Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-22 00:00:00

До Вишгородського районного суду Київської області надійшла вищевказана позовна заява. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що [INFO] померла її матір [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно, яке складається з житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . За життя [PERSON] склала заповіт згідно якого все належне майно заповідала позивачу. Позивач є єдиною спадкоємицею після смерті своєї матері. У травні 2024 року вона звернулася до приватного нотаріуса Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Грицаєнко Ю.І. із заявою про прийняття спадщини після смерті своєї матері. Однак їй було відмовлено у зв`язку з пропущенням шестимісячного строку для прийняття спадщини та рекомендовано звернутися до суду. У встановлений законом шестимісячний строк позивач не звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, через збройну агресію і військові дії Російської Федерації на території України та у зв`язку з великою відстанню між місцем постійного проживання і місцем знаходження спадкового майна. На підставі викладеного, позивач змушений звернутися до суду із вказаним позовом. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 09.05.2024 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження із призначенням підготовчого судового засідання. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 18.06.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 19.08.2024 року в якості третьої особи залучено [PERSON] . Позивач у судове засідання не з`явилась, до суду надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги повністю підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача Димерської селищної ради у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , зазначена обставина підтверджується свідоцтвом про її смерть від 29 серпня 2022 року, серія [NUMBER] . Позивач є дочкою померлої [PERSON] , зазначена обставина підтверджується свідоцтвом про народження від 24.11.1966 р. серія [NUMBER] та свідоцтвом про укладення шлюбу від 26.10.1985 р. серія [NUMBER] з якого вбачається, що у зв`язку зі вступом у шлюб позивач змінила своє дошлюбне прізвище [PERSON] на шлюбне [PERSON] . Згідно свідоцтва про право власності на житло від 12.03.1997 року житловий будинкок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , належало померлій [PERSON] . Як убачається з заповіту №303 від 18.05.2020 року [PERSON] заповіла все майно позивачу [PERSON] . Позивач [PERSON] перебувала закордоном у період з 18.01.2023 по 01.05.2023 рік, що підтверджується копією закордонного паспорта № [NUMBER] / Згідно листа від 03 травня 2024 року № 196/01-16 приватного нотаріуса Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Грицаєнко Ю.І. вбачається, що позивачем пропущено 6-ти місячний строк для прийняття спадщини. Крім того, було роз`яснено право на звернення до суду з вимогою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, у зв`язку з наявністю у нього обґрунтованих поважних причин. Як вбачається з листа приватного нотаріуса Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Грицаєнко Ю.І. від 09.07.2024 року спадкова справа до майна померлої [PERSON] не заводилась. Відповідно до ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи. Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієi спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Стаття 1269 ЦК України визначає, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноважений на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України). Згідно зі ст. 1233 ЦК Українизаповітом є особисте розпорядження особи на випадок своєї смерті. Частиною першою статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Відповідно до роз`яснень викладеними у пунктах 18, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», згідно яких у справах про спадкування нотаріуси не є заінтересованими особами і не повинні залучатися до участі у справі. Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди вiдкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. У постанові Верховного Суду від 26 жовтня 2021 року у справі № 539/4424/20 (провадження № 61-14149св21), суд дійшов висновку про те, що вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеногостаттею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи. Суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Враховуючи вищевикладене, з огляду на проживання позивача в іншому населеному пункті закордоном, велику відстань між місцем постійного проживання і місцем знаходження спадкового майна, збройну агресію і військові дії Російської Федерації на території України, суд визнає поважними причини пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини, беручи до уваги положення законодавства України, суд приходить до висновку про задоволення позову, і тому слід визначити [PERSON] додатковий трьохмісячний строк з дня набрання рішенням законної сили для подачі заяви про прийняття спадщини, після смерті [PERSON] яка померла [INFO] .

Outcome: approved