Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-21 00:00:00

04.06.2024 позивач звернувся до суду з позовом в якому просив суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №1177, вчинений 15.03.2018 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. про стягнення з нього на користь відповідача заборгованості в розмірі 141627,83 грн., а також просив суд стягнути з відповідача на його користь понесені ним судові витрати. В обґрунтування позову вказував, що виконавчий напис вчинено з порушенням законодавства, не на підставі нотаріально посвідченого кредитного договору, без надіслання йому повідомлення про звернення за вчиненням виконавчого напису. У зв`язку з цим просить суд задовольнити його позовні вимоги та визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 25.06.2024, після усунення недоліків позову, відповідно до ухвали суду від 06.06.2024, відкрито провадження по справі в порядку спрощеного провадження. Ухвалою від 17.10.2024, у зв`язку із звільненням судді [PERSON] справу прийнято до свого провадження суддею Березюк М.В. Позивач в судове засідання 22.10.2024 не з`явився. Матеріали справи містять заяву позивача від 29.05.2024 про розгляд справи за його відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказів а.с.5). Відповідачем по справі 11.06.2024 подано заяву про визнання позовних вимог та про розгляд справи за відсутності представника відповідача (а.с. 20). Треті особи, яка не заявляють самостійних вимог на предмет спору в судове засідання не з`явилися, заяв та клопотань щодо розгляду справи до суду не надали. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам по справі, встановивши правовідносини, які існують між сторонами та яка правова норма підлягає застосуванню до них, з урахуванням думки представника позивача та представника відповідача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Суд встановив, що 15.03.2018 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. вчинила виконавчий напис № 1177, яким стягнула з [PERSON] на користь ПАТ «Перший Український міжнародний банк» грошові кошти в сумі 141627,83 грн. Вказаний виконавчий напис звернено до примусового виконання та постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Вольф Т.Л. від 02.05.2018 відкрито виконавче провадження за вказаним виконавчим написом (а.с. 4). З тексту оспорюваного виконавчого напису від 15.03.2018 слідує, що приватний нотаріус, при вчиненні нотаріальної дії, керувався ст.ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат»\~та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого\~постановою КМУ від 29.06.1999 року за № 1172. Постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року\~затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі «Перелік»). Постановою Кабінету Міністрів № 622 від 26.11.2014 року Перелік доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та до нього включені кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року (справа № 826/20084/14) визнано незаконною та не чинною з моменту прийняття\~Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення\~\~ змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту, відповідно до якого для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною\~Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постанова набрала законної сили з моменту її проголошення. Підставою для скасування вказаного нормативного акту стало те, що саме по собі включення тих чи інших документів, які встановлюють заборгованість, до Переліку, не засвідчує безспірності заборгованості чи іншої відповідальності боржника перед стягувачем, а їх безспірний характер повинен бути затверджений відповідними документами, відповідно до умов вчинення виконавчих написів, закріплених у\~статті 88 Закону України «Про нотаріат». Встановлення оскаржуваною постановою виключного переліку документів, необхідних для отримання виконавчого напису, звужує передбачені\~статтею 88 Закону України «Про нотаріат»\~умови вчинення виконавчих написів і не відповідає положенням\~статті 87 цього Закону. Постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 набрала законної сили цього ж дня - 22.02.2017 року, отже і\~п.2 постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~також втратив чинність з цього дня. Відповідно до\~статті 124 Конституції України,\~ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21.03.2017 року № 23. В подальшому, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі № 826/20084/14, постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року залишено без змін. Велика Палата Верховного Суду постановою від 20.06.2018 року у справі № 826/20084/14 відмовила в задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, не знайшовши підстав для такого перегляду. Як встановлено судом у даній справі, оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 15.03.2028, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, й Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений\~постановою Кабінет Міністрів України №1172 від 29.06.1999 року\~у редакції, станом на\~\~час вчинення\~\~оспорюваного виконавчого\~\~напису приватним нотаріусом, стосувався\~\~лише нотаріально посвідчених договорів і не міг застосовуватись до кредитних договорів, які укладено у простій письмовій формі. Позивач вказує на незаконність вказаного виконавчого напису, відсутність безспірної заборгованості, яка могла бути підставою для вчинення виконавчого напису, а також на порушення нотаріусом процедури посвідчення напису, оскільки він вчинений за відсутності нотаріально посвідченого договору кредиту. Вказані доводи позивача знайшли своє підтвердження. Відповідач відзив на вказаний позов не надав, в заяві від 11.06.2024 вказав про визнання позову в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та не заперечував проти стягнення з нього половини судового збору сплаченого позивачем за подання позову до суду. Відповідно до\~ст.\~206\~ЦПК України,\~відповідач має\~право визнати\~позов на\~будь-якій\~стадії провадження\~у справі,\~зазначивши про\~це в\~заяві по\~суті справи\~або в\~окремій письмовій\~заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Оскільки представником АТ «ПУМБ» - Бойченко Д. (а.с. 20) суду подано заяву про визнання позову про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконання та відсутність заперечень щодо задоволення позову, вказане є процесуальним правом відповідача, подання вказаної заяви не суперечить правам та інтересам інших осіб, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити, ухваливши рішення про задоволення позову. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, враховуючи визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті,

Outcome: approved