Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про оголошення фізичної особи померлою. В обґрунтування своїх вимог заявник зазначає, що 21 вересня 2013 року між нею та [PERSON] було зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , 2014 року народження. [INFO] [PERSON] [INFO] призваний на військову службу по мобілізації. 13 вересня 2023 року заявником отримано повідомлення від [INFO] №5496, відповідно до якого її чоловік зник безвісти 29 серпня 2023 року в результаті ворожого мінометного обстрілу бойових позицій поблизу населеного пункту Хромове Бахмутського району Донецької області. За результатами проведення службового розслідування, згідно інформації із рапорту від 30 серпня 2023 року вх.№30768, яку надав командир 6 аеромобільної роти 2 аеромобільного батальйону військової частини [NUMBER] , стало відомо, що в ході ведення бойових дій з метою захисту Батьківщини, 29 серпня 2023 року близько 07.20 год., поблизу населеного пункту Хромове Бахмутського району Донецької області, в результаті ворожого мінометного обстрілу бойових позицій 2 аеромобільного батальйону, зникли безвісти: солдат [PERSON] , та солдат [PERSON] .. Попередньо, вищезазначені військовослужбовці загинули, але по причині складної ситуації на полі бою, тіла евакуювати не представляється можливим. Таким чином заявник позбавлена можливості в позасудовому порядку здійснити реєстрацію факту смерті свого чоловіка, тому змушена звернутися до суду з даною заявою, в якій просить оголосити померлим громадянина України [PERSON] , [INFO] . Представник заявника в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі. Представник заінтересованої особи, у судове засідання не з`явились, згідно письмової заяви просили справу слухати у їх відсутність, рішення винести згідно чинного законодавства України. Вислухавши пояснення представника заявника, дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] 21 вересня 2013 року зареєстровано шлюб відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кривоозерського районного управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис №46, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого 21 вересня 2013 року. [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON] , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кривоозерського районного управління юстиції у Миколаївській області 12 червня 2014 року (а.с.16,17). [INFO] [PERSON] [INFO] призваний на військову службу по мобілізації, що підтверджується довідкою №4748 від 21 червня 2023 року виданої військовою частиною [NUMBER] (а.с.24). 13 вересня 2023 року [PERSON] отримано повідомлення сім`ї від [INFO] №5496 , відповідно до якого, повідомлено, що її чоловік навідник 3 аеромобільного відділення З аеромобільного взводу 6 аеромобільної роти 2 аеромобільного батальйону військової частини [NUMBER] солдат [PERSON] , [INFO] , зник безвісти 29 серпня 2023 року в результаті ворожого мінометного обстрілу бойових позицій, поблизу населеного пункту Хромове Бахмутського району Донецької області (а.с.25). Згідно інформації із рапорту від 30 серпня 2023 вх. №30768, яку надав командир 6 аеромобільної роти 2 аеромобільного батальйону військової частини [NUMBER] встановлено, що в ході ведення бойових дій з метою захисту Батьківщини, близько 07:20, поблизу населеного пункту Хромове Бахмутського району Донецької області, в результаті ворожого мінометного обстрілу бойових позицій 2 аеромобільного батальйону, зникли безвісти: солдат [PERSON] , стрілець-помічник гранатометника 1 аеромобільного відділення 3 аеромобільного взводу 6 аеромобільної роти 2 аеромобільного батальйону військової частини [NUMBER] та солдат [PERSON] , навідник 3 аеромобільного відділення 3 аеромобільного взводу 6 аеромобільної роти 2 аеромобільного батальйону військової частини [NUMBER] . Попередньо, вищезазначені військовослужбовці загинули, але по причині складної ситуації на полі бою, тіла евакуювати не представляється можливим (а.с.34). Відповідно до пояснень старшого оператора взводу вогневої підтримки 6 аеромобільної роти 2 аеромобільного батальйону військової частини [NUMBER] солдата [PERSON] , встановлено, що він 29 серпня 2023 року, близько 07.20 год., знаходився поблизу населеного пункту Хромове Бахмутського району Донецької області де брав безпосередню участь у бойових діях по захисту Батьківщини, у складі 2 аеромобільного батальйону військової частини [NUMBER] . Разом із ним був солдат [PERSON] та солдат [PERSON] .. Після того, коли їх замінила на позиціях інша група військовослужбовців для подальшого виконання бойового завдання, вони почали рухатись до тимчасового розташування 6 аеромобільної роти 2 аеромобільного батальйону. Оскільки з ними не було супроводжуючого, який знав би більш безпечну дорогу для виходу з позицій, вони пішли іншим шляхом на якому їх було виявлено ворожою розвідкою. Одразу після цього по їх групі почався ворожий мінометний та снайперський обстріл, в результаті якого [PERSON] та [PERSON] отримали поранення, які виявились несумісні з життям. Оскільки [PERSON] не знав безпечної дороги до тимчасового розташування свого підрозділу, йому довелось повернутись на позиції, де взявши рацію у свого побратима він доповів по даному факту командиру 6 аеромобільної роти лейтенанту [PERSON] .. Де зараз знаходяться тіла солдата [PERSON] та солдата [PERSON] , йому невідомо(а.с.40-41). Згідно пояснень командира 6 аеромобільної роти 2 аеромобільного батальйону лейтенанта [PERSON] , встановлено, що 29 серпня 2023 року, від солдата [PERSON] йому стало відомо, що під час руху до тимчасового розташування 6 аеромобільної роти 2 аеромобільного батальйону, їх група потрапила під мінометний та снайперський обстріл в результаті якого солдат [PERSON] та солдат [PERSON] отримали поранення, які виявились несумісні з життям. Де зараз знаходяться тіла солдата [PERSON] та солдата [PERSON] лейтенанту [PERSON] невідомо. Евакуація тіл солдата [PERSON] та солдата [PERSON] наразі неможлива, оскільки місце де вони потрапили під обстріл контролюється ворогом (а.с.42-43). Відповідно до пояснень сержанта з матеріального забезпечення 6 аеромобільної роти 2 аеромобільного батальйону головного сержанта [PERSON] , встановлено, що 29 серпня 2023 року, від лейтенанта [PERSON] йому стало відомо, що під час ворожого мінометного обстрілу солдат [PERSON] та солдат [PERSON] отримали поранення, які виявились несумісні з життям. Де зараз знаходяться тіла солдата [PERSON] та солдата [PERSON] . головному сержанту [PERSON] невідомо. Евакуація тіл солдата [PERSON] та солдата [PERSON] наразі неможлива, оскільки місце де вони потрапили під обстріл контролюється ворогом (а.с.44-45). Згідно наказу командира військової частини [NUMBER] (по стройовій частині) від 30 серпня 2023 року №247 солдат [PERSON] зник безвісти 29 серпня 2023 року, поблизу населеного пункту Хромове Бахмутського району Донецької області (а.с.38). 15 вересня 2023 за фактом зникнення безвісти 29 серпня 2023 солдата [PERSON] відкрито кримінальне провадження №12023162490001289, що підтверджується витягом з ЄРДР (а.с.48). Згідно положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб виникає спір. Відповідно до положень ч.1 ст.95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які дані про обставини, які мають значення для правильного вирішення спору. Положеннями ч.1 ст.293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Положеннями п.п.3, 5 ч.2 ст.293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою; встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно положень п.8,9 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. З метою запровадження спрощеного порядку встановлення фактів народження або смерті особи в межах території, на якій діє воєнний чи надзвичайний стан, Законом України від 01 липня 2022року №2345-ІХ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо особливостей провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи в умовах воєнного чи надзвичайного стану та на тимчасово окупованих територіях" внесено зміни, зокрема, у ЦПК України та викладено в новій редакції ст.317. Відповідно до положень абзацу 2 ч.1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Положеннями ст.ст.43, 46 ЦК України визначено, що фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Згідно положень ч.3 ст.24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" передбачено, що загиблий (померлий) військовослужбовець виключається із списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) з наступної після загибелі (смерті) дня, військовослужбовець визнаний у встановленому законом порядку безвісно відсутнім або оголошений померлим, - з дня набрання законної сили рішенням суду. Закон України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин" визначає правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, та забезпечує правове регулювання суспільних відносин, пов`язаних із набуттям правового статусу осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, з обліком, розшуком та соціальним захистом таких осіб і членів їхніх сімей. Для цілей цього Закону особливими обставинами вважаються збройний конфлікт, воєнні дії, тимчасова окупація частини території України, надзвичайні ситуації природного чи техногенного характеру. Згідно положень з ч.3 ст.4 Закону України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин" надання особі статусу зниклої безвісти за особливих обставин відповідно до цього Закону не позбавляє її родичів або інших осіб права звернення до суду із заявою про визнання такої особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою у порядку, передбаченому законодавством. Фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців (ч. 2 ст. 46 ЦК). Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті (ч. 3.ст46 ЦК). Відповідно до положень ст.305 ЦПК України, заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна. Як роз`яснено у п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року за №5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", слід звернути увагу суду на необхідність відрізняти оголошення особи померлою від встановлення факту смерті особи. Оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішенням припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Встановлення факту смерті можливо, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто, доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, обставини, за яких настала смерть і факт неможливості реєстрації органом державної РАЦС факту смерті. Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, в Україні було введено воєнний стан строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався. Відповідно до положень ст.17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Метою встановлення заявником факту смерті [PERSON] , [INFO] , є отримання свідоцтва про смерть встановленої форми та відкриття спадщини після смерті останнього. Судом встановлено, що заявник позбавлена можливості здійснити державну реєстрацію смерті чоловіка у позасудовому порядку. Оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить висновку про обґрунтованість заяви та наявність підстав для її задоволення.

Outcome: approved