Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-10 00:00:00

24.01.2024 року до Шевченківського районного суду міста Києва надійшов позов [PERSON] до ПрАТ СК «Інтер-Поліс», у якому позивач просить стягнути із відповідача різницю суми несплаченого страхового відшкодування у розмірі 18089,55 грн. та судові витрати. Свої вимоги мотивує тим, що 09.09.2023 року о 17:55 год., в м. Києві по бул. Т. Шевченка сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Renault» р.н [NUMBER] який належить на праві власності [PERSON] (Позивач) та транспортного засобу «Ford» р.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Вина [PERSON] підтверджена постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 21.11.2023 у справі №761/34297/23. Згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР/211092918 цивільно-правова відповідальність винної особи на момент настання ДТП була застрахована в ПрАТ СК «Інтер-Поліс». Після настання страхового випадку Позивач звернулась до Відповідача з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду. За результатами розгляду заяви Позивача ПрАТ СК «Інтер-Поліс» дійсного на дату ДТП, 15.11.2023 року виплатила страхове відшкодування у розмірі 43568,10 грн. Відповідно до Звіту про оцінку вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 12/11/23 від 08.11.2023 року, наданого Позивачем, розмір витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого КТЗ «Renault» р.н [NUMBER] з урахуванням зносу (0,5891) та без 20% ПДВ на дату ДТП становить 61657,65 грн. Оскільки відповідач повинен сплатити [PERSON] різницю між страховою сумою і частково виплаченим страховим відшкодуванням, позивач просить стягнути з відповідача 18089,55 грн. та судові витрати. Ухвалою суду від 25.01.2024 р. відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 28.02.2024 р. на адресу Шевченківського районного суду міста Києва від Відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просить відмовити у задоволенні позовних вимог з огляду на те, що Відповідачем було проведено оцінку пошкодженого транспортного засобу, за результатами якої складено Звіт №314-23 від 24.09.2023 року. Відповідно до вказаного Звіту вартість матеріального збитку КТЗ «Renault» р.н [NUMBER] становить 84907,45 грн. Страхове відшкодування з вирахуванням ПДВ в розмірі 47908,49 грн. сплачено на рахунок Позивача, а відтак Відповідач виконав свої зобов`язання відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». 13.03.2024 р. на адресу Шевченківського районного суду міста Києва від Позивача надійшло клопотання про призначення судової автотоварознавчої експертизи. Ухвалою суду від 12.04.2024 р. задоволено клопотання про призначення експертизи та провадження по справі зупинено до отримання висновку експертизи. 15.07.2024 року на адресу суду надійшов висновок експерту № СЕ-19/111-24/24621-АВ від 05.07.2024 р. Ухвалою суду від 29.07.2024 р. провадження по справі поновлено. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються, встановив наступні обставини та дійшов до наступного висновку. Відповідно до положень ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 1 ст. 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до частин 1-3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Так, у відповідності до вимог ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судом встановлено, що 09.09.2023 року о 17:55 год., в м. Києві по бул. Т. Шевченка сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Renault» р.н [NUMBER] який належить на праві власності [PERSON] (Позивач) та транспортного засобу «Ford» р.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , внаслідок якого належний позивачці автомобіль «Renault» р.н [NUMBER] , отримав технічні пошкодження. Викладені фактичні обставини ДТП, а також вина [PERSON] в її скоєнні встановлені постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 21 листопада 2023 року, якою [PERSON] була визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення та притягнута до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП. Згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР/211092918 цивільно-правова відповідальність винної особи на момент настання ДТП була застрахована в ПрАТ СК «Інтер-Поліс». Після настання страхового випадку Позивач звернулась до Відповідача з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду. 12.09.2023 р. Позивач звернувся до Відповідача з заявою про виплату страхового відшкодування. 14.09.2023 р. подала заяву про виплату страхового відшкодування. 12.12.2023 р. Відповідачем було виплачено страхове відшкодування у розмірі 43568,10 грн. на розрахунковий рахунок Позивача. Ухвалою суду від 12.04.2024 р. у справі була призначена автотоварознавча експертиза, за наслідком проведення якої було складено висновок вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Renault» р.н [NUMBER] становить 65336,81 грн. без урахування ПДВ. Відповідно до п. 1.6 ст. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», - власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах. Згідно з п. 1.3 ст. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», - потерпілі - юридичні та фізичні особи, життю, здоров`ю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу. Право на відшкодування майнової шкоди, завданої майну фізичних та юридичних осіб, має власник (частина третя статті 386 ЦК України) та/або особи, які мають речове право на чуже майно (статті 396 ЦК України). Позивач на момент ДТП керував транспортним засобом на достатній правовій підставі та був законним власником автомобіля. У відповідності до ч. 1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а збитками в свою чергу є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Положеннями ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України, передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. У відповідності до ч. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст. 1192 Цивільного кодексу України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно з п.9 ч.1 ст.7 Закону України «Про страхування» страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є обов`язковим. Правові відносини у сфері страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та відшкодування шкоди, заподіяної майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України регулюється Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Згідно п. 35.1 ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування та передбачені п. 35.2 ст. 35 цього Закону документи, які мають відношення до дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до ст. 36.2 цього ж Закону страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його, а у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Таким чином, Відповідач, уклавши з [PERSON] страхування її цивільно-правової відповідальності, взяв на себе зобов`язання в межах страхової суми відповідати за шкоду, завдану страхувальником третій особі. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана, зокрема, з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до Висновку експерта за результатами проведення автотоварознавчої експертизи № СЕ-19/111-24/24621-АВ від 05.07.2024 р., вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Renault» р.н [NUMBER] становить 65336,81 грн. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому підлягають до задоволення, а з Відповідача на користь Позивача підлягає стягненню страхове відшкодування за шкоду, завдану автомобілю «Renault» р.н [NUMBER] у розмірі 18089,55 грн. Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог суд, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, вважає за необхідне вирішити питання щодо розподілу між сторонами справи судових витрат. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір в сумі 1211,20 грн. від сплати якого позивач була звільнена відповідно до ЗУ «Про судовий збір».

Outcome: approved