Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-20 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача Представник позивача [PERSON] адвокат Теренчук Є. М. звернувся до суду з вище вказаним позовом. В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , є власниками квартири [ADDRESS] , по 1/3 частини кожному. [PERSON] , одружилася з [PERSON] та її прізвище після реєстрації шлюбу змінено на [PERSON] . У [PERSON] народилася донька [PERSON] , ( позивач по справі) котра після одруження з [PERSON] вляла [PERSON] . [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті , [PERSON] , було видано свідоцтво про право на спадщину у вигляді 1/3 частини квартири [ADDRESS] , яка належала померлої. [INFO] , помер [PERSON] , котрий являється рідним братом [PERSON] по матері - [PERSON] ), що підтверджується повним витягом з Державного реєстру щодо актового запису про смерть від 16.02.2024 року, актовий запис про смерть № 366 від 26.06.2013 року. Після смерті [PERSON] , відкрилася спадщина у вигляді 1/3 частини квартири [ADDRESS] , яка належала померлому. [PERSON] , за життя заповіт не складав, тому у даному випадку має місце спадкування за законом. На підставі викладеного просив встановити факт постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а саме що [PERSON] постійно проживала із спадкодавцем [PERSON] за адресою [ADDRESS] , до смерті [PERSON] - [INFO] , тобто на час відкриття спадщини та визнати за нею право власності на вище вказане майно. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 28.02.2024 року матеріали були направлені за підсуднвстю до Біляївського районного суду Одеської області . Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 22.04.2024 матеріали справи були повернуті иа надійшли до суду 28.05.2024 року . Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 29.05.2024 року відкрито провадженні у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 05.08.2024 року закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду по суті. У судове засідання позивач [PERSON] та її представник адвокат Теренчук Є.М. у судове засідання не з`явилися. Від представника позивача адвоката Теренчук Є.М. надійшла заява , відповідно до якої позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Просив розглянути справу без його участі та без участі позивача. Представник Дачненської сільської ради Одеської області у судове засідання не з`явилися, надали заяву , відповідно до якої позовні вимоги визнали та просили слухати справу за відсутності представника відповідача . Обставини справи, що встановлені судом. Згідно свідоцтва про право власності на житло від 24.10.1996 року та Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно серії ССК № 464052 від 21.05.2088 року [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , є власниками квартири [ADDRESS] , по 1/3 частини кожному. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , та витягу з Державного реєстру про шлюб, [PERSON] , одружилася з [PERSON] та її прізвище після реєстрації шлюбу змінено на [PERSON] . Відповідно свідоцтву про народження серії [NUMBER] на ім`я [PERSON] , її матір`ю вказана [PERSON] . Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , [PERSON] , одружилася з [PERSON] та її прізвище було змінено на [PERSON] . Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [INFO] померла [PERSON] , актовий запис № 25 від 06 квітня 2007 року. Нотаріусом, після смерті [PERSON] , її доньки [PERSON] , було видано свідоцтво про право на спадщину у вигляді 1/3 частини квартири [ADDRESS] , яка належала померлої. Відповідно до повного витягу з реєстру про народження від 06.02.2024 року матір`ю [PERSON] [INFO] є [PERSON] [INFO] , помер [PERSON] (рідний брат [PERSON] по матері - [PERSON] ), що підтверджується повним витягом з Державного реєстру щодо актового запису про смерть від 16.02.2024 року, актовий запис про смерть № 366 від 26.06.2013 року. Після смерті [PERSON] , відкрилася спадщина у вигляді 1/3 частини квартири [ADDRESS] , яка належала померлому. [PERSON] , за життя заповіт не складав, тому у даному випадку має місце спадкування за законом. На даний час [PERSON] , є єдиним спадкоємцем другої черги після смерті свого брата [PERSON] . Спадкоємців першої черги після смерті [PERSON] , немає. Згідно довідки Дачненської сільської ради Одеського району Одеської області №120 від 02.02.2024 року [PERSON] , який помер [INFO] до дня смерті бцв зареєстрований за адресою: квартира [ADDRESS] . Разом з ним за вказаною адресоюу проживали та були зареєстровані [PERSON] , [INFO] (відчим) та [PERSON] , сестра померлого, яка проживає за данною адресою з січня 2013 року і по теперішній час. З долучених до матеріалів позову письмових пояснень свідків [PERSON] , [PERSON] , вбачається , що [PERSON] , сестра померлого, яка проживає за данною адресою з січня 2013 року і по теперішній час. Відповідно до листа приватного нотаріуса Одеського районного нотаріального округу Одеської області Кифоренко Руслани Борисівни від 28.06.2024 року за №342/01-16 спадкова справа щодо майна гр. [PERSON] , померлого [INFO] не заводилась, що підтверджується також інформаційною довідкою №77484495. Також, відповідно до листа роз`яснення приватного нотаріуса Одеського районного нотаріального округу Одеської області Кифоренко Руслани Борисівни від 13.02.2024 року за №62/02-31 [PERSON] було роз`яснено , що оскільки [PERSON] помер [INFO] , а [PERSON] звернулася до нотаріальної контори лише в лютому 2024 року , останньою було пропущено строк на прийняття спадщини. Також, нотаріусом [PERSON] було роз`яснено що [PERSON] має право звернутися до суду з питанням про продовження строку для прийняття спадщини та надати приватному нотаріусу рішення що набрало законної сили. Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені юридичні факти, від яких залежить виникнення, припинення або зміна цивільних прав, якщо законом не передбачено іншого шляху їх встановлення. За нормами ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. У статті 1216 ЦК України закріплено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті. За змістом ст. 1223 ЦК України Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Статтею 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Згідно із ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1276 ЦК України якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). У п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК (2947-14) про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. Таким чином, враховуючи наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, а також письмові пояснення свідків, що підтвердили наявність фактичного проживання [PERSON] з [PERSON] з січня 2013 року по теперишній час, суд вважає, що позивачка надав достатньо доводів на підтвердження факту проживання з [PERSON] до дня смерті [PERSON] , тобто на час відкриття спадщини, тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Щодо позовної вимоги [PERSON] про визнання права власності на 1/3 частину житлової квартири, то суд дійшов наступного висновку. За правилами ст. 392 Цивільного кодексу України позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності. Так, відповідно до статті 328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, й суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об`єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, передбаченому статтею 392 ЦК України (правова позиція Верховного Суду України, висловлена в постанові від 24 червня 2015 року № 6-318цс15). За змістом частини 1 статті 34, частини 1 статті 67 Закону України «Про нотаріат» від 02 вересня 1993 року № 3425-ХІІ свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім`я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо. У частинах 1, 2 статті 1296 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно із частиною 1 статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. У ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Таким чином, суд дійшов висновку, що вимога про визнання права власності на спадкове майно є передчасною і не потребує судового вирішення, оскільки встановлення факту проживання позивачки зі спадкодавцем на день його смерті є достатньою підставою для отримання ним свідоцтва про право на спадщину за законом в нотаріальному порядку, відповідно позивач і скористався своїм право для встановлення цього факту, звернувшись до суду. Зі змісту листа нотаріуса вбачається, що [PERSON] було запропоновано звернутися до суду з вимогою про встановлення додаткового строку на прийняття спадщини та надати нотарусу відповідне рішення суду. Однак [PERSON] не просить надати їй додатковий строк на прийняття спадщини . Суд не може виходити за межі позовних вимог. Також суд не може підміняти собою нотаріуса, який уповноважений у встановленому законом порядку посвідчувати та видавати документи (свідоцтва), що посвідчують право власності особи на нерухоме майно в порядку спадкування. З огляду на викладене, в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають. На підставі викладеного, та

Outcome: partial