Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-16 00:00:00

11 липня 2024 року до Галицького районного суду Івано-Франківської області на підставі ухвали Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05 червня 2024 року про передачу справи за підсудністю, надійшла цивільна справа представника позивача Моторно (транспортного) страхового бюро України [PERSON] до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою, в якій представник позивача просить стягнути з [PERSON] на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України 29\~380, 55 грн шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та судовий збір в розмірі 3\~028, 00 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що в результаті ДТП, яка сталася 16.11.2018 року по вул. Дружби / вул. Івана Франка в м. Косів за участю водія [PERSON] , який керував належним йому автомобілем «Volkswagen Passat» інший автомобіль який належить потерпілому [PERSON] , було пошкоджено. Винуватцем зазначеного ДТП за постановою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 26 грудня 2018 року було визнано водія [PERSON] . Розмір завданих збитків становить 29\~380, 55 грн, яка винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілому. А оскільки станом на дату скоєння ДТП винуватець не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відшкодовували спричинені матеріальні збитки потерпілому [PERSON] саме страхова компанія Моторне (транспортне) страхове бюро України у розмірі 29\~380, 55 грн, яку і просить стягнути з винуватця ДТП [PERSON] . Крім того, також просить стягнути з відповідача судові витрати по справі. Ухвалою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 12 липня 2024 року відкрито провадження по справі та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного провадження. Ухвалою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 17 вересня 2024 року судове засідання відкладено. Відзив відповідачем не подано, інших заяв та клопотань по справі від учасників справи до суду не надходило. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просить розгляд справи проводити за відсутності представника, заперечень щодо заочного вирішення справи суду не надано. Відповідач у судове засідання не з?явився, відповідно до ст. 128 ЦПК України належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчить поштовий конверт, який повернувся на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Не повідомив суд про причину своєї неявки; відзив на позов не надав. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи викладене та згідно ст.ст. 280, 281 ЦПК України, зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснюється. Дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цих Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що постановою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 26 грудня 2018 року /а.с. 6/ [PERSON] було визнано винним за ст. 124 КпАП України за скоєну дорожньо-транспортну пригоду, яка сталася 16.10.2018 року о 07-50 годині за участю водія [PERSON] який керував належним йому автомобілем «Volkswagen Passat» і транспортного засобу «Opel Astra» , належному [PERSON] . В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Відповідно до ч. 6\~ст. 82 ЦПК України\~постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Як вбачається з матеріалів справи, станом на дату скоєння ДТП винуватець [PERSON] не був застрахований за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а тому власник пошкодженого автомобіля «Opel Astra» н.з. ( [NUMBER] , представник [PERSON] звернувся до Моторного (транспортного)\~страхового бюро\~України з заявою про відшкодування шкоди заподіяної в результаті пошкодження належному йому транспортному засобу /а.с. 10-12/. Відповідно до звіту про визначення матеріального збитку пошкодженого автомобіля від 05.03.2019 року, виконаний ПП «Автопол», вартість матеріального збитку з технічної точки зору, заподіяного власнику «Opel Astra 1.7 DTI» реєстраційний номер [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП 26.12.2018 року, складає 41\~570, 55 грн /а.с.13-17/. Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Згідно ст. 41 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ \~за \~рахунок \~коштів \~фонду \~захисту \~потерпілих відшкодовує\~шкоду на\~умовах,\~визначених цим\~Законом,\~ у\~ разі\~ її\~заподіяння: а) транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Наказом № 11577 від 04.11.2019 року /а.с. 22/ випадок було визнано страховим та відповідно до ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» була визнана необхідність сплатити [PERSON] підтверджену шкоду у розмірі 29\~380,55 грн (з урахуванням витрат на збір документів та визначення розміру шкоди) про що свідчить копія Довідки № 1 від 24.10.2019 року про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих /а.с. 22 з.б./ та виплачена, про що свідчить платіжне доручення № 1154534 від 04.11.2019 року /а.с. 23/. З метою досудового врегулювання спору, відповідачеві, 26.11.2020\~року було направлено претензію про відшкодування збитків в порядку регресу, однак ніяких дій зі сторони відповідача щодо погашення заборгованості в добровільному порядку проведено не було. Відповідно до ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (права власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~визначено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до ст. 38.2\~Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1\~статті 13 цього Закону. З огляду на викладене та відповідно до положення ч. 6 ст. 82 ЦПК України суд не піддає сумніву та доказуванню обставини, встановлені постановою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 26.12.2018 року, яка не оскаржувалася та набрала законної сили. Таким чином, наявність вини в діях [PERSON] у скоєні дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 26.12.2018 року, додатковому доказуванню не підлягає. У зв`язку із тим, що [PERSON] вчинив ДТП, в порушення вимог закону свою цивільно-правову відповідальність не застрахував, у позивача, який виплатив відшкодування потерпілому, виникло право зворотної вимоги (регресу) до відповідача. Правові підстави вимоги позивача до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування 29\~380, 55 грн є доведеними та обґрунтованими. Доказів на спростування позовних вимог, або заперечень проти позову, відповідач не надав. Згідно п. п. а) п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Таким чином, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги позивача та стягнути з відповідача на користь Моторного (транспортного)\~страхового бюро\~України суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 29\~380, 55 грн. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати по справі за сплату судового збору в розмірі \~3\~028, 00 грн.

Outcome: approved