Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою в якій просить встановити юридичний факт належності правовстановлюючого документа\~\~ [PERSON] ,\~яка померла\~ [INFO] ,\~оскільки її\~дані у\~свідоцтві про\~право власності\~на житло\~№ [NUMBER] \~від 25.07.1994\~та розпорядженні\~органу приватизації\~№43245\~від 25.07.1994,\~виданих Управлінням\~житлово-комунального\~господарства Одеської\~міської Ради\~народних депутатів\~на квартиру\~ [ADDRESS] ,\~зазначені як\~ [PERSON] .\~При цьому\~заявник посилається\~на те,що після смерті матері він звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, однак йому було відмовлено, так як на час звернення до нотаріальної контори в документах, наданих нотаріусу, були виявлені розбіжності в документах матері - [PERSON] ,а саме: в свідоцтві про народження, в свідоцтві про смерть спадкодавця по-батькові вказано яка « [PERSON] », а в свідоцтві про право власності на житло № [NUMBER] від 25.07.1994 та розпорядженні органу приватизації № 43245 від 25.07.1994 зазначено « [PERSON] », а тому він вимушений звернутись до суду з даною заявою. У судове засідання заявник не з`явився, надав до суду заяву в якій вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Зацікавлена особа: представник КП «Міське агентство з приватизації житла» Одеської міської ради до судового засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не сповістив. Відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується актовим записом про смерть №7975 від 01.09.2006 року Першого Приморського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції. [PERSON] є сином померлої [PERSON] , що підтверджується актовим записом про народження №21 від 02.02.1971 відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного регіонального управління юстиції Одеської області. Згідно свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 25.07.1994 та розпорядження органу приватизації №43245 від 25.07.1994, виданих Управлінням житлово-комунального господарства Одеської міської Ради народних депутатів, квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] , однак в зазначених документах по-батькові [PERSON] зазначено « [PERSON] », [PERSON] зазначено « [PERSON] ». Вочевидь, помилка допущена у написанні по-батькові заявника та [PERSON] є наслідком описки. Згідно п.6 ч.1ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно до листа ВСУ 01.01.2012 «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1ст.256\~ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. При таких обставинах та з огляду на те, що заявник позбавлений можливості у позасудовому порядку встановити факт належності правовстановлюючого документу, суд вважає заяву [PERSON] такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved