Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з позовною заявою і до досягнення дитиною повноліття. У обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 18 червня 2024 року розірвано шлюб між нею та відповідачем. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу син проживає разом з матір`ю. Відповідач надав кошти на утримання сину, однак між сторонами почали виникати непорозуміння, тому позивач вимушена звернутися до суду. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 вересня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження у справі, розгляд справи призначено на 22 жовтня 2024 року. 16 жовтня 2024 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому указано, що відповідач не заперечує щодо його обов`язку утримувати спільного з позивачем сина, він добровільно перераховує кошти позивачу, а також оплачує гуртки, навчальні курси, які відвідує син, купує одяг, техніку та інші необхідні речі. Зазначив, що він є фізичною особою підприємцем та перебуває на спрощеній системі оподаткування, а тому розмір стягуваних з нього аліментів буде визначатися виходячи з середньої заробітної плати працівника для даного регіону. Таким чином, у разі ухвалення судом рішення про стягнення з нього аліментів у розмірі 1/4 частини усіх видів доходів, сума аліментів становитиме 3\~077,75 грн. Указана сума, на переконання відповідача, буде недостатньою для забезпечення інтересів дитини, тому відповідач просить встановити розмір стягуваних з нього аліментів у твердій грошовій сумі 4\~000,00 грн. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, заперечила щодо призначення аліментів у твердій грошовій сумі. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково з підстав, зазначених у відзиві. Заслухавши думку учасників, дослідивши наявні у справі письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю за таких підстав. Судом встановлено, що рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 18.06.2024 розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Сторони є батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Соснівському району міста Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції, актовий запис №1052. Як вбачається з витягів з реєстру територіальної громади №2024/008222985, №2024/008228128 від 11.07.2024 [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , проживають за однією адресою: [ADDRESS] . З виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що [PERSON] є фізичною особою-підприємцем, здійснює підприємницьку діяльність з 08.12.2020, види економічної діяльності: 81.21 Загальне прибирання будинків (основний); 81.10 Комплексне обслуговування об`єктів; 81.29 Інші види діяльності із прибирання; 81.30 Надання ландшафтних послуг. Матеріали справи також містять платіжні інструкції від 21.03.2024, 04.04.2024, 03.10.2024, згідно яких [PERSON] сплачував навчання [PERSON] в ТОВ «Комп`ютерна академія іт степ Черкаси». Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 цієї статті визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того ст. 191 Сімейного кодексу України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позов пред`явлено до суду 13.09.2024. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яку ратифіковано Постановою ВР України №789-ХІІ від 27.02.1991, визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року №2402-ІІІ з відповідними змінами та доповненнями, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. За змістом ст. 141 Сімейного кодексу України проживання батьків окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно ч. 1 ст. 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно ч. 3 цієї ж статті за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до норм чинного законодавства за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутись до суду з відповідним позовом. Відповідно до ст. 183 СК України визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідачем не заперечується обов`язок щодо утримання спільного з позивачем сина, матеріали справи свідчать про спроможність відповідача утримувати свого неповнолітнього сина. Заявлений позивачем розмір аліментів, а саме, 1/4 частина від заробітку (доходу) платника аліментів є мінімально визначеним законодавцем розміром аліментів, які слід стягувати на утримання дитини. Відповідно до ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Суд зазначає, що вид стягнення аліментів (у частці чи у твердій грошовій сумі) визначається саме стягувачем, тобто тим із батьків, з ким проживає дитина. Ураховуючи вищевикладене, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, їх належність, допустимість, достовірність, та те, що відповідач визнав обов`язок щодо утримання свого неповнолітнього сина, який проживає окремо від нього, до досягнення ним повноліття, суд вважає позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню у повному обсязі у розмірі 1/4 частки від доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Крім того, суд роз`яснює, що відповідно до ст.ст. 80, 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів у межах сплати платежу за один місяць. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд виходить з наступного. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивач звільнена від сплати судового збору, тому судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь держави. Таким чином, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 1\~211,20 грн.

Outcome: approved