Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-20 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Уніка» (ПАТ «СК «Уніка») звернулось до суду із позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача в порядку суброгації матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 206\~352, 54 грн. На обґрунтування позову покликається на те, що 08 лютого 2023 року між ПАТ «СК «Уніка» та ТзОВ «Газда» укладено договір добровільного комплексного страхування на транспорті № 014049/4100/0000237, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом Volkswagen Tiguan, номерний знак [NUMBER] . 28 квітня 2023 року на 8 км + 700 м автодороги М-10 «Львів-Краковець», водій [PERSON] керуючи мотоблоком марки Kentavr, без номерного знаку, із причіпом, проявив неуважність за дорожньою обстановкою та вчасно не відреагував на її зміну, не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого транспортний засіб марки Kentavr здійснив\~зіткнення із\~автомобілем марки\~Volkswagen Tiguan, номерний знак [NUMBER] ,\~під керуванням\~водія [PERSON] .\~ Відповідно до довідки про дорожньо-транспортну пригоду та постанови Яворівського районного суду Львівської області від 14 серпня 2023 року у справі № 944/3703/23, дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення [PERSON] правил дорожнього руху України. На підставі вищезазначених документів, заяви про подію, що має ознаки страхового випадку, звіту про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного ушкодженням транспортного засобу, рахунку, страхового акту, ПАТ «СК «Уніка» виплачено страхове відшкодування в розмірі 206\~352, 54 грн, що підтверджується платіжним дорученням. Таким чином до ПАТ «СК «Уніка» перейшло право на отримання від [PERSON] , як винуватця дорожньо-транспортної пригоди компенсації шкоди, завданої власнику застрахованого транспортного засобу, оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача на момент дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована. На підставі викладеного просить позов задовольнити. Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 29 квітня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження та призначено судове засідання. В судове засідання представник позивача не прибув, однак подав заяву про розгляд справи за відсутності представника, просить позов задовольнити, не заперечує щодо заочного розгляду справи. В судове засідання відповідач [PERSON] не прибув, про розгляд справи повідомлений належним чином, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному сайті Яворівського районного суду Львівської області. Також про причини неявки суд не повідомив, своїх заперечень та відзиву на позов не подав. Відповідно до ч. 1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач належним чином повідомлявся про дату, час і місце проведення судового засідання, однак у таке без поважних причин не з`явився, не повідомив причини неявки, не подав відзиву, а також позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про можливість вирішення справи на підставі наявних у ній доказів з постановленням заочного рішення. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України у зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи. Оцінивши доводи позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, зважаючи на таке. Суд встановив, що 08 лютого 2023 року між ПАТ «СК «Уніка» та ТзОВ «Газда» був укладений Договір добровільного страхування № 014049/4100/0000237, предметом якого є страхування транспортного засобу Volkswagen Tiguan, номерний знак [NUMBER] . Згідно з ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. 28 квітня 2023 року на 8 км + 700 м автодороги М-10 «Львів-Краковець», водій [PERSON] керуючи мотоблоком марки Kentavr, без номерного знаку, із причіпом, проявив неуважність за дорожньою обстановкою та вчасно не відреагував на її зміну, не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого транспортний засіб марки Kentavr здійснив\~зіткнення із\~автомобілем марки\~Volkswagen Tiguan, номерний знак [NUMBER] ,\~під керуванням\~водія [PERSON] , чим\~ порушив\~ вимоги п.п. 2.3 Б, 13.1 Правил дорожнього руху України. Зіткнення відбулося в результаті порушення [PERSON] правил дорожнього руху, що підтверджується постановою Яворівського районного суду Львівської області від 14 серпня 2023 року у справі № 944/3703/23, відповідно до якої в мотивувальній частині встановлено вину [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та на підставі с. 38 КУпАП закрито провадження у справі у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення. Частиною 6 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що постанова суду у справі по адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчиненні вони цією особою. Таким чином, обставини дорожньо-транспортної пригоди, зокрема, щодо винуватості [PERSON] у порушення правил дорожнього руху не потребують доказування, оскільки встановлені постановою суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили. Згідно Рахунку № А000035990 від 09 травня 2023 року ТзОВ «Алекс со», вартість ремонту склала 206\~352, 54 грн. Відповідно до умов Договору страхування, ПАТ «СК «Уніка», на підставі страхового Акту, здійснило 11 травня 2023 року виплату страхового відшкодування на рахунок СТО у розмірі 206\~352, 54 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 088567. Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент дорожньо-транспортної пригоди застрахована не була. Статтею 979 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Частиною 4 ст. 988 Цивільного України страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору. Відповідно до ст. 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно з ст. 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяння шкоди. Згідно роз`яснень, які містяться в п. 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття «регрес» та «суброгація». Наприклад, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, статтею 1191 Цивільного кодексу України), а також статтею 38 Закону № 1961-IV, а для суброгації відповідно до статті 993 Цивільного кодексу України і статті 27 Закону України «Про страхування» встановлено особливий правовий режим. Таким чином, відповідно до вказаних норм закону від дня страхового випадку внаслідок заміни кредитора у зобов`язанні з відшкодування шкоди до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані страхувальнику збитки. З огляду на положення ст. 1192 Цивільного кодексу України, розмір збитків визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Також у порядку суброгації страховик може стягнути із завдавача шкоди лише ту суму, яку він сам виплатив страхувальнику. Оскільки при суброгації відбувається заміна особи в зобов`язанні, тому з урахуванням положення статті 515 Цивільного кодексу України суброгація застосовується лише до майнового страхування. Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач просив стягнути суму виплаченого страхового відшкодування в тому числі з підстав, передбачених ст. 993 Цивільного кодексу України. Крім того відповідно до ст. 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат перейшло право вимоги, яке страхувальник, який отримав страхове відшкодування, мав до особи, відповідальної за завдані збитки. Таким чином, до ПАТ «СК «Уніка» перейшло право вимоги у порядку суброгації, а відтак сума страхового відшкодування у розмірі 206 352,54 грн підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача саме в порядку суброгації, відповідно позовні вимоги є обґрунтованими. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку Згідно з ст. 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Аналізуючи викладене у сукупності, суд приходить до висновку, що позивач виконав всі покладені на нього зобов`язання, а тому у нього виникає повне право звернутися безпосередньо до відповідача з вимогою про відшкодування завданої йому матеріальної шкоди. Зі свого боку відповідачем не було надано до суду жодних заперечень проти позову та доказів у підтвердження цих заперечень. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь в матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в порядку суброгації в розмірі 206 352,54 грн, підлягають задоволенню у повному обсязі. Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, відповідно до якої стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За подання позовної заяви ПАТ «СК «Уніка» сплатило судовий збір в розмірі 3028,00 гривень, що підтверджується платіжним дорученням від 09 січня 2024 року. Судовий збір сплачено в розмірі, встановленому ст. 4 Закону України «Про судовий збір». Оскільки суд ухвалив рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі, з [PERSON] слід стягнути на користь ПАТ «СК «Уніка» судові витрати із сплати судового збору в розмірі 3028,00 гривень.

Outcome: approved