Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з позовом до Довжанської міської ради Луганської області, третя особа приватний нотаріус Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Ільїна Наталія Олексіївна про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування. В обґрунтування позову позивачка зазначила, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] . Після її смерті відкрилась спадщина на все належне їй майно, до складу якого входить квартира [ADDRESS] . За життя [PERSON] заповіт не складала. Єдиним спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] , є вона, як донька. У передбачений законодавством строк, вона звернулась до приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Ільїної Н.О. з заявою про прийняття спадщини. Для одержання свідоцтва про прийняття спадщини, вона надала нотаріусу договір купівлі-продажу квартири, який посвідчений 18.05.2000 року державним нотаріусом Першої Свердловської державної нотаріальної контори Луганської області та зареєстрований у реєстрі за №778. Крім того, 03.07.2000 року зазначений договір було зареєстровано у Свердловському міжрайонному бюро технічної інвентаризації Управління житлово-комунального господарства Луганської області та зареєстровано у реєстрі за №14198. 07.03.2024 року постановою приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Ільїної Н.О., їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з відсутністю у неї всіх необхідних документів для оформлення спадщини. Враховуючи вищевикладене, позивачка просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , на квартиру [ADDRESS] . У судове засідання позивачка [PERSON] та її представник адвокат Єгоров Сергій Анатолійович не з`явились, адвокат Єгоров С.А. надав заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивачки, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти розгляду справи у заочному порядку. Представник відповідача Довжанської міської ради Луганської області у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на Інтернет порталі «Судова влада України». Третя особа приватний нотаріус Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Ільїна Наталія Олексіївна у судове засідання не з`явилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, встановив такі фактичні обставини. Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, [PERSON] народилась [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , яке видане 28.09.1982 року відділом РАЦС Свердловського міського виконкому Ворошиловградської області, її батьками є [PERSON] та [PERSON] . 18.05.2000 року [PERSON] придбала квартиру [ADDRESS] , що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири, який посвідчений 18.05.2000 року завідуючою Першої Свердловської державної нотаріальної контори Луганської області Власовою В.А. та зареєстровано у реєстрі за №778. Право власності на вищезазначену квартиру [PERSON] зареєструвала 03.07.2000 року у бюро технічної інвентаризації міста Свердловська Луганської області за реєстровим номером 14198. 15.09.2001 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , та змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , яке видане 15 вересня 2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану Свердловського міського управління юстиції Луганської області. Постановою Верховної Ради України «Про перейменування окремих населених пунктів та районів на тимчасово окупованих територіях Донецької та Луганської областей» №1351-VIII від 12.05.2016 року, було перейменовано місто Свердловськ Луганської області на місто Довжанськ. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , яке видане 10.04.2023 року Департаментом Центру надання адміністративних послуг Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області. Після смерті [PERSON] , відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме квартиру [ADDRESS] . За життя [PERSON] заповіту не складала. Спадкоємцями після смерті [PERSON] є її донька [PERSON] . 12.08.2023 року [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Ільїної Н.О. з заявою про прийняття спадщини. 06.03.2024 року [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Ільїної Н.О. з заявою, в якій прохала видати їй свідоцтво про право на спадщину за законом після померлої матері [PERSON] , а саме на спадкове майно, що складається з квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Постановою приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Ільїної Н.О. від 07.03.2024 року №104/02-31, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю всіх необхідних документів, необхідних для оформлення спадщини. Згідно копії спадкової справи №75/2023, заведеної 12 серпня 2023 року, після смерті [PERSON] , до приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Ільїної Н.О. із заявами про прийняття спадщини інші спадкоємці крім [PERSON] не звертались. Згідно інформаційної довідки №400487292 від 23.10.2024 року, з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, відомості щодо зареєстрованого права власності на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] , відсутні. Вирішуючи позовні вимоги по суті суд приходить до наступного. Статтею 1223 Цивільного кодексу України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту, спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу, а відповідно до ст.1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.1 ст.1299 ЦК України встановлено, що спадкоємці зобов`язані зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна, але для цього необхідно отримати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 ЦК України - спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.2 ст.1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, а згідно ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. В строки, встановлені ст.1270 ЦК України, позивач, як спадкоємець, подав заяву про прийняття спадщини за законом, що підтверджується матеріалами справи. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відповідно до абз.3 ч.2 ст.331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації, але батьком позивача не зареєстрував за собою право власності на житловий будинок. Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно. Відповідно до ст.6 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» систему органів державної реєстрації прав становлять: Міністерство юстиції України; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації прав; органи державної реєстрації прав, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку. Держателем Державного реєстру прав є центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері державної реєстрації прав. Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно встановлює, що до 01 січня 2012 року державна реєстрація права власності та права користування (сервітут) на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельних ділянках, права користування (найму, оренди) будівлею або іншими капітальними спорудами, їх окремими частинами; права власності на об`єкти незавершеного будівництва, а також облік безхазяйного нерухомого майна, довірче управління нерухомим майном проводиться реєстраторами БТІ, створеними до набрання чинності Законом України від 11 лютого 2010 року "Про внесення змін до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" та інших законодавчих актів України" та підключеними до Реєстру прав власності на нерухоме майно (пункти 1.1, 1.3). Згідно роз`яснення Міністерства юстиції України від 21 лютого 2005 року №19-32/319 в разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку. Нормами ст.5 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено квартиру як об`єкт нерухомого майна, стосовно якого проводиться державна реєстрація прав. Згідно п.4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Зазначене підтверджує ту обставину, що потенційний спадкоємець не має змоги оформити свої спадкові права в позасудовому порядку. Разом з тим, відсутність право встановлювальних документів на спірне нерухоме майно не є підставою для відмови у задоволенні позову (10 жовтня 2018 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи№ 557/1209/16-ц, провадження № 61-19875св18 (ЄДРСРУ № 77136277). Адже позов про превентивний захист права власності (попереджувальний) спосіб захисту права власності, який на відміну від інших способів передбачає захист права власності у випадку, коли порушення права ще не відбулося, але є підстави вважати, що воно має статися) може бути пред`явлений власником, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою (11.04.18 р. Верховний Суд у складі колегії суддів палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у справі№910/5630/17). Відповідно до статей 386, 395, 396 ЦК України положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право) (постанова Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 06.06.2018 по справі№597/1070/15-ц). Згідно статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Статтею 16 ЦК України зазначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів. Право власності відповідно до ст.328 ЦК України набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно статті 316 ЦК України встановлено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, а згідно статті 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, а згідно до ст.1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за №7 передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. Частиною 1 статті 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст.41 Конституції України, право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно його позбавлений. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Даних про наявність спору з іншими спадкоємцями під час судового розгляду не встановлено, у матеріалах справи відомості про таких спадкоємців відсутні. Право померлої не спірну квартиру виникло на законних правових підставах, до цього часу це право не припинялось і не оспорювалось, а наявні обставини по справі не позбавляють таких прав. До складу спадщини згідно чинного законодавства входять усі права та обов`язки спадкодавця, в тому числі і щодо права на спірну квартиру за адресою: [ADDRESS] , яка належала померлій [PERSON] . При цьому позивачка довела належними і допустимими доказами своє право на спадщину відносно майна і майнових прав померлої [PERSON] . Суд вважає доведеними посилання позивачки щодо наявності у неї права на спадщину, яка відкрилась після смерті [PERSON] , а також належним і достатнім способом захисту порушених прав позивачки, як спадкоємця, визнання за нею права на спадкове майно. Згідно ч.1 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Вивчивши всі матеріали справи в їх сукупності, встановивши місце і час відкриття спадщини, коло спадкоємців, законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна, враховуючи відсутність заперечень відповідача, суд вважає доведеними під час розгляду спору посилання позову на порушення законних прав та інтересів позивачки, тому суд приходить до висновку про можливість судового захисту прав позивачки шляхом визнання права на спадкове майно.

Outcome: approved