Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-09 00:00:00

До Зачепилівського районного суду Харківської області надійшов позов [PERSON] про стягнення з відповідача аліментів на її користь на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , на період навчання в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дати подання позову до суду і до закінчення навчання. В обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що відповідач являється батьком їхнього спільного сина [PERSON] , [INFO] , на утримання якого він сплачував аліменти до досягнення повноліття. На даний час повнолітній син [PERSON] навчається на третьому курсі денного відділення Харківського політехнічного фахового коледжу, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги на період навчання. На даний час всі витрати по утриманню та навчанню дитини несе матір, однак відповідач, як батько, на думку позивачки, зобов`язаний утримувати свою дитину в період її навчання, так як він є фізично здоровою працездатною особою та працює без офіційного оформлення (обробляє власні земельні ділянки). Ухвалою суду від 21.08.2024 відкрито провадження у цій справі із призначенням її розгляду за правилами загального позовного провадження. 22.08.2024 [PERSON] подав до суду відзив на позов, в якому зазначив, що з вказаним позовом частково не погоджується та просить визначити аліменти на утримання сина [PERSON] на період навчання в розмірі 1/10 частини усіх видів заробітку (доходу). Відповідач вказав, що при зверненні до суду позивачка не обґрунтувала свої позовні вимоги, так як нею не доведено, що він має можливість надавати матеріальну допомогу на період навчання повнолітнього сина, оскільки на його утриманні знаходиться неповнолітній син від іншого шлюбу - [PERSON] , [INFO] . Крім того він не має постійного доходу, оскільки втратив офіційну роботу, на даний час має нерегулярний характер заробітку, на обліку у центрі зайнятості не перебуває та допомоги по безробіттю не отримує. Таким чином за своїм майновим станом він не зможе сплачувати аліменти на період навчання в розмірі частини заробітку, але може сплачувати аліменти в розмірі 1/10 частини заробітку, який він і сплачував до досягнення сином [PERSON] повноліття. У відповіді на відзив від 05.09.2024 позивачка вказала, що заперечує проти аргументів вказаних відповідачем у відзиві на позов. Зокрема зазначила, що твердження відповідача про скрутне матеріальне становище не відповідає дійсності, оскільки у [PERSON] є більше 10 га орної землі, він має власний трактор та сільськогосподарське обладнання для обробітку землі, тобто займається фермерством без реєстрації ФОП та має достатній заробіток для утримання двох дітей. Крім того відповідач за останні два роки зробив реконструкцію свого домоволодіння, а саме: збудував паркан, поставив нові ворота, поклав тротуарну плитку, на що було витрачено чималі кошти. Відповідач є фізично здоровою та працездатною людиною, працює та отримує дохід, але без належного офіційного оформлення. На думку позивачки не перебування відповідача на обліку та не отримання допомоги по безробіттю, а також наявність дитини від іншого шлюбу, не може бути підставою для звільнення від обов`язку сплачувати аліменти на утримання дитини від попереднього шлюбу, тому вона просить суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. 11.09.2024 до суду від відповідача надійшло письмове заперечення на відповідь на відзив, згідно якого відповідач зазначив, що на даний час він не знайшов роботи, в центрі зайнятості не перебуває, він має невеликий наділ землі, який обробляє самостійно, але це не приносить належного доходу. З приводу реконструкції домоволодіння відповідач вказав, що це було зроблено не за останні два роки, а близько 10 років тому. Із сільськогосподарської техніки він має лише трактор МТЗ-80, 1982 року випуску. Також має у своєму користуванні легковий автомобіль 2003 року випуску, який належить його батьку. Від сплати аліментів він не відмовляється, але може сплачувати лише в розмірі 1/10 частини заробітку. В судове засідання сторони не з`явилися. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши доводи сторін, дослідивши надані письмові докази, судом встановлено такі юридичні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 09.08.2006 сторони у справі є батьками [PERSON] , [INFO] . На підставі судового наказу Зачепилівського районного суду Харківської області від 23.09.2019 з [PERSON] стягувались аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього на той час сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно з 20.09.2019 і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач має дитину від іншого шлюбу - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 21.10.2014. На утримання сина [PERSON] на підставі судового наказу Зачепилівського районного суду Харківської області від 12.09.2017 з відповідача на користь [PERSON] стягувались аліменти в розмірі частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Заочним рішенням Зачепилівського районного суду Харківської області від 06.11.2023 було зменшено розмір стягуваних з [PERSON] аліментів на користь обох дітей, а саме: з частини заробітку (доходу) на 1/10 частину від усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Також судом встановлено, що повнолітній син [PERSON] , [INFO] , дійсно навчається на 3 курсі денного відділення Харківського політехнічного фахового коледжу (наказ про зарахування №137-с від 29.07.2022), термін закінчення навчання 01.07.2026. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Ст. 199 СК України закріплений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Згідно із ч. 1 цієї статті Кодексу, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. При цьому на відміну від правовідносин щодо участі батьків в утриманні неповнолітніх дітей, як у формі сплати аліментів, так і у формі сплати додаткових витрат, правовідносини обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які є непрацездатними або продовжують навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, у ст. 199 цього Кодексу передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст. 199, 200, 201 цього Кодексу). Як роз`яснено в п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина визначається відповідно до положень ст. 200 СК України. Визначаючи розмір аліментів, які стягуються на утримання повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження (постанова ВСУ від 24 лютого 2016 року у справі № 6-1296цс15 та від 24 грудня 2014 року у справі № 6-186цс14). Згідно із положеннями ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. З довідки Зачепилівської селищної ради Харківської області № 09.26/2117 від 22.08.2024 вбачається, що відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , та має такий склад сім`ї - син [PERSON] , [INFO] . Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків за період з 1 кварталу 2024 року по 2 квартал 2024 року, [PERSON] у січні 2024 року мав дохід 230,91 грн., у квітні 2024 року - 306,02 грн., у травні 2024 року - 193,42 грн. Згідно довідки № 111 від 22.08.2024 виданої Зачепилівським відділом Красноградської філії Харківського ОЦЗ [PERSON] в центрі зайнятості на обліку не перебуває та допомогу по безробіттю не одержує. Як вбачається з відзиву та наданих документів матеріальний та сімейний стан відповідача не змінився з часу зменшення розміру аліментів і по теперішній час. При цьому аліменти в розмірі 1/10 частини заробітку (доходу) відповідачем сплачувалися в повному обсязі до досягнення сином [PERSON] повноліття, що підтверджується довідкою старшого державного виконавця Зачепилівського ВДВС № 26.6-31/12920 від 30.08.2024 про відсутність заборгованості по аліментах. Вищенаведене спростовує ту обставину, що відповідач не в змозі надавати матеріальну допомогу у вигляді аліментів у незначному розмірі. Однак в той же час позивачкою не надано суду беззаперечних доказів наявності у позивача такого матеріального стану, який би дозволяв йому сплачувати аліменти на період навчання у розмірі частини заробітку. Визначаючи розмір стягуваних аліментів судом враховується те, що аліменти, які сплачуються на утримання повнолітніх дочки (сина) це платіж на утримання цих осіб, який повинен бути спрямований на покриття матеріальної допомоги, якої вони потребують, зокрема, у зв`язку із продовженням навчання. Разом з тим, він повинен бути співрозмірним з урахуванням цієї мети, та обов`язку, який є в обох із батьків і має бути рівним, а розмір аліментів має бути обґрунтованим та доведеним. Враховуючи дані обставини, матеріальне становище сторін, їх стан здоров`я, наявність утриманців, вимоги ст.ст. 182, 183, 200, 141, 199 СК України, та враховуючи, що повнолітній син потребує коштів на проїзд до навчального закладу, необхідних канцелярських засобів та матеріалів для процесу навчання, а також продуктів харчування, одягу та інших речей, що забезпечить безперешкодний процес його навчання та розвитку та те, що незалежно від форми навчання визначений обов`язок батьків утримувати повнолітню дитину, яка навчається. Крім цього, СК України передбачає стягнення витрат на навчання. За таких обставин, суд, слідуючи принципам розумності та справедливості, доходить висновку, що з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] на період його навчання в розмірі 1/10 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до завершення навчання, тобто до 01.07.2026, а в разі продовження навчання - не довше ніж до досягнення ним 23-річного віку. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів, а тому згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір у сумі 1 211,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial