Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-09 00:00:00

У серпні 2024 року ТОВ «Споживчий центр» звернулося до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 12 лютого 2024 року позивач уклав з [PERSON] кредитний договір №12.02.2024-100000218, за яким ТОВ «Споживчий центр» зобов`язалося надати відповідачу кредит у розмірі 8 000,00 грн. строком на 42 дні, а [PERSON] зобов`язалася повернути кредит та сплатити за користування ним проценти в розмірі 1,35% на день користування кредитом, яка застосовується протягом усього строку на який надається кредит. ТОВ «Споживчий центр» виконало своє зобов`язання за договором та надало відповідачу грошові кошти у розмірі 8 000,00 грн. Однак [PERSON] неналежним чином виконувала грошові зобов`язання, тому у неї виник борг за кредитним договором №12.02.2024-100000218 від 12 лютого 2024 року в загальному розмірі 13 736,00 грн., що складається з боргу за основною сумою кредиту в розмірі 8 000,00 грн., боргу за процентами в розмірі 4 536,00 грн. та комісія 1 200,00 грн. Відповідач відмовляється добровільно сплатити заборгованість за означеним кредитним договором. Тому ТОВ «Споживчий центр» просить суд стягнути з [PERSON] борг за кредитним договором №12.02.2024-100000218 від 12 лютого 2024 року в розмірі 13 736,00 грн. Ухвалою судді Радивилівського районного суду Рівненської області від 16 серпня 2024 року (а.с.25) було відкрито провадження у цивільній справі та вирішено розгляд цивільної справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача у судове засідання не з`явився, проте у п.3 резолютивної частини позовної заяви (а.с.4) просив розглядати справу без участі представника ТОВ «Споживчий центр». [PERSON] у судове засідання не з`явилась, відзив на позов не подала. Була у встановленому порядку повідомлена про час та місце розгляду цивільної справи, що підтверджується судовою кореспонденцією. Таким чином, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін та постановити заочне рішення. З матеріалів справи вбачається, що 12 лютого 2024 року ТОВ «Споживчий центр» уклав з відповідачем кредитний договір №12.02.2024-100000218 (а.с.15-22), за яким позивач зобов`язався надати [PERSON] кредит у розмірі 8 000,00 грн. строком на 42 дні, а відповідач зобов`язалася повернути кредит та сплатити за користування ним проценти в розмірі 1,35% на день користування кредитом, яка застосовується протягом усього строку на який надається кредит, а також комісію в розмірі 1 200,00 грн. ТОВ «Споживчий центр» виконало своє зобов`язання за договором та надало відповідачу грошові кошти у розмірі 8 000,00 грн. Ця обставина підтверджується квитанцією від 12 лютого 2024 року (а.с.14). Між сторонами по справі виникли правовідносини, які регулюються Законом України «Про електронну комерцію», главою 48 «Виконання зобов`язання» та главою 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України. Відповідно до п.5 ч.1 ст.3\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з ч.2 ст.6\~Закону України\~«Про електронні\~документи та\~електронний документообіг» накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Відповідно до ч.4, ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»\~пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно з ч.8 ст.11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Відповідно до ст.12\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до цього Закону, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно з ч.1 ст.526\~ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054\~ЦК України позичальник зобов`язується повертати кредит та сплачувати проценти за користування ним у розмірах та на умовах, встановлених договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно з ч.1 ст.81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Всупереч ч.1\~ст.81 ЦПК України\~ [PERSON] не подала жодного доказу на підтвердження того, що вона належним чином виконала грошові зобов`язання за кредитним договором №12.02.2024-100000218 від 12 лютого 2024 року, тому у неї виник борг в загальному розмірі 13 736,00 грн., що складається з боргу за основною сумою кредиту в розмірі 8 000,00 грн., боргу за процентами в розмірі 4 536,00 грн. та комісії у розмірі 1 200,00 грн. Ця обставина підтверджується довідкою-розрахунком (а.с.9). З огляду на це, суд приходить до висновку, що з [PERSON] на користь ТОВ «Споживчий центр» належить стягнути борг за кредитним договором №12.02.2024-100000218 від 12 лютого 2024 року в розмірі 13 736,00 грн. Відповідно до ч.1\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. ТОВ «Споживчий центр» сплатило судовий збір в розмірі 2 422,40 грн. Ця обставина підтверджується платіжною інструкцією від 09 серпня 2024 року (а.с.5). Пред`явлений позов задоволений повністю, тому з [PERSON] на користь позивача належить стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 2 422,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved