Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом, в якому просить позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Позов аргументує тим, що14.11.2017 між ним та [PERSON] було укладено шлюб. Сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням суду від 21.02.2021 шлюб було розірвано і їх син з 2,5 років проживає з ним. Через байдуже ставлення відповідачки до дитини у 2023 році він звернувся до суду з позовом про позбавлення [PERSON] батьківських прав. Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 30.08.2023 йому відмовлено у позові та одночасно попереджено відповідачку [PERSON] про необхідність змінити ставлення до виховання своєї дитини, а на орган опіки та піклування Лосинівської селищної ради Ніжинського району покладено обов`язок контролю стосовно виконання [PERSON] своїх батьківських прав щодо малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Проте попри всі попередження відповідачка ставлення до дитини не змінила, не контактує із сином, ніякої підтримки чи допомоги не надає, що свідчить про її байдуже ставлення до дитини. Ухвалою судді 09.04.2024 позов [PERSON] залишено без руху. Ухвалою судді 24.04.2024 постановлено розглядати справу у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду 10.07.2024 підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду. Учасники справи в судове засідання не з`явились. Позивач подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та підтримку позову. Представник третьої особи - служби у справах дітей Лосинівської селищної ради Ніжинського району Чернігівської області надіслала до суду заяву, в якій просила про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення позову не заперечувала. Відповідачка у судове засідання повторно не з`явилася, заяв по суті справи чи з процесуальних питань не подала. Про час і місце розгляду справи сповіщалася засобами поштового зв`язку за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання згідно із п. 4 ч. 8 ст.128 ЦПК України. Враховуючи, що відповідачка згідно із ст. 128 ЦПК України повідомлена, відзив не подала, причини неявки в судове засідання не повідомила, суд відповідно до ст.280, 281 ЦПК розглядає справу на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення з урахуванням того, що позивач не заперечив проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та з`ясувавши фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини та дійшов наступного висновку. Встановлено, що сторони з 2017 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 23.02.2021. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Галицькою сільською радою Ніжинського району Чернігівської області, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с.24). Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є, з одного боку засобом захисту прав дитини, і з іншого, заходом впливу на батьків, які не виконують свої батьківські обов`язки щодо дитини, а тому є крайнім заходом впливу на цих осіб. Суд на перше місце ставить «якнайкращі інтереси дитини», оцінка яких включає знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення. Позбавлення батьківських прав є виключним заходом, правові наслідки позбавлення батьківських прав визначено статтею 166 СК України. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращий бік неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків. Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 30.08.2023 по справі № 740/2639/23 відмовлено у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав; попереджено відповідача [PERSON] про необхідність змінити ставлення до виховання своєї дитини [PERSON] ; покладено на орган опіки та піклування Лосинівської селищної ради обов`язок контролю стосовно виконання [PERSON] своїх обов`язків стосовно малолітнього сина [PERSON] (а.с.30-32). Проте після цього, як вбачається з матеріалів справи, ставлення відповідачки до виховання малолітнього сина [PERSON] не змінилось. Так, згідно інформації про виконання батьківських обов`язків батьками учня 1 класу Лосинівського ЗЗСО [PERSON] від 05.02.2024, учень постійно проживає з батьком та бабусею у [ADDRESS] . Батько бере активну участь у вихованні дитини, постійно цікавиться його навчанням та шкільним життям, контактує з класним керівником. Мати дитини проживає окремо, особистого інтересу до життя дитини у школі не проявляє, не займається його вихованням, жодного разу не контактувала з класним керівником та дирекцією школи (а.с.25). Відповідно до актів обстеження умов проживання від 27.10.2023 та 31.01.2024, малолітній [PERSON] проживає з батьком [PERSON] , дідом [PERSON] та бабою [PERSON] , які піклуються про нього, для дитини створено належні умови проживання, він перебуває на повному утриманні батька, зі слів сусідів, відповідачки за місцем проживання дитини не було дуже давно (а.с. 26-27). Як вбачається з висновку органу опіки та піклування Лосинівської селищної ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету Лосинівської селищної ради № 137 від 15.05.2024, позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , є доцільним, оскільки після рішення суду від 30.08.2023 мати не змінила свого ставлення до дитини, фактично самоусунулась від виконання батьківських обов`язків, дитина перебуває на утриманні батька (а.с.40). Суд ураховує також, що під час розгляду справи відповідачка [PERSON] не з`явилася, своїми діями не засвідчила, що не втратила інтерес до сина та бажає утримувати і виховувати його. Також відповідачка не надала суду у встановленому порядку відзив на позов чи заперечення, у зв`язку з чим несе ризик настання наслідків, пов`язаних із невчиненням даних процесуальних дій, в даному випадку ухвалення рішення на підставі наявних у справі доказів. Зазначені фактори в сукупності розцінюються судом як ухилення відповідачки від виховання своєї малолітньої дитини, оскільки вона свідомо, без поважних причин нехтує своїми батьківськими обов`язками, що не спростовано, і є підставою для задоволення позову та позбавлення [PERSON] батьківських прав на підставі п.2 ч.1 ст.164 СК України. Приймаючи до уваги встановлені обставини, характер ставлення відповідачки до дитини, усвідомлюючи, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які порушують батьківські обов`язки, діючи в інтересах дитини, суд вважає за необхідне позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно її малолітнього сина [PERSON] . Суд зауважує, що позбавлення батьківських прав не тягне невиправних наслідків, оскільки особа, яка позбавлена батьківських прав, має право на звернення до суду згідно з ст.168 СК України із заявою про надання права на побачення з дитиною, а також може звернутися згідно з ст. 169 СК України до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволено в повному обсязі, тому суд вважає необхідним стягнути з відповідачки на користь позивача судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп., в рахунок відшкодування витрат понесених на сплату судового збору при подачі позовної заяви до суду.

Outcome: approved