Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-20 00:00:00

30 серпня 2024 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування позовної заяви позивач зазначила, що 15 вересня 2001 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, від якого сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Шлюбні стосунки фактично припинені з 2022 року, сторони мають різні погляди на життя, спільного господарства не ведуть, разом не проживають, а тому позивач просить суд розірвати шлюб. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30 серпня 2024 року цивільну справу № 753/16842/24 передано судді Шаповаловій К.В. Фактично справу було передано судді 02 вересня 2024 року. 11 вересня 2024 року до суду надійшла відповідь з електронного реєстру територіальної громади м. Києва ГІОЦ/КМДА про зареєстроване місце проживання відповідача. Ухвалою суду від 18 вересня 2024 року було відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 21 жовтня 2024 року на 14:30 год. 26 вересня 2024 року до суду від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача. 11 жовтня 2024 року до суду від відповідача надійшла заява, у якій він зазначив, що позовні вимоги визнає, просить суд розірвати шлюб, розгляд справи просить проводити за його відсутності. Враховуючи подані сторонами заяви, суд вважає за можливе провести судове засідання призначене на 21 жовтня 2024 року за відсутності сторін. У відповідності до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Проаналізувавши обставини справи у сукупності, суд доходить до наступного висновку. Встановлено, що 15 вересня 2001 року між [PERSON] , та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів громадського стану Ірпінського міського управління юстиції у Київської області, актовий запис № 184, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, яке видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 3151, серія [NUMBER] ; та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, яке видане Дарницьким районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1154 , серія [NUMBER] . Позивач у позовній заяві, зазначає, що шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені, подружжя не проживає разом більше двох років, не веде спільного господарства, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Згідно із статтею 21 Сімейного кодексу України (далі - СК України), шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Так, відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (частини перша статті 24 СК України). Відповідно до частин третьої, четвертої статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно із статтею 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на зазначене, зважаючи на те, що судом встановлено, що сім`я фактично розпалась та зберегти її неможливо, оскільки збереження сім`ї призведе до порушення інтересів кожного з подружжя, враховуючи те, що відповідач не заперечував проти розірвання шлюбу, наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу.

Outcome: approved