Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до Богунського районного суду м. Житомира із позовною заявою, відповідно до змісту якої просить розірвати шлюб між ним та відповідачем [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 23 травня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області; актовий запис № 831. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що подружнє життя із відповідачкою не склалося. Посилається на фактичне припинення шлюбних відносин та формальність шлюбу. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира Перекупки І.Г. від 04 липня 2024 року матеріали цивільної справи №295/9435/24 направлено за підсудністю до Корольовського районного суду м. Житомира. Ухвалою судді Корольовського районного суду м. Житомира від 31 липня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін. В судове засідання, призначене на 16 жовтня 2024 року о 09 годині 30 хвилин, сторони не прибули. Позивач [PERSON] подав до суду заяву, відповідно до змісту якої розгляд справи просить провести без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, не заперечує щодо прийняття судом заочного рішення. Відповідачка [PERSON] в судове засідання 16.10.2024 не з`явилась. Про дату, час та місце проведення судового розгляду повідомлялась у встановленому законом порядку засобами поштового зв`язку. Відзиву на позовну заяву від відповідачки не надходило. Ухвала про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою та доданими до неї матеріалами, направлялись на адресу відповідача за зареєстрованим місцем її проживання, у відповідності до приписів ЦПК України, однак поштові відправлення повернулись на адресу суду не врученими, з відмітками "адресат відсутній за вказаною адресою". Також відповідачка повідомлялась про розгляд справи шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-порталі судової влади України. У постанові Верховного Суду від 11 грудня 2018 року у справі №921/6/18 наведено позицію, що у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернуто поштою у зв`язку з посиланням, зокрема на відсутність (вибуття) адресата, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Статтею 280 ЦПК України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи повторну неявку відповідачки в судове засідання, відсутність відзиву на позов, а також наявну згоду позивача на ухвалення заочного рішення, суд вирішив проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Згідно ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , 23 травня 2015 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , був укладений шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, про що складено відповідний актовий запис №831. Оригінал свідоцтва про шлюб відповідачкою до суду не надано. Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне. Статтею 51 Конституції України проголошено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Частинами третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З матеріалів справи встановлено, що позивач [PERSON] бажає розірвати шлюб, укладений з відповідачкою [PERSON] . Враховуючи, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача [PERSON] , який бажає його припинити, суд дійшов висновку про наявність підстав для розірвання шлюбу. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із задоволенням позовних вимог, понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 211,20 грн підлягають відшкодуванню за рахунок відповідачки.

Outcome: approved