Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-20 00:00:00

Між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини на підставі договору кредитування, які регулюються Цивільним кодексом України. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін та погоджені ними. При цьому згідно ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Судом встановлено, що 26.04.2021 [PERSON] звернулася до Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» із заявою № 2001862134501 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, погодившись із викладеними у ньому умовами, що підтверджується підписом у заяві. 26.04.2021 року [PERSON] підписала Паспорт споживчого кредиту, який містить інформацію, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит. На підставі укладеного між сторонами Договору, відповідач отримала кредит в розмірі 20000,00 гривень, у вигляді встановленого кредитного ліміту, встановленого на видану їй кредитну картку, із стандартною процентною ставкою 47,88% річних. Відповідно до довідки про збільшення кредитного ліміту по договору № 2001862134501, [PERSON] неодноразово було змінено кредитний ліміт, а саме: 19.08.2021 року збільшено до 25000,00 гривень, із процентною ставкою 47,88%; 23.10.2021 року збільшено до 26000,00 гривень, із процентною ставкою 47,88%; 25.11.2021 року збільшено до 29000,00 гривень, із процентною ставкою 47,88%; 14.12.2021 року збільшено до 32000,00 гривень, із процентною ставкою 47,88%; 27.02.2022 року зменшено до 31039,00 гривень, із процентною ставкою 47,88%; 03.03.2022 року збільшено до 32000,00 гривень, із процентною ставкою 47,88%. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін та погоджені ними. При цьому згідно ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Позивач виконав свої зобов`язання, надавши відповідачу кредитні кошти. Однак, всупереч умов кредитного договору [PERSON] , починаючи з 07.03.2022 року припинила виконувати покладені на неї обов`язки щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків за їх користування. Таким чином, [PERSON] не повернула отриманий кредит у встановлений договором термін та не сплатила нараховані відсотки за кредитним договором, у зв`язку з чим за останньою утворилась заборгованість, яка відповідно до наданого позивачем розрахунку, станом на 04.06.2024 року складає 52257,66 гривень, з яких: 31999,36 гривень заборгованість за сумою кредиту; 20258,30 гривень заборгованість за відсотками. Позивач звертався до відповідача з письмовою вимогою про усунення порушення кредитних зобов`язань від 05.06.2024 року № КНО-44.2.2/325, в якому просив погасити наявну заборгованість за кредитним договором в сумі 52257,66 гривень, яку відповідно до Списку 20240606 ПУМБ_1283 направлено на адресу відповідача рекомендованим листом. Проте, дана вимога залишилась без належного реагування. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 статті 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі статтею 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідач отримала та використовувала кредитні кошти, про що свідчить виписка по рахунку та розрахунок заборгованості. Однак, [PERSON] взяті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконувала належним чином, у зв`язку з чим допустила виникнення заборгованості по кредиту. Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості відповідача за вказаним кредитним договором, суду не надано. Враховуючи викладене, а також те, що доказів повернення кредиту чи спростування вказаних обставин, на час розгляду справи відповідачем не надано, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором № 2001862134501 від 26.04.2021, станом на 04.06.2024 року в розмірі 52257,66 гривень, з яких: 31999,36 гривень заборгованість за сумою кредиту; 20258,30 гривень заборгованість за відсотками. За таких обставин, позовні вимоги Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 133 ПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За звернення до суду з даною позовною заявою, позивачем були понесені витрати з оплати судового збору в розмірі 2422,40 гривень. Доказів щодо понесення інших витрат, пов`язаних із розглядом справи, сторонами не надано. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, у відповідності до ст. 141 КПК України, з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволеної частини позовних вимог підлягають стягненню судові витрати з оплати судового збору в розмірі 2422,40 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved