Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-21 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «ФК «Кеш Ту Гоу» заборгованість за кредитним договором № 2025620 від 14.06.2021 року в сумі 33572,00 грн, яка складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 11000,00; простроченої заборгованості за процентами у розмірі 22572,00 та судові витрати. Свої вимоги мотивує тим, що 24.12.2021 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Кеш Ту Гоу» укладено договір факторингу №02-24122001, відповідно до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» відступило ТОВ «ФК «Кеш Ту Гоу» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 24.12.2021 року до договору факторингу №02-24122001 ТОВ «ФК «Кеш Ту Гоу» набуло права грошової вимоги до [PERSON] . 14.06.2021 року між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем було укладено кредитний договір № 2025620, у відповідності до умов якого відповідач отримав кредит в розмірі 11000,00 грн, строком на 18 днів, шляхом переказу на його банківську картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 1,90 % в день. Однак позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 22.06.2023 року виникла заборгованість у розмірі 33572,00 грн, з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту 11000,00 грн, прострочена заборгованість за процентами 22572,00 грн. Оскільки відповідач відмовляється добровільно сплатити заборгованість за кредитним договором, представник позивача звернувся до суду з позовом. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 14.03.2024 року відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Окрім того, відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Представник позивача в судове засідання не з`явився, на електронну адресу суду від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає та не заперечує щодо винесення заочного рішення. Також, 18.06.2024 року на електронну адресу суду від представника позивача надійшла заява про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Кеш Ту Гоу» витрат на професійну правову допомогу у розмірі 10500,00 грн. (а.с. 44-55). Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, хоча був повідомлений належним чином про дату, час і місце судового засідання, причини неявки не повідомив, відзив на позов не подав, а тому суд, приймаючи до уваги заяву представника позивача, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи в порядку спрощеного провадження за відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні, 14.06.2021р. між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №2025620, який підписаний електронним підписом позичальника шляхом використання одноразового ідентифікатора А404 як і паспорт споживчого кредиту (а.с.23, 9-18). ТОВ «Лінеура Україна» правонаступником якого являється ТОВ «ФК «Кеш Ту Гоу», надав відповідачу грошові кошти на наступних умовах: сума виданого кредиту: 11000,00 грн; строк кредиту: 18 днів; цільове призначення - на споживчі потреби; стандартна процентна ставка - 1,90% в день. Факт отримання коштів позичальником підтверджується листом ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 30.11.2023 року, відповідно до якого 14.06.2021 року на його банківську картку перераховані кредитні кошти в сумі 11000,00 грн (а.с. 24). 24.12.2021 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Кеш Ту Гоу» було укладено договір факторингу №02-24122001, відповідно до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» відступило ТОВ «ФК «Кеш Ту Гоу» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників (а.с. 29). Згідно витягу з реєстру боржників до договору факторингу №02-24122001 від 24.12.2021 року, який є додатком до договору факторингу №02-24122001, ТОВ «ФК «Кеш Ту Гоу» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за договором №2025620 від 14.06.2021 року (а.с. 29). В порушення умов кредитного договору відповідач [PERSON] свої зобов`язання не виконав, у зв`язку із чим, за кредитним договором за відповідачем наявна заборгованість в загальній сумі 33572,00 грн, яка складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту 11000,00 грн та простроченої заборгованості за процентами 22572,00 грн, що підтверджується випискою з особового рахунку (а.с. 22). В силу ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону Україну «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Положення статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Встановлені судом фактичні обставини у справі свідчать про те, що між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов вказаного договору позики, який оформлений сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно з ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Як вбачається зі ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. На час розгляду справи судом відповідачем не надано альтернативного розрахунку заборгованості за кредитним договором, а також даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку. Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до статті 617 ЦК України. Отже позивачем доведений факт наявності заборгованості за кредитним договором №2025620 від 14.06.2021 року в сумі 33572,00 грн., з яких: 11000,00 грн. заборгованість за сумою кредиту; 22572,00 грн. заборгованість за відсотками, а відтак, відповідачем дійсно були порушені умови договору щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати обумовлених договором платежів. Що стосується витрат на правничу допомогу суд виходить з наступного. Відповідно до частин 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 137 ЦПК України). У питаннях відшкодування витрат на правову допомогу Верховний Суд притримується позиції, що право на задоволення чи відмову у відшкодуванні витрат належить до дискреційних повноважень суду та вирішується ним у кожному конкретному випадку з урахуванням встановлених обставин справи. Так, на підтвердження понесених витрат на правову допомогу представником позивача адвокатом Пархомчуком С.В. надано до суду копію рахунку 17.06.2024-68 від 17.06.2024 р., та акт про отримання правової допомоги від 17.06.2024 року, та платіжну інструкцію № 31490 від 17.06.2024 р. про сплату на користь виконавця 10500 грн. за правову допомогу. Так у акті про отримання правової допомоги зазначено найменування наданих послуг: 1)зустріч та консультація щодо перспективи судового врегулювання кредитної заборгованості, яка виникла між ТОВ «ФК Кеш Ту Гоу» та [PERSON] у рамках кредитного договору № 2025620 від 14.06.2021 року (1 година - 2000,00 грн); 2) складення та подання до суду позовної заяви (2,5 години - 5000,00 грн); 3) інші клопотання, заяви до суду, складення процесуальних документів, моніторинг «Єдиного державного реєстру судових рішень» щодо процесуального статусу судової справи (1,5 години - 3000,00 грн.); 4) канцелярські витрати на виготовлення копій документів, відправка поштової кореспонденції - 500,00 грн., а всього 10500,000 грн. Матеріалами справи підтверджується факт отримання позивачем ТОВ «ФК Кеш Ту Гоу» послуг адвоката та понесення витрат на правову допомогу (а.с.52). При цьому, суд зауважує, що представник позивача участі в розгляді справи не брав, обмежившись надсиланням трьох заяв через систему «Електронний суд», а саме: заяв про розгляд справи без участі представника позивача, яка є шаблонною, незначної складності; та заяви про розподіл судових витрат, яка за своєю формою та змістом не є складною, із цього питання існує стала та узгоджена судова практика та виготовлення такої заяви не потребує значного часу на підготовку. Таким чином, з метою дотримання принципу справедливості, добросовісності та розумності, суд вважає, що заявлена сума витрат на правову допомогу є завищеною з огляду на складність та фактичний розгляд справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц). Також Верховний Суд, здійснюючи розгляд справи №873/212/21, у якій досліджував питання стягнення витрат на професійну правничу допомогу, дійшов висновку про те, що суд може зменшити розмір указаних витрат, коли відображена у відповідних доказах інформація щодо характеру та обсягу виконаної адвокатом роботи (наданих послуг) не відповідає критерію розумності та є неспіввісною з обсягом наданих адвокатом послуг, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт. Таким чином, витрати на професійну правничу допомогу у даній справі у сумі 10500,00 грн є не співмірними із складністю цієї справи, наданим адвокатом Пархомчуком С.В. обсягом та часом послуг у суді (розгляд даної справи здійснювався за відсутності представника позивача), не відповідають критерію розумності їхнього розміру, співмірності та справедливості. Суд дійшов висновку про зменшення розміру таких витрат від попередньо заявленої суми та стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7500,00 гривень. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3028,00 грн.

Outcome: partial