Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-13 00:00:00

17.06.2024 року позивач Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району звернувся до суду в інтересах дітей: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, в обґрунтування якого зазначено наступне. Відповідач [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов`язків по вихованню дітей, не дбає про їх розвиток і здоров`я, не приділяє уваги їх навчанню, крім того, вживає алкогольні напої, умови проживання дітей разом із матір`ю є несприятливими. Відповідач на запрошення позивача та на засідання комісії з питань захисту прав дітей не з`явилася. На даний час неповнолітні діти [PERSON] та [PERSON] проживають разом із батьком [PERSON] , неповнолітня дитина [PERSON] тимчасово влаштована у родину громадян, які виявили бажання на тимчасове її проживання у їх родині. Діти перебувають на профілактичному обліку у відповідних службах у справах дітей, з матір`ю неодноразово проводилися бесіди профілактично-виховного характеру, її попереджено про відповідальність за ухилення від виконання батьківських обов`язків, про що ознайомлено під підпис. Посилаючись на зазначені обставини, відсутність позитивних змін у ставленні матері до виконання батьківських обов`язків по відношенню до неповнолітніх дітей, небажання співпрацювати з відділом служби у справах дітей, позивач просить суд позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав по відношенню до дітей: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та стягнути з неї аліменти на користь особи або установи, яка буде здійснювати опіку над дитиною, на утримання [PERSON] у розмірі 1/4 всіх сукупних доходів, але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, та аліменти на користь [PERSON] на утримання дітей [PERSON] і [PERSON] у розмірі 1/4 всіх сукупних доходів, але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Ухвалою судді від 26.06.2024 року відкрито провадження по справі, постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання, сторонам встановлено строки для подання заяв по суті справи. Ухвалою суду від 06.09.2024 року закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду по суті; за клопотанням позивача викликано у судове засідання у якості свідка [PERSON] . У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позові, просив позов задовольнити, позбавити відповідача батьківських прав по відношенню до неповнолітніх дітей і стягнути з відповідача аліменти на їх утримання. Суду пояснив, що діти перебувають на профілактичному обліку, відповідач дітьми не займається, медичні заклади не відвідує, дітей до лікаря не водить, до позивача не зверталася з приводу повернення їй дітей. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася, причину неявки суду не повідомила, про час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, заяви про розгляд справи за її відсутності та відзив на позов не подала. На підставі ст.ст. 247, 280, 281 ЦПК України, суд розглянув справу за відсутності сторін у справі, без фіксації судового процесу, на підставі наявних у справі доказів, в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані та досліджені докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є батьками неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції 13.03.2007 року, актовий запис № 116; [PERSON] , [INFO] , відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції 20.09.2011 року, актовий запис № 624. Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Вознесенівським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області 07.03.2017 року, [PERSON] є матір`ю малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 250. Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 02.02.2023 року виключено з актового запису № 250 від 07.03.2017, складеного Вознесенівським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, про народження [PERSON] , [INFO] , відомості про батька - [PERSON] . Діти: [PERSON] , згідно з наказом від 20.10.2021 № 986, [PERSON] , згідно з наказом від 20.10.2021 № 987, [PERSON] , згідно з наказом від 20.10.2021 № 988, перебувають на обліку у Службі (управлінні) у справах дітей Запорізької міської ради, як такі, що опинилися у складних життєвих обставинах. Відповідач [PERSON] зареєстрована та мешкає за адресою: [ADDRESS] , разом з нею проживали діти [PERSON] і [PERSON] . Неповнолітня [PERSON] проживає разом із батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Згідно з листом КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №10» від 29.05.2024 №1123/01-08, діти [PERSON] і [PERSON] перебувають під спостереженням Центру з народження. Мати дітей не відвідувала лікарів з дітьми впродовж року, не зверталась до лікарів чи адміністрації закладу з приводу стану здоров`я дітей. Лікарі спілкувались із матір`ю телефоном, неодноразово запрошували її в амбулаторію, проте вона не з`являлась, останнім часом на телефонні дзвінки не відповідає. (а.с. 28) Згідно з листом КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №10» від 05.02.2024 №0194/01-08 дитина [PERSON] перебуває під спостереженням Центру з народження. З жовтня 2021 року дитиною опікується батько, який її супроводжує до лікаря, дитина вчасно проходить профілактичні огляди та обстеження, рекомендації лікарів виконуються в повному обсязі. Мати не зверталася до лікаря чи адміністрації закладу з приводу здоров`я доньки. (а.с. 29) Згідно з повідомленнями Запорізької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 94 ЗМР, від 23.04.2021 №01- 23/158, та 22.09.2021 №01-23/366, неповнолітня [PERSON] під час навчання у вказаному закладі мала пропуски занять без поважних причин, не приступила до навчання з 29.03.2021 року та з 07.09.2021 року. Мати дитини на телефонні дзвінки від класного керівника не відповідала, на зв`язок з адміністрацією школи не виходила, паперові варіанти завдань не забирала. Три телефонні номери, які мати залишила для зв`язку, на дзвінки не відповідали. Відповідно до довідки ДНЗ «Запорізький політехнічний центр професійно-технічної освіти» від 14.05.2024 №218 та відповідної характеристики, неповнолітня [PERSON] навчається на другому курсі вказаного закладу за професією «Кухар, кондитер». Мати дитини [PERSON] не приділяє уваги вихованню доньки, не зацікавлена у її навчанні, не відвідує заклад освіти та не підтримує зв`язок з майстром виробничого навчання. Мати знає про низький рівень навчальних досягнень доньки, але впливу та бажання для подальшого навчання, доньки не має. На дзвінки майстра виробничого навчання мати або не відповідає, або не бажає конструктивно вирішувати питання, не контролює навчання доньки, досить часто зв`язку із матір`ю немає. Зі слів однолітків, між мамою та донькою періодично стаються конфлікти та неповнолітня дівчина покидає домівку після сварки самовільно; місцезнаходження та з ким дівчина у цей час знаходиться невідомо. (а.с. 30, 31) Відповідно до довідок Запорізької гімназії №94 ЗМР від 09.06.2023 №01-23/163, від 13.12.2023 №01- 23/365, мати дитини [PERSON] контакту із закладом освіти, в якому навчається [PERSON] , не підтримувала, із класним керівником та вчителями щодо успіхів доньки у навчанні та шкільному житті не спілкувалась, не відвідувала батьківські збори в онлайн-режимі. (а.с. 32) Згідно з актом органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 13.05.2024 року, 13.05.2024 року о 14-55 годині була виявлена дитина [PERSON] , знайдена за адресою: [ADDRESS] , яка плакала на вулиці, та, зокрема, зазначила, що її мати [PERSON] тиждень тому вигнала її з дому і вона мешкала у друзів. Дитину було доставлено до КНП «Міська дитяча лікарня № 5№». Згідно з актом органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 14.05.2024 року, 13.05.2024 року о 21-00 годині була виявлена дитина [PERSON] , знайдена за адресою: [ADDRESS] , у невідомих чоловіків, яка, зокрема з 10.05.2024 по 13.05.2024 знаходилася у невідомих людей (друзів сестри) за адресою: [ADDRESS] , так як її мати вживає алкоголь. Дитину було доставлено до КНП «Міська дитяча лікарня № 5№». Згідно з поданням ВП № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області від 14.05.2024 року № 11250/46/02-2024 про вирішення питання щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] , 13.05.2024 року за повідомленням працівника служби у справах дітей виявлено неповнолітню [PERSON] без супроводу батьків на вулиці у безпорадному стані, яку було доставлено до КНП «Міська дитяча лікарня № 5№» із гострим отруєнням невідомою речовиною і передано до реанімаційного відділення. Встановлено, що 11.05.2024 неповнолітня дитина [PERSON] разом з малолітньою сестрою [PERSON] самовільно залишили своє місце мешкання за адресою: [ADDRESS] . Від матері [PERSON] будь-яких звернень до органів поліції щодо зникнення дітей не надходило. Також виявлено матір дитини - [PERSON] з ознаками алкогольного сп`яніння у кафе по [ADDRESS] . Малолітню [PERSON] знайдено за адресою: [ADDRESS] , яка повідомила, що разом із сестрою з дому пішли, оскільки [PERSON] боялася, що мати буде її ображати та привела до своїх знайомих, де вона і перебувала, доки її не знайшли працівники поліції. (а.с. 26) Згідно із висновком КНП «ОКЗ НПД» ЗОР № 4795 від 14.05.2024 року, за результатами медичного огляду [PERSON] , проведеного 14.05.2024 року о 00-20 годині, встановлено перебування останньої у стані алкогольного сп`яніння. (а.с. 23) Згідно зі службовою запискою практичного психолога Запорізького міського центру соціальних служб [PERSON] , 15.05.2024 нею був здійснений вихід до КНП «Міська дитяча лікарня №5» та проведені бесіди з дітьми [PERSON] та [PERSON] . Під час бесіди [PERSON] повідомила, що в родині погано відносяться до старшої сестри [PERSON] . [PERSON] під час бесіди виявляла замкнутість, розповіла, що мати кричить на неї та може підняти руку, приводить до оселі чоловіків, з якими разом зловживає алкогольні напої. Зі слів дівчини, їй було страшно лишатися вдома і тому вона могла часто залишати місце свого проживання задля своєї безпеки. Також [PERSON] повідомила, що не хоче повертатися до матері. (а.с. 27) Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 29.07.2021 року [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП, постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25.07.2022 року [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП. (а.с. 24, 25, 36, 39) Згідно з висновком оцінки потреб родини Зайцевих, складеного Запорізьким міським центром соціальних служб 02.11.2022, в родині наявні складні життєві обставини. За повідомленням ГУНП співмешканець [PERSON] неодноразово застосовує фізичну силу по відношенню до неї. Останній конфлікт мав місце 29.10.2022, під час якого [PERSON] штовхнув малолітню [PERSON] , через що вона вдарилась головою. Мати в черговий раз ознайомлена з наслідками неналежного виконання батьківських обов`язків. Санітарно-гігієнічний стан житла задовільний. 02.11.2022 року [PERSON] складено письмове зобов`язання щодо належного виконання батьківських обов`язків по відношенню до неповнолітніх дітей. (а.с. 42-43) На підставі Висновку Служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради від 27.05.2024 року № 01.01-18/1441, неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , передано батьку [PERSON] , що підтверджується актом про факт передачі дитини від 28.05.2024 року. (а.с. 33-34) Згідно із Довідкою Відділу по Вознесенівському району Служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради від 05.09.2024 року, під час проведеної бесіди з малолітньою [PERSON] , остання повідомила, зокрема, що вже три місяці проживає в родині громадян України, до яких вона була влаштована. За цей час, зі слів дівчинки, ніхто з родичів (і мати в тому числі) не цікавився її життям та станом здоров`я. Вона не бажає повертатися до матері, яка її ображала, била, не готувала їй їжу. Крім того, допитана у судовому засіданні заявлена позивачем свідок [PERSON] , яка попереджена про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України, суду показала, що вона працює інспектором поліції. 13.05.2024 року було отримано виклик про виявлення на вулиці неповнолітньої [PERSON] , яка погано розмовляла, не відповіла де перебувають її батьки. Було вжито заходи щодо пошуків її матері та складено акт про покинуту дитину. Дитину було доставлено до лікарні, де встановили її отруєння невідомою речовиною, та направили до реанімації. Матір дитини було виявлено у кафе у стані алкогольного сп`яніння, яка не знала, де знаходиться її молодша донька. В подальшому [PERSON] знайшли у знайомих подруги старшої доньки по [ADDRESS] , які повідомили, що діти самі покинули своє житло, оскільки їх мати пила, їх не годувала. На час виявлення дитини, остання спала. Мати дітей в ході бесіди із співробітниками поліції вживала алкоголь, відносно неї було складено протокол про адміністративне правопорушення та у медичному закладі проведено відповідний огляд, за висновком якого вона перебувала у стані алкогольного сп`яніння. Таким чином, в ході судового розгляду встановлено обставини, які підтверджують ухилення [PERSON] від виконання батьківських обов`язків по вихованню дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які відповідачем не спростовані і не заперечуються, будь-яких даних щодо виконання відповідачем батьківських обов`язків по відношенню до дитини суду не надано. На підставі досліджених доказів, суд дійшов висновку про підтвердження обставин, викладених позові, та обґрунтованості позовних вимог, виходячи з наступного. Відповідно до положень ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Стаття 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачає, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. У принципі 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння, вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. За роз`ясненнями, наданими у пунктах 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Згідно зі ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до ч. 5 ст. 19 СК України, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Судом встановлено, що за результатами засідання 30.05.2024 року комісії з питань захисту прав дитини районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району, на підставі зібраних матеріалів, з яких достовірно встановлено обставини, які свідчать про байдужість матері до долі її доньок, її небажання вжити дії щодо зміни способу життя, ставлення до виконання батьківських обов`язків по відношенню до її доньок, а також з урахуванням думки дітей, складено Висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] [INFO] , по відношенню до її неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Суд вважає зазначений висновок обґрунтованим та такими, що не суперечить інтересам дітей. Згідно положень ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» зазначено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Вирішуючи позовні вимоги, суд враховує вимоги ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, яка набула чинності для України 27.09.1991 року, де, зокрема, зазначено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Оцінивши докази у їх сукупності, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо належних доказів на підтвердження свідомого нехтування відповідачем своїми обов`язками відносно дітей, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про позбавлення відповідача батьківських прав по відношенню до неповнолітніх дітей є законними, обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи, у зв`язку з чим, з метою захисту прав та інтересів дітей підлягають задоволенню. Крім того, суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам по справі, що відповідно до ст. 169 СК України, мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав. На підставі досліджених матеріалів справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей, та вважає за необхідне їх задовольнити, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, аліменти на утримання дитини присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів, суд враховує вимоги ст. 182 СК України та роз`яснення, які містяться в п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", та бере до уваги матеріальний стан відповідача, а також ту обставину, що відповідач є працездатною особою, даних щодо перебування на її утриманні непрацездатних осіб суду не надано. Судом встановлено, що відповідач не надає матеріальної допомоги по утриманню дітей, є особою працездатного віку, даних щодо наявності на її утриманні інших непрацездатних осіб відповідачем не надано, матеріалами справи підтверджено, що діти [PERSON] , [PERSON] перебувають на утриманні батька [PERSON] , у зв`язку з чим з відповідача на його користь підлягають стягненню аліменти на утримання двох доньок у розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50 % встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦК України, суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування. Частиною 1 ст. 244 СК України передбачено, що опікуном, піклувальником дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Враховуючи, що позивачем ставиться питання про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини [PERSON] на користь особи або установи, яка буде здійснювати опіку над нею, однак питання щодо призначення дитині опікуна або піклувальника судом не вирішувалося, аліменти на утримання дитини не можуть стягуватися на користь особи, на утриманні якої дитина не перебуває, оскільки у встановленому законом порядку правосуб`єктність такої особи щодо дитини судом не встановлена. За таких обставин, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50 % встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця на користь дитини [PERSON] на її утримання до повноліття дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 211,20 гривень.

Outcome: approved