Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-22 00:00:00

Представник заявниці звернувся з зазначеною заявою до суду, в якій просить встановити факт належності [PERSON] свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого Арцизькою міською радою 03 листопада 1999 року на підставі рішення виконавчого комітету Арцизької міської ради від 02 листопада 1999 року № 324 та зареєстрованого 03 листопада 1999 року Арцизьким БТІ в реєстровій книзі № 27 за № 293. В обґрунтування заяви посилається на те, що [INFO] помер [PERSON] , який доводився батьком заявниці. Після його смерті залишилося спадкове майно у вигляді житлового будинку з господарськими спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] та земельні ділянки. Оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі заявниця не має можливості, оскільки наявні розбіжності в написанні прізвища померлого в свідоцтві про його смерть та у вищевказаному свідоцтві про\~право власності\~на житловий\~будинок,а саме у свідоцтві про право власності на житловий будинок прізвище власника зазначено « [PERSON] », а у свідоцтві про смерть прізвище зазначено « [PERSON] », у зв`язку з чим заявниця змушена звернутися з зазначеною заявою до суду. У судове засідання заявниця та її представник не з`явилися, але від представника заявниці до суду надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, вимоги заяви підтримав, просив їх задовольнити. Заінтересована особа в судове засідання не з`явилася, але від неї до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, не заперечувала проти задоволення заяви. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх часників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням частини 3 статті 211 ЦПК України, судом, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, всебічно з`ясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, дійшов висновку, що подана заява підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Судом встановлено, що в свідоцтві про народження [PERSON] , заявниці у справі, серії [NUMBER] від 12 жовтня 1983 року, батьком зазначений [PERSON] , матір`ю [PERSON] (а.с. 9). [PERSON] \~помер [INFO] ,\~що підтверджується\~копією свідоцтва\~про смерть\~серії [NUMBER] \~від 12\~вересня 2023\~року (а.с.\~7).\~За життя\~ [PERSON] \~належав житловий\~будинок[ADDRESS] (а.с. 15, 16, 17, 18-20, 22), земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,1968 га, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,1000 га, розташовані за адресою: [ADDRESS] , а також земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,54 га та 1,51 га, розташовані на території Арцизької міської ради Арцизького району Одеської області (а.с. 23, 24, 25, 26). На випадок своєї смерті [PERSON] залишив заповіт на ім`я [PERSON] , заявниці у справі, посвідчений приватним нотаріусом Арцизького районного нотаріального округу Одеської області Бучацьким В.Я. 10 лютого 2021 року, яким заповів [PERSON] все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалося, а також все те, що буде йому належати на день смерті і на що він по закону матиме право (а.с. 10). Згідно свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого Арцизькою міською радою 03 листопада 1999 року на підставі рішення виконавчого комітету Арцизької міської ради від 02 листопада 1999 року № 324 (а.с. 17) та зареєстрованого 03 листопада 1999 року Арцизьким БТІ в реєстрову книгу № 27 за № 293 прізвище власника зазначено « [PERSON] » (а.с. 15). Згідно паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Арцизьким РВ УМВС України в Одеській області, картки фізичної особи платника податків від 22 травня 2022 року прізвище зазначено « [PERSON] » (а.с. 21, 21 зворот). Як вбачається з довідки Арцизької міської ради № 262 від 18 січня 2024 року на час смерті [PERSON] , яка настала [INFO] за адресою: [ADDRESS] була зареєстрована, в тому числі, [PERSON] , заявниця у справі (а.с. 8). Протягом встановленого законом строку, заявниця звернулася до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті батька (а.с. 11). Згідно інформаційних довідок зі Спадкового реєстру № 78271753 (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), № 78271806 від 09 вересня 2024 року (заповіти/спадкові договори), виданих приватним нотаріусом Болградського районного нотаріального округу Одеської області Бучацьким В.Я., витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 75482108 від 18 січня 2024 року, листа приватного нотаріуса Болградського районного нотаріального округу Одеської області Бучацького В.Я. № 45/02-14 від 18 січня 2024 року, № 650/01-16 від 09 вересня 2024 року щодо майна, яке залишилося після смерті [PERSON] , заведена спадкова справа за заявами [PERSON] , заявниці у справі, та [PERSON] , заінтересованої особи, свідоцтво про право на спадщину не видавались (а.с. 41, 42, 43). Згідно вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до роз`яснень, що викладені у пункті 12\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Згідно листа Верховного Суду України від 01 січня 2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте, сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Судом встановлено, що заявниці необхідно встановити факт належності правовстановлюючого документу свідоцтва про право власності на житловий будинок з метою оформлення права на спадщину, а усунути помилку іншим способом, окрім як встановлення у судовому порядку факту належності правовстановлюючого документу неможливо. Таким чином, враховуючи, що встановлення факту належності правовстановлюючого документу має для заявниці юридичне значення, у зв`язку з чим остання не може в повному обсязі реалізувати свої права, суд дійшов висновку, що [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документу є обґрунтованою та підлягає задоволенню, а розбіжності в написанні прізвища власника в зазначеному документі та паспорті громадянина України суд пов`язує з неуважністю та необізнаністю особи, яка заповнювала згадані документи. На підставі статті 315 ЦПК України,

Outcome: approved