Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-14 00:00:00

До суду звернулась Шаргородська міська рада як орган опіки та піклування в інтересах малолітньої [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Гвардійська сільська рада про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Мотивує позов тим, що малолітня [PERSON] , [INFO] перебуває в сім`ї [PERSON] та [PERSON] , які піклуються про неї як про рідну онучку. Мати дівчинки [PERSON] залишила дитину у сім`ї [PERSON] та змінила місце проживання, дитиною не цікавиться. [PERSON] не заперечує проти позбавлення його батьківських прав, оскільки не вважає себе батьком [PERSON] , так як на момент її народження давно не проживав з її матір`ю. У зв`язку із наведеним просить позбавити їх батьківських прав та стягнути аліменти на утримання дитини. 17.05.2024 року по справі відкрито провадження, призначено підготовче засідання. 30.08.2024 року справу призначено до слухання по суті. В судове засідання представник позивача подала заяву про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить позов задоволити, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідачі в судове засідання не з`явились, про день та час слухання справи повідомлені належним чином, заяв чи клопотань до суду про розгляд справи у їх відсутності не направляли, правом подати відзив не скористались. Від представника третьої особи надійшла заява про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, вважає, що позбавлення відповідачів батьківських прав якнайкраще відповідатиме інтересам дитини. Враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, а також беручи до уваги згоду позивача по справі, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі тих доказів, які є в матеріалах справи. Вивчивши матеріали справи, надані докази, оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження матір`ю [PERSON] , [INFO] є відповідачка, [PERSON] , батько дитини записаний на підставі ст. 133 СК України, оскільки на момент [PERSON] шлюб між ними не був офіційно розірваний. [PERSON] проживала з [PERSON] в с. Копистирин Жмеринського р-ну Вінницької області, де [INFO] народила [PERSON]. Після народження дитини [PERSON] близько року проживала з [PERSON] , після чого змінила місце проживання, залишивши дитину в сім`ї [PERSON] та [PERSON] , які полюбили дівчинку та піклуються про неї як про рідну онучку. Батьки дитини зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки директора Копистиринського закладу дошкільної освіти Шаргородської міської ради (№31 від 16.11.2023 року), [PERSON] , [INFO] відвідує даний заклад. З першого дня перебування малолітньої в дитячому садочку і по теперішній час, батьки, [PERSON] та [PERSON] , участь у вихованні дочки не приймають. Відповідно до довідки, виданої сімейним лікарем КНП «Шаргородський центр первинної медико-санітарної допомоги» Шаргородської міської ради Жмеринського району Вінницької області від 08.12.2023 року, до сімейного лікаря за медичною допомогою зверталася лише [PERSON] . Біологічних батьків дитини жодного разу не було. Мати дитини, [PERSON] позбавлена батьківських прав відносно трьох неповнолітніх дітей: [PERSON] [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (заочне рішення Хмільницького міськрайонного суду, справа №686/18446/20 від 01.12.2020 року). Батько дитини, [PERSON] , власноруч написав заяву про те, що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно малолітньої, [PERSON] , [INFO] так, як з громадянкою. [PERSON] спільно не проживав та не вважає себе батьком. На засідання комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Шаргородської міської ради було винесено дане питання та заслухано висновок органу опіки та піклування Гвардійської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області від 21.11.2023 року №16 «Про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно малолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] », де орган опіки та піклування Гвардійської сільської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] , відносно їх малолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] . Враховуючи вище зазначене, [PERSON] та [PERSON] усвідомлюють, що не можуть виховувати малолітню, [PERSON] , [INFO] , піклуватися про її стан здоров`я та духовний розвиток, проявляти батьківську турботу та матеріально забезпечувати. 21.11.2023 року рішенням виконавчого комітету Гвардійської сільської ради № 101 затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] , відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , та рішення виконавчого комітету Шаргородської міської ради Жмеринського району Вінницької області від 21.12.2023 року №352 «Про затвердження висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно їх малолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] .». Дані обставини об`єктивно підтверджуються копіями письмових доказів, що долучені до матеріалів справи. Статтею 150 СК України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний та духовний та моральний розвиток. Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Так, ч. 2 ст. 164 СК України, передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. У п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року № 3 зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини від інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Також у п. 16 зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. З урахуванням всіх обставин справи, суд вважає за доцільне позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої доньки, оскільки це відповідатиме найкращим інтересам дитини. Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, розмір аліментів, що підлягає стягненню з відповідачів на утримання малолітньої дитини, суд, відповідно до вимог СК України, визначає в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Outcome: approved