Мальви» та видано розпорядження голови Залізничної районної адміністрації від 07 березня 2023 року №131 "Про влаштування малолітніх [PERSON] та [PERSON] у КНП ЛОР "Львівський обласний спеціалізований будинок дитини «Мальви". Обставиною поміщення дітей виявилось їх залишення матір`ю, [PERSON] , без нагляду за адресою: [ADDRESS] (а.с.17 -19). З копії розпорядження голови Залізничної районної адміністрації від 20 січня 2023 року №27 "Про влаштування малолітнього [PERSON] у "Львівський обласний спеціалізований будинок дитини «Мальви" встановлено, що малолітнього [PERSON] , [INFO] було тимчасово поміщено у КНП ЛОР «Львівський обласний спеціалізований будинок дитини «Мальви». Обставиною поміщення дитини виявилось відмова батьків, інших родичів або законних представників забирати дитину з полового будинку, а саме з відокремленого підрозділу «Лікарня Святого Миколая» КНП «Львівського територіального медичного об`єднання «Багатопрофільної клінічної лікарні інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги» (а.с.21). З копії подання т.в.о. начальника Львівського РУП ВП №1 ГУНП у Львівській області про усунення причин та умов, що сприяли вчиненню адміністративного правопорушення від 22 лютого 2023 року №1983/38/01-2023 року встановлено, що [PERSON] має на виховання двох малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . 21 лютого 2023 року о 17 год. [PERSON] вказаних дітей залишила на матір свого нового співмешканця [PERSON] .. Фактично діти перебували без батьківської опіки та піклування з по сторонньою особою. Матір на контакт не виходила, а в телефонній переписці з працівниками поліції написала, що не повернеться. Малолітніх дітей поміщено в Будинок дитини [ADDRESS] (а.с.38). З копії наказу управління «Служба у справах дітей» департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради від 24.02.2023 №109 встановлено, що на первинному обліку дітей, які залишились без батьківського піклування, дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, як такі, що залишилися без батьківського піклування перебувають малолітні: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які тимчасово влаштовані у КНП ЛОР «Львівський обласний спеціалізований будинок дитини «Мальви» (а.с.16). З копії акту обстеження умов проживання від 12 січня 2023 року встановлено, що працівниками відділу «Служба у справах дітей» Залізничного району було здійснено візит 12.01.2023 за адресою: [ADDRESS] , здійснено обстеження умов проживання малолітніх дітей та проведено з матір`ю дітей профілактично-роз`яснювальну бесіду щодо виконання нею її батьківських обов`язків (а.с.22-23). З копії листа Львівського міського центру соціальних служб від 22.02.2023 №4-2607-2469 встановлено, що фахівцями центру відвідано [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , де перебували і її двоє дітей, проведенго неодноразові бесіди щодо необхідності забрати додому на виховання свого новонародженого сина [PERSON] , [INFO] , проте мати категорично відмовлялась від сина. Пояснювала це тим, що в неї недостатньо ресурсів для догляду за третьою дитиною. Складено акт оцінки потреб та надані відповідні консультації щодо отримання соціальних послуг (а.с.24). З копії повідомлення Служби у справах дітей Агрономічної сільської ради та копії акту обстеження умов проживання від 11 травня 2023 року встановлено, що умови проживання за місцем реєстрації [PERSON] по [ADDRESS] задовільні. [PERSON] проживає в житловому будинку разом із мамою [PERSON] З [PERSON] було проведено профілактичну бесіду щодо належного виконання ним батьківських обов`язків щодо малолітньої [PERSON] (а.с.25, 31). З відповіді на лист Служби у справах дітей Агрономічної сільської ради від 11 січня 2024 року №15 встановлено, що працівники служби у справах дітей спілкувались по телефону з бабусею [PERSON] щодо її відношення про повернення в біологічну сім`ю дитини, остання відповіла, що вона працює і немає можливості виховувати дитину, поки її син перебуває на службі в Збройних Силах України (а.с.32). З копії повідомлення начальника Львівського РУП №2 ГУНП у Львівській області від 22 січня 2024 року №214/40/01/2024 встановлено, що при спілкуванні особою жіночої статі пані Лідією, яка є матір`ю [PERSON] було встановлено, що останній перебуває в зоні бойових дій в Донецькій області. Повідомила, що мають намір забрати дитину з будинку дитини, на даний час не мають можливості. При спілкування з працівником служби у справах дітей, яка повідомила, що [PERSON] хоче забрати дитину з корисливх мотивів, оскільки не являється біологічним батьком дитини з метою ухилення від армії та вважають, що [PERSON] не здатний самостійно без дружини займатися вихованням малолітньої дитини. Він повідомив, що бажає забрати дитину, але на даний час це складно (а.с.39) З копії листа «Про надання інформації відносно [PERSON] » від 26 квітня 2023 року №100/09-1319 встановлено, що працівниками Служби у справах дітей та сім`ї Голосіївської районного в місті Києві державної адміністрації здійснено візити за адресою реєстрації батька дитини [PERSON] , а саме по [ADDRESS] , проте обстежити умови проживання не вдалося. За інформацією консьєржа, родина [PERSON] виїхала за кордон у зв`язку із введенням воєнного стану в Україні (а.с.29). З копії листа «Про надання інформації відносно [PERSON] » від 05 січня 2024 року №100/09-76 встановлено, що працівниками Служби у справах дітей та сім`ї Голосіївської районного в місті Києві державної адміністрації здійснено візити за адресою реєстрації батька дитини [PERSON] , а саме по [ADDRESS] , проте обстежити умови проживання та провести профілактичну роботу з батьком дитини виявилось неможливим, оскільки родина [PERSON] перебуває за кордоном (а.с.30). З копії повідомлення начальника Лвівського РУП №2 ГУНП у Львівській області від 22 січня 2024 року 3216/40/01/2024 встановлено, що під час телефонної розмови з [PERSON] було встановлено, що останній перебуває за кордоном у Великій Британії разом із своєю сім`єю, а також зазначив, що наміру забирати дитину [PERSON] не має та не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав(а.с.40). Відповідно до листа Служби у справах дітей Селидівської міської ради від 22.12.2023 №1329, [PERSON] , [INFO] , уродженка м.Новогродівки, Донецької області, мешкала за адресою: [ADDRESS] , мати шести малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та новонародженої дівчинки, [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] в шлюбі не перебувала, відносно [PERSON] , [INFO] , позбавлена батьківських прав (рішення Селидівського міського суду Донецької області від 13.06.2017 р. №242/1678/16 (а.с.33-34), малолітнього [PERSON] , [INFO] , мати відмовилась забирати з інфекційного відділення для дітей КНП «Селидівська центральна міська лікарня Селидівської міської ради». [PERSON] [INFO] дитину жіночої статті та покинула її про, що було складено Акт закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про дитину, яку батьки (матір або батько), інші родичі або законний представник відмовилися забирати з полового будинку, іншого закладу охорони здоров`я №01.1-17/4458 від 20.12.2023р.(а.с.35). З копії повідомлення служби у справах дітей Покровської міської ради Донецької області від 29 січня 2024 року №14-81/70 встановлено, що в акушерському відділенні Перинатального центру ІІ рівня КНП «Покровської клінічної лікарні інтенсивного лікування» [PERSON] [INFO] народила дитину жіночої статі та покинула її, про, що було складено Акт закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про дитину, яку батьки (матір або батько), інші родичі або законний представник відмовилися забирати з полового будинку, іншого закладу охорони здоров`я №01.1-17/4458 від 20.12.2023р. (а.с.36). З копії акту закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про дитину, яку батьки (матір або батько), інші родичі або законний представник відмовились забирати з полового будинку, іншого закладу охорони здоров`я №01.1-17/4458 від 20 грудня 2023 року встановлено, що [INFO] [PERSON] народила дитину жіночої статті та покинула її у зв`язку із скрутним матеріальним становищем та відсутністю свого постійного житла (а.с.20). З листів директора КНП ЛОР «Львівський обласний спеціалізований будинок дитини «Мальви» від 12.07.2023 №282, 16.10.2023 №433 та від 30.01.2024р. №41 встановлено, що з моменту поступлення [PERSON] , [INFO] дітей, а саме з 25 січня 2023 року та з моменту поступлення [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , а саме з 21 лютого 2023 року по даний час жоден з батьків та мати до дітей не навідувались (а.с.26-28). З копії повідомлення начальника Львівського РУП №2 ГУНП у Львівській області від 16 листопада 2023 року №4198/40/01/06/23 встановлено, що під час переписки з [PERSON] остання написала, що не заперечує щодо позбавлення її батьківських прав, наміру забирати дітей з будинку дитини немає (а.с.37). З копії заяви [PERSON] встановлено, що вона не заперечує щодо позбавлення її батьківських прав відносно дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.42). З копії заяви [PERSON] від 02 січня 2024 року встановлено, що [PERSON] проживала в квартирі його сина по [ADDRESS] . 2 лютого 2023 року [PERSON] залишила малолітніх дітей на неї та сказала, що їй потрібно піти до лікаря. Однак згодом їй стало відомо, що остання свідомо залишила дітей на неї та не повернулась (а.с. 43). З висновку Залізничної районної адміністрації, як органу опіки та піклування встановлено, що з метою захисту прав та законних інтересів дітей орган опіки та піклування вважає про доцільне позбавлення матері [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , батька [PERSON] , відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] , батька [PERSON] відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] (а.с.44-45). Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Стаття 9 Конвенції про права дитини покладає на держави-учасниці обов`язок забезпечувати те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до статті 18 цієї Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, і у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків. Сімейним кодексом України у статті 7 визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Статтею 150 Сімейного кодексу України встановлено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, в тому числі зобов`язання піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною освіти. Згідно із частинами другою та четвертою статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України мати та батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Частиною 1 статті 165 Сімейного кодексу України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно зі статтею 166 Сімейного кодексу України позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. У пунктах 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 (зі змінами) «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін., що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо і лише при наявності вини у діях батьків. У Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав» від 30 березня 2007 року зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Частинами 4 та 5 статті 19 Сімейного кодексу України визначено, що при розгляді судом спорів, зокрема щодо позбавлення та поновлення батьківських прав, обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. При цьому орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Постановою КЦС ВС від 26 квітня 2022 року у справі № 520/8264/19 зроблено висновок, що поведінка особи, яка свідомо змінює країну проживання, не бере участі у вихованні дитини, свідчить про її ухилення від виконання батьківських обов`язків у розумінні ст.164 СК України і може бути підставою для позбавлення цієї особи батьківських прав щодо дитини. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). Аналогічні правові висновки викладені Верховним Судом у постановах від 26 грудня 2018 року у справі №404/6391/16-ц (провадження №61-40224св18), від 06 травня 2020 року у справі №753/2025/19 (провадження №61-1344св20). Враховуючи особливості правовідносин, що склались між сторонами, суд з однієї сторони має розглянути правомірність втручання в право відповідачів на повагу до сімейного життя, що гарантовано статтею 8 Конвенції. З іншої сторони обов`язковому дослідженню підлягає питання щодо забезпечення прав дитини не розлучатися з батьками і врахування при цьому якнайкращих інтересів дитини (статті 1, 9 Конвенції). Так судом було встановлено, що відповідач [PERSON] , як мати дитини [PERSON] , [INFO] , не забрала дитину з пологового будинку без поважної причини і жодного разу з моменту його народження не виявляла щодо нього батьківського піклування. Окрім цього, 21 лютого 2023 року о 17 год. [PERSON] залишила малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , на матір свого нового співмешканця [PERSON] .. Фактично діти перебували без батьківської опіки та піклування з посторонньою особою. Матір на контакт не виходила, а в телефонній переписці з працівниками поліції написала, що не повернеться. За період часу з 21 лютого 2023 року по даний час малолітні [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] були поміщені до КНП ЛОР «Львівський обласний спеціалізований будинок дитини «Мальви» та за даний проміжок часу [PERSON] жодного разу не відвідала дітей, не цікавиться їх життям, тобто свідомо обрали такі життєві умови, за якими її участь у вихованні дітей відсутня, що у свою чергу свідчить про її ухилення від виконання батьківських обов`язків у розумінні статті 164 СК України. Щодо відповідача [PERSON] , [INFO] батька малолітньої [PERSON] , [INFO] , встановлено йому було відомо про те, що з 21 лютого 2023 року його донька [PERSON] була поміщена до КНП ЛОР «Львівський обласний спеціалізований будинок дитини «Мальви». Під час телефонної розмови працівників Львівського РУП №2 ГУНП у Вінницькій області з [PERSON] було встановлено, що останній перебуває за кордоном у Великій Британії разом із своєю сім`єю, а також зазначив, що наміру забирати дитину [PERSON] не має та не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав. Таким чином, поведінка [PERSON] , який свідомо змінює країну проживання, не бере участі у вихованні дитини, який немає наміру забирати дитину із КНП ЛОР «Львівський обласний спеціалізований будинок дитини «Мальви», свідчить про його ухилення від виконання батьківських обов`язків у розумінні ст.164 СК України. Що стосується [PERSON] , [INFO] батька малолітньої [PERSON] , [INFO] встановлено, що [PERSON] було відомо про те, що з 21 лютого 2023 року його донька поміщена до КНП ЛОР «Львівський обласний спеціалізований будинок дитини «Мальви» та за даний проміжок часу батько дитини жодного разу не відвідав доньку, не цікавиться її життям, не спілкувався з нею в телефонному режимі, тобто свідомо обрав такі життєві умови, за якими його участь у вихованні доньки відсутня, що у свою чергу свідчить про його ухилення від виконання батьківських обов`язків у розумінні статті 164 СК України. ЄСПЛ у рішенні від 30 червня 2020 року у справі «Ілля Ляпін проти росії» заява №70879/11 встановив відсутність порушень національними судами російської федерації статті 8 Конвенції (право на повагу до приватного та сімейного життя), а також зауважив, що, якщо батько значний проміжок часу не підтримує стосунки з дитиною, його можна позбавити батьківських прав. І в цьому немає порушення права на сімейне життя, гарантованого Конвенцією. Існуючі сімейні зв`язки між дітьми та батьками, які насправді піклуються про них, захищаються Конвенцією. Позбавлення батьківських прав відповідачів в судовому порядку скасовує лише правовий зв`язок між ними та їх дітьми, підтвердить відсутність фактичного духовного зв`язку між батьком, матір`ю та дитиною. За змістом статті 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Приймаючи до уваги досліджені судом матеріали справи, суд дійшов висновку щодо правомірності вимог позивача про позбавлення відповідачів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно їх малолітніх дітей, з підстав самоусунення відповідачів від виконання своїх батьківських обов`язків, свідомого ухилення від виховання та утримання дітей, відсутності бажання на виконання батьківських обов`язків, на спілкування з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, відсутності прояву інтересу до внутрішнього світу дітей та створення умов для отримання ними освіти, що не спростовано відповідачами під час судового розгляду справи. Водночас відповідачами у справі не надано суду жодних належних та допустимих доказів в заперечення позовних вимог, які б підтверджували виконання ними обов`язків виховання та утримання дітей, тощо, не здобуто таких доказів і в ході судових засідань. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, про наявність правових підстав для задоволення позовної вимоги щодо позбавлення відповідачів батьківських прав, оскільки як вбачається з матеріалів справи відповідачі будучи батьками та матір`ю ухиляються від виконання батьківських обов`язків, не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, не забезпечують необхідного харчування, одягу, медичного догляду, не спілкуються з дітьми в обсязі необхідному для їх нормального самоусвідомлення. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і у сукупності, суд розцінює як ухилення від виховання дітей, оскільки відповідачі свідомо нехтують своїми обов`язками відносно дітей. Разом з тим, суд враховує, що відповідно до положень статей 168, 169 Сімейного кодексу України, відповідачі, як батьки дітей, у разі позбавлення батьківських прав, не позбавлені права на звернення до суду із заявою про надання права на побачення з сином та доньками, так і з позовом про поновлення батьківських прав. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази,

Outcome: approved