Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-09 00:00:00

представник Акціонерного товариства «ОТП Банк » - Лісова В.Ю. подала до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області позов до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 2012690823_СARD від 22.06.2016 в загальному розмірі 51 799,06 грн та понесені судові витрати. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 22.06.2016 між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 2012690823, який за правовою природою є змішаним договором кредитного договору та Договору про видачу і обслуговування міжнародних кредитних пластикових карток. Відповідно до умов Кредитного договору [PERSON] отримала два типи кредиту одночасно, а саме: відповідно до п. 1 Кредитного договору - кредит у розмірі 20 014,50 гри. на придбання товару у продавця на строк до 22.06.2017 та відповідно до п. 2 Кредитного договору кредитну лінію із встановленим розміром кредитного ліміту на строк 3 роки (з правом пролонгації). На підставі Заяви-анкети, Банк відкрив поточний (картковий) рахунок та надав електронний платіжний засіб із встановленим розміром кредитного ліміту, який неодноразово змінювався з огляду на регулярне використання кредитного ліміту відповідачем, а також відсутність звернення із заявою про зменшення кредитного ліміту. На виконання умов договору банк свої зобов`язання виконав. Відповідач виконувала умови договору з істотним порушенням умов, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати, не в повному обсязі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. Відповідач допустила заборгованість перед позивачем, яка становить 51 799,06 грн.. Відповідач в добровільному порядку не вчиняє дій на погашення заборгованості, що стало підставою звернення до суду з даним позовом. За результатами автоматизованого розподілу справи, оформленого відповідним протоколом від 26.06.2024, для розгляду цієї справи визначено суддю Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області Костюк У.І.. Відповідно до ч. 6 ст. 187 ЦПК України судом 10.07.2024 отримано відповідь з відділу та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМСУ у Львівській області щодо зареєстрованого місця проживання відповідачки. Ухвалою суду від 12.07.2024 справу прийнято до провадження, визначено, що розгляд справи буде проводитись за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін, призначено судове засідання. Представник позивача АТ «ОТП Банк» в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву, в якій просив розгляд справи провести без його участі, вказав, що позов підтримує, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, на адресу суду подала заяву в якій просила суд розгляд справи проводити у її відсутності. Позов визнає в повному обсязі. За вище вказаних обставин судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що 22.06.2016 відповідач [PERSON] заповнила та підписала анкету-заяву на отримання кредиту у АТ «ОТП Банк» (а.с.59) внаслідок чого 22.06.2016 між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №2012690823 (а.с.3-6). Відповідно до умов Кредитного договору відповідач отримала два типи кредиту одночасно, а саме кредит в розмірі 20 014,50 грн. на придбання товару у Продавця та кредитну лінію із встановленим розміром кредитного ліміту (з можливістю збільшення відповідно до умов кредитного договору) на строк 3 роки (з правом пролонгації). Разом з тим відповідно до умов договору, позивач взяв на себе зобов`язання з відкриття карткового рахунку, надання картки держателю, а також виконання розрахункового обслуговування платіжних операцій, здійснених з використанням картки. На карткових рахунок відкритий за заявою [PERSON] було встановлено кредитний ліміт, порядок користування яким визначено правилами користування карткою. На виконання умов договору банк свої зобов`язання виконав. В порушення умов договору відповідач [PERSON] зобов`язання за договором належним чином не виконала. 26.04.2024 банк направив відповідачу письмову вимогу про виконання зобов`язання та погашення заборгованості за вищевказаним кредитним договором. З наданого банком розрахунку вбачається, що відповідач має заборгованість за Кредитним договором №2012690823 від 26.03.2024 станом на 26.03.2024 у розмірі 51799,06 грн. (у т.ч. заборгованість за тілом кредиту 35745,97 грн., заборгованість за відсотками 2158,41 грн., заборгованість за прострочене тіло кредиту 13855,03 грн., заборгованість за простроченими відсотками - 39,65 грн.). Відтак, судом встановлено, що спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням позичальником взятих на себе зобов`язань перед кредитодавцем за кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором Банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відтак в ході судового розгляду судом встановлений факт укладення між позивачем та відповідачкою [PERSON] кредитного договору, встановлено, що банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, відповідач отримала кошти за договором кредиту, однак не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, а також іншими витратами відповідно до умов вказаних у договорі та у строки визначені сторонами, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором, який відповідає умовам кредитного договору, докази зворотного у суду відсутні. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, відповідач [PERSON] зобов`язання за вказаним договором не виконала, у зв`язку з чим вимоги позивача є обґрунтованими, а отже підлягають задоволенню. Окрім того, відповідачка позовні вимоги визнали, що відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки для цього наявні законні підстави, а визнання позову є безумовним і не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Вирішуючи питання судових витрат, які в цій справі складаються з судового збору, суд виходить з наступного. Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Враховуючи положення ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, з державного бюджету слід повернути позивачу 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову у розмірі 1514,00 грн. Разом з тим, згідно ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Так, відповідно до ч. 1 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Разом з тим, ч. 5 ст. 435 ЦПК України передбачена, що розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. Беручи до уваги заяву відповідачки [PERSON] про розстрочення виконання рішення, враховуючи матеріальне становище відповідача, а також відсутність заперечень у інших учасників процесу, та з метою реального виконання рішення суду, суд вважає за необхідне розстрочити виконання рішення рівними частинами на один рік. Приймаючи рішення суду в частині розстрочення суми завданих збитків, суд враховує інтереси позивача та відповідача, та вважає, що таке розстрочення призведе до збалансованого захисту прав та інтересів сторін у справі.

Outcome: approved