Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-10 00:00:00

Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідачки суму надміру виплачених бюджетних коштів у вигляді житлової субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово комунальних послуг у розмірі 7173,69 грн. та судових витрат. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що відповідачка перебувала на обліку в управлінні соціального захисту населення в Малиновському районі Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради та користувалася Програмою житлових субсидій. Субсидія відповідачці була призначена на три зареєстровані особи домогосподарства на період з травня 2019 року по квітень 2020 року. Міністерство внутрішніх справ України здійснює верифікацію та моніторинг достовірності інформації поданої громадянами для призначення субсидії. За даними верифікації було виявлено, що на ім`я [PERSON] 07.12.2019 року зареєстровано транспортний засіб, з дати випуску якого минуло менше п`яти років (2016 рік випуску). [PERSON] не повідомила управління про реєстрацію транспортного засобу та отримувала житлову субсидію по квітень 2020 року. Листом від 16.06.2020 року №947 Управлінням соціального захисту населення в Малиновському районі [PERSON] було повідомлено про результат верифікації та запрошено до Управління для надання відповідних документів, проте особа не з`явилася з визначеними документами. У результаті цього за період з січня 2020 року по квітень 2020 року виникла переплата на загальну суму 7173,69 грн. Управлінням соціального захисту населення в Малиновському районі [PERSON] надіслано поштою повідомлення від 11.09.2020 №8040/14-14 та повторні повідомлення від 21.10.2020 №8928/14-14, від 23.11.2020 №9566/14-14-217 про повернення надміру виплачених коштів у сумі 7173,69 грн. Відповідачем у добровільному порядку не повернуто надміру отриману житлову субсидію на суму 7173,69 грн. Вказані обставини стали підставою для звернення позивача до суду з цим позовом. Представник позивача в судове засідання не з`явився. Надав до канцелярії суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити, а також зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про поважність причин відсутності не повідомила, відзив на позовну заяву не надала. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надав заяву про слухання справи у відсутності представника Головного управління. У зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди представника позивача, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Згідно ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 07.07.1989 року Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України»). Відомості про розгляд справ (залишення позову без руху, повернення позовної заяви, дані про відкриття провадження та дати призначення справи до розгляду) публікуються на офіційному веб-сайті Малиновського районного суду м. Одеси у відповідності до Рішення ради суддів загальних судів № 12 від 28 лютого 2013 року «Про організацію роботи з інформаційного наповнення і функціонування офіційних веб-сайтів загальних судів на офіційному веб-порталі судової влади України» та відправлено до ЄДРСР. Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що на зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись із подіями процесу (див. серед іншого «Гуржій проти України», заява № 326/3, 01 квітня 2008 року, «Олександр Шевченко проти України», № 8771/02, § 27, 26 квітня 2007 року). Поряд з цим, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (див. рішення ЄСПЛ від 02 грудня 2010 року у справі «Шульга проти України» № 16652/04). У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено, що [PERSON] перебувала на обліку в управлінні соціального захисту населення в Малиновському районі Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради та користувалася Програмою житлових субсидій. Субсидія відповідачці була призначена на три зареєстровані особи домогосподарства на період з травня 2019 року по квітень 2020 року. Міністерство внутрішніх справ України здійснює верифікацію та моніторинг достовірності інформації поданої громадянами для призначення субсидії. За даними верифікації було виявлено, що на ім`я [PERSON] 07.12.2019 року зареєстровано транспортний засіб, з дати випуску якого минуло менше п`яти років (2016 рік випуску). [PERSON] не повідомила управління про реєстрацію транспортного засобу та отримувала житлову субсидію по квітень 2020 року. Листом від 16.06.2020 року №947 Управлінням соціального захисту населення в Малиновському районі [PERSON] було повідомлено про результат верифікації та запрошено до Управління для надання відповідних документів, проте особа не з`явилася з визначеними документами. У результаті цього за період з січня 2020 року по квітень 2020 року виникла переплата на загальну суму 7173,69 грн. Управлінням соціального захисту населення в Малиновському районі [PERSON] надіслано поштою повідомлення від 11.09.2020 №8040/14-14 та повторні повідомлення від 21.10.2020 №8928/14-14, від 23.11.2020 №9566/14-14-217 про повернення надміру виплачених коштів у сумі 7173,69 грн. Відповідачем у добровільному порядку не повернуто надміру отриману житлову субсидію на суму 7173,69 грн. Так,\~постановою Кабінету Міністрів України № 848 від 21.10.1995 р. затверджене Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, (далі - Положення №848), яким визначені умови призначення та порядок надання громадянам щомісячної адресної безготівкової субсидії для відшкодування витрат на оплату управління багатоквартирним будинком, користування житлом або його утримання та комунальних послуг (водо-, тепло-, газопостачання, водовідведення, електроенергія, вивезення побутового сміття та рідких нечистот), а також один раз на рік субсидії готівкою на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива. Згідно п.2 Положення №848, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 р. № 848 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2018 р. № 329) (в редакції на час виникнення правовідносин),\~\~право на отримання житлової субсидії мають громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України (далі - громадяни), що проживають у житлових приміщеннях (будинках). Житлова субсидія на придбання твердого та рідкого пічного побутового палива призначається у разі, коли домогосподарство не отримує комунальну послугу з постачання теплової енергії для централізованого опалення (теплопостачання) та не використовує природний газ або електричну енергію для індивідуального опалення. Пунктом 3 передбачено, що призначення житлових субсидій та контроль за їх цільовим використанням здійснюється структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві і Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх створення) рад (далі - структурні підрозділи з питань соціального захисту населення). Пунктом 6 встановлено, що житлова субсидія не призначається (у тому числі на наступний період), якщо: будь-хто із складу домогосподарства або член сім`ї особи із складу домогосподарства протягом 12 місяців перед зверненням за призначенням житлової субсидії, призначенням житлової субсидії без звернення здійснив купівлю або іншим законним способом набув право власності на земельну ділянку, квартиру (будинок), транспортний засіб (механізм), будівельні матеріали, інші товари довгострокового вжитку або оплатив (одноразово) будь-які послуги (крім медичних, освітніх та житлово-комунальних послуг згідно із соціальною нормою житла (в тому числі понаднормової площі житла у випадку, зазначеному у пункті 5 цього Положення) та соціальними нормативами житлово-комунального обслуговування) на суму, яка на дату купівлі, оплати, набуття права власності в інший законний спосіб перевищує 50 тис. гривень. Зазначене положення у редакції станом на час виникнення спірних правовідносин передбачене пунктом 14 п.п.4 Порядку, яким встановлено, що житлова субсидія не призначається (у тому числі на наступний період), якщо будь-хто із складу домогосподарства або член сім`ї особи із складу домогосподарства протягом 12 місяців перед зверненням за призначенням житлової субсидії, призначенням житлової субсидії без звернення здійснив купівлю або іншим законним способом набув право власності на земельну ділянку, квартиру (будинок), транспортний засіб (механізм), будівельні матеріали, інші товари довгострокового вжитку або оплатив (одноразово) будь-які послуги (крім медичних, освітніх та житлово-комунальних послуг згідно із соціальною нормою житла (в тому числі понаднормової площі житла у випадку, зазначеному у пункті 10 цього Положення) та соціальними нормативами житлово-комунального обслуговування) на суму, яка на дату купівлі, оплати, набуття права власності в інший законний спосіб перевищує 50 тис. гривень. Пунктом 78 Порядку у вказаній редакції передбачено, що після закінчення строку отримання житлової субсидії структурні підрозділи з питань соціального захисту населення самостійно здійснюють призначення житлової субсидії на наступний період для домогосподарств, які отримували житлову субсидію у попередньому періоді. Пунктом 90 Порядку встановлено, що громадянин, якому призначено житлову субсидію, зобов`язаний протягом 30 календарних днів поінформувати структурний підрозділ з питань соціального захисту населення про виникнення обставин, зокрема щодо настання умов, зазначених у підпунктах 2 і 4 пункту 14 цього Положення. Пунктом 6 пункту 14 Порядку визначено, що житлова субсидія не призначається (у тому числі на наступний період), якщо громадянин не повернув надміру перераховану (виплачену) суму житлової субсидії за попередні періоди її одержання на вимогу структурного підрозділу з питань соціального захисту населення або не сплачує суми до повернення, визначені відповідним структурним підрозділом з питань соціального захисту населення. Згідно з п. 20 Положення про порядок призначення та надання населення субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 № 848, сума субсидії, перерахованої (виплаченої) надміру внаслідок свідомого подання громадянином документів з недостовірними відомостями або неповідомлення громадянином про зміни, зазначені у пункті 14 цього Положення, повертається ним за вимогою органу, що призначив субсидію. У разі коли громадянин добровільно не повернув надміру перераховану (виплачену) суму субсидії, питання про її стягнення органи, що призначають субсидії, вирішують у судовому порядку. Згідно частини першої\~статті 1212 ЦК України\~особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. У\~статті 1215 ЦК України\~передбачено загальне правило, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Її тлумачення свідчить, що законодавцем передбачені два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати. При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум. Приймаючи вищевикладене вбачається, що позивачем належним чином було здійснено призначення та надання житлової субсидії [PERSON] на підставі її заяви. Відповідачка звернувшись до позивача була належним чином ознайомлена з зобов`язанням про придбання майна, товарів або оплата послуг на суму, що перевищує 50 тисяч гривень, про що свідчить її підпис у заяві. Також з поданих до суду документів вбачається, що відповідачці після її звернення, щорічно позивачем призначалась житлова субсидія без її звернення. Однак, відповідачкою при отриманні житлової субсидії було не дотримано наданих письмових зобов`язань щодо інформування Департаменту у визначені законодавством терміни про зміни (обставини), що впливають на призначення субсидії, та відповідач приховала інформацію про те, що вона придбала у грудні 2019 року транспортний засіб, шляхом неповідомлення структурний підрозділ з питань соціального захисту населення про таку інформацію. Враховуючи викладене, внаслідок неподання інформації щодо витрат на придбання майна на суму, що перевищує 50 тис. грн., які здійснені відповідачем за призначенням житлової субсидії було неправомірно виплачено житлову субсидію в сумі 7173,69 грн. Доказів на підтвердження того, що відповідачкою здійснено виплату безпідставно отриманих грошових коштів в рахунок житлової субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива у вказаній сумі, до суду не надано. Згідно ч.1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи викладене, приймаючи до уваги те, що відповідачем не повернута сума отриманої субсидії, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та вважає, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути кошти в сумі 7173,69 грн., що становить суму надміру виплачених коштів житлової субсидії. Одночасно ухвалюючи рішення суду в цій справі, судом враховується, що у відповідності до усталеної практики Європейського суду справ людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Відповідно до ч. ч. 1, 2\~ст.141 ЦПК України\~- судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Приймаючи задоволення позову, у відповідності до вимог\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору в сумі 3028,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved