Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-14 00:00:00

[PERSON] в особі свого представника адвоката Левицької Юлії Василівни звернулася до Заводського районного суду м. Запоріжжя із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Котула Артем Михайлович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позову зазначила, що приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Котулою Артемом Михайловичем 10.12.2021 відкрито виконавче провадження № 67847675 про стягнення з позивачки заборгованості за кредитним договором від 25.02.2021 № 238902-КС-001 на підставі виконавчого напису №\~43287, вчиненого 26.11.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем. Позивач вважає, що виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню, оскільки він вчинений без перевірки безспірності заборгованості за кредитним договором, що не узгоджується з умовами вчинення виконавчих написів, визначеними у\~ст. 88 Закону України «Про нотаріат». Посилаючись на викладені обставини, позивачка просила позов задовольнити, визнати виконавчий напис № 43287, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. 26 листопада 2021 року, таким, що не підлягає виконанню, та стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати на оплату судового збору у розмірі 968,96 грн та на професійну правничу допомогу у розмірі 2\~000,00 грн. Ухвалою суду від 16.08.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, встановлений строк учасникам справи для подання заяв по суті. Позивачка у судове засідання не з`явилася. Від представника позивачки адвоката Левицької Ю.В. надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивачки та її представника. Представник позивачки наполягала на позовних вимогах, не заперечувала щодо заочного розгляду справи. Представник відповідача в судові засідання 12.09.2024 та 15.10.2024 не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений своєчасно та належним чином шляхом направлення судової повістки до електронного кабінету, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу, що міститься в матеріалах справи. Про причини неявки представник відповідача суд не повідомив. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович у судове засідання не прибув, про час та місце повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, будь-яких клопотань не подавав. Приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Котула Артем Михайлович у судове засідання не прибув, про час та місце повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, будь-яких клопотань не подавав. Відповідно до ч. 4\~ст. 223 ЦПК України\~у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1\~ст. 280 ЦПК України\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі наявних у справі доказів, зі згоди представника позивача, прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі\~ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи на підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що позов заявлений обґрунтовано і підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Судом встановлено, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. 26 листопада 2021 року вчинений виконавчий напис № 43287 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Бізнес Позика» заборгованості за кредитним договором від 25.02.2021 № 238902-КС-001. Як зазначено у виконавчому написі, стягнення заборгованості проводиться за період з 11.03.2021 по 09.11.2021, загальна сума заборгованості, з урахуванням плати за вчинення виконавчого напису, яка підлягає стягненню з боржника, становить 50\~126,86 грн. Приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Проценком А.Ю. у рамках виконавчого провадження ВП 69449426 винесені такі постанови: - постанова від 10.12.2021 про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого напису № 43287, вчиненого 26.11.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О., про стягнення з [PERSON] , [INFO] , суми боргу у розмірі 50\~126,86 грн; - постанова про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 10.12.2021, якою для боржника [PERSON] визначений мінімальний розмір витрат виконавчого провадження у сумі 149,00 грн.; - постанова про арешт коштів боржника від 21.01.2022; - постанова про визначення поточного рахунку фізичної особи-боржника у банку для здійснення видаткових операцій від 16.11.2023. Згідно зі свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) 06.08.2021, у зв`язку із реєстрацією шлюбу [PERSON] , [INFO] , змінила прізвище на « [PERSON] ». З виконавчого напису № 43287 від 26.11.2021 вбачається, що він вчинений на підставі\~статей 87-91 Закону України «Про нотаріат»\~та пункту 2 Переліку, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. Документів, які б обґрунтовували правильність розрахунку заборгованості та періоду виникнення заборгованості суду з боку відповідача надано не було, а отже у суду відсутні докази наявності безспірності заборгованості. Згідно зі\~ст.\~18\~ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Згідно з п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому, вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. За приписами ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень ст.ст.\~87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 27.03.2019 у справі № 137/1666/16-ц та від 02.07.2019 у справі № 916/3006/17. Матеріали справи не містять доказів про належне повідомлення стягувачем боржника про порушення кредитних зобов`язань. [PERSON] у позовній заяві зазначає, що стягувач взагалі не надсилав боржнику вимогу про усунення порушень умов договору про споживчий кредит. Крім того, ТОВ «Бізнес Позика», звертаючись до приватного нотаріуса за виконавчим написом, не надало підтвердження про отримання позивачем вимоги про сплату боргу, тому позивач був позбавлений можливості дізнатись про наявність такої вимоги, надати на нього свої заперечення та перевірити підстави виникнення цієї вимоги. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою КМУ від 29.06.1999 № 1172 у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Боигідою В.О., стосувався лише нотаріально посвідчених договорів і не міг застосовуватись до кредитного договору від 25.02.2021 № 238902-КС-001, оскільки п. 2 Переліку з 22.02.2017 визнаний нечинним відповідно до постанови Київського апеляційного адміністративного у справі №\~826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017. Так, зазначеною вище постановою Київського апеляційного адміністративного у справі № 826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», в частині, зокрема, п. 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, якими доповнено перелік новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин», на який послався приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. у виконавчому написі від 16.06.2021 №\~183699. Доказів того, що кредитний договір був посвідчений нотаріально, суду не надано. На підставі вищевикладеного та приймаючи до уваги ту обставину, що відповідачем не подано до суду жодних доказів щодо спростування доводів позивача, суд доходить висновку про наявність підстав для визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису № 43287, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. 26 листопада 2021 року, щодо стягнення з [PERSON] (попереднє прізвище « [PERSON] ») на користь ТОВ «Бізнес Позика» заборгованості в загальному розмірі 50\~126,86 грн. При цьому суд при вирішенні спору по суті враховує вимоги ст.ст.12, 81 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач в судове засідання не з`явився, не скористався своїми процесуальними правами учасника справи, не надав відзиву на позов та не надав суду жодних доказів, якщо у нього такі малися, що спростовують доводи позивача і надані ним докази в обґрунтування позовних вимог, а тому суд на підставі наявних у справі доказів дійшов переконання про можливість задоволення позову у повному обсязі. Суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та доведеними, тому позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Відповідно до пункту 6 частини першої\~статті 264 ЦПК\~під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до\~ст.\~141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивачки слід стягнути 968,96 грн. Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає таке. За змістом ч.ч.1, 2, 3\~ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження факту понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача до матеріалів справи було надано ордер на надання правничої допомоги та свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЗП №\~001414 адвоката Левицької Ю.В., договір про надання правничої допомоги від 08.11.2023, згідно з яким правова допомога [PERSON] надавалася адвокатом Левицькою Ю.В. Згідно з актом наданих послуг від 12.08.2024 адвокат Левицька Ю.В. надала позивачці такі послуги: підготовка адвокатського запиту про витребування постанови про відкриття виконавчого провадження з ідентифікатором доступу у приватного виконавця (вартість послуги 1000,00 грн, адвокатом витрачено 30 хвилин), підготовка позову до суду та подання до суду процесуальних документів (вартість послуги 1000,00 грн, адвокатом витрачено 1,5 год.). Оплата послуг адвоката здійснена [PERSON] у розмірі 2000,00 грн, що підтверджується копією квитанції до прибуткового касового ордеру від 12.08.2024. Відповідно до\~ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»\~при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина четверта\~статті 137 ЦПК України). У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята\~статті 137 ЦПК України). Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141\~ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані представником позивача документи та доводи на обґрунтування суми заявлених витрат, пов`язаних із розглядом справи, взявши до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, їх значення для спору (справи), суд дійшов висновку про те, що заявлений до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 2000,00 грн відповідає критерію реальності наданих адвокатських послуг, розумності їхнього розміру, необхідних процесуальних дій сторони та часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги. Тому з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2000,00 грн.

Outcome: approved