Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-15 00:00:00

У липні 2024 року [PERSON] , через представника адвоката Полтавець Ю.Д. звернулася до Сахновщинського районного суду Харківської області з позовом до Сахновщинської селищної ради Красноградського району Харківської області, третя особа [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, а саме просить суд визначити їй додатковий строк у шістдесят днів з дня набрання рішенням суду законної сили для подання заяви про прийняття спадщини до Сахновщинської державної нотаріальної контори Харківської області після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовано тим, що у січні 2024 року від державного нотаріуса Сахновщинської державної нотаріальної контори Серьогіної О.М., позивачу [PERSON] стало відомо про наявність заповіту, зареєстрованого в реєстрі за № 2045 в якому зазначено, що громадянин [PERSON] , на випадок його смерті заповів їй, а у випадку її смерті до відкриття спадщини [PERSON] земельну ділянку, кадастровий номер 6324886000:01:000:026 площею 6,7317. Державний нотаріус [PERSON] відмовила позивачу [PERSON] в оформленні спадщини, надавши постанову від 30.01.2024 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки остання за місцем відкриття спадщини не зареєструвала в шестимісячний строк заяву про прийняття спадщини не подала. Також зазначено, що позивач не перебуває та не перебувала у родинних і будь-яких інших стосунках із спадкодавцем, та не належить до осіб першої, другої, третьої, четвертої чи п`ятої черги спадкоємців за законом після смерті [PERSON] . Вказане стало причиною пропуску для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини, тому звернулася до суду з вказаним позовом. Ухвалою Сахновщинського районного суду Харківської області від 02.08.2024 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 11.09.2024 року закрито підготовче провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду. Позивач в судовому засіданні вимоги позовної заяви підтримала просила її задовольнити. Також зазначила, що наявність заповіту вона дізналася не 12 березня 2024 року, як зазначено в позовній заяві, а 30.01.2024 року коли звернулася до нотаріальної контори. Заяву про прийняття спадщини писала власноручно в нотаріальній конторі з наданого нотаріусом зразка. Підтвердила, що не перебуває та не перебувала у родинних і будь-яких інших стосунках із [PERSON] , що надавало б їй право на спадкування за законом. Представник позивача в судовому засіданні вимоги позову підтримав у повному обсязі. Зазначив, що в позовній заяві була допущена описка стосовно дати коли позивач дізналася про наявність заповіту, тому просив вважати датою коли позивач дізналася про наявність заповіту 30.01.2024 року. Позов просив задовольнити. В судове засідання представник Сахновщинської селищної ради Красноградського району Харківської області не з`явився, надали заяву про розгляд справи за відсутності їх представника, прийняти рішення на розсуд суду. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги позовної заяви підтримує, не заперечує проти її задоволення. Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши надані позивачем та долучені до матеріалів справи докази, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Згідно копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 30.01.2024 року, вихідний №32/02-31, Державним нотаріусом Сахновщинської державної нотаріальної контори Красноградського району Харківської області відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про прийняття спадщини за заповітом на земельну ділянку, яка знаходиться на території Олійниківської сільської ради Красноградського (колишнього Сахновщинського) району Харківської області, після померлого [PERSON] , оскільки вона за місцем відкриття спадщини не зареєструвала в шестимісячний строк заяву про прийняття спадщини та і сама [PERSON] прохає видати їй постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії для звернення до суду. (а.с. 7) Відповідно до копії заповіту зареєстровано державним нотаріусом Серьогіною О.М. в реєстрі за № 2045, [PERSON] на випадок своєї смерті заповів земельну ділянку, кадастровий номер 6324886000:01:000:026 площею 6,7317 га, розташовану на території Олійниківської сільської ради Красноградського (колишнього Сахновщинського) району Харківської області надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва [PERSON] . У разі її смерті до відкриття спадщини, або відмови від прийняття спадщини [PERSON] (а.с. 9-10) Згідно копії витягу зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 12.03.2024 року № 76163295 Сахновщинською державною нотаріальною конторою 30.01.2024 року зареєстровано спадкову справу після померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] , номер у спадковому реєстрі 71924886, номер у нотаріуса 07/2024. (а.с. 11) Відповідно до копії витягу зі спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори) від 12.03.2024 року №76163306 наявна інформація про реєстрацію Сахновщинською державною нотаріальною конторою, заповіту номер у спадковому реєстрі 56778489, бланк НАЕ 802838, номер в реєстрі нотаріальних дій 2045, дата посвідчення 15.11.2014 року, заповідач [PERSON] (а.с. 12 зв. бік) Згідно з ч. 1 ст. 4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За правилами ст. 16 ЦК України, особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно статті 1216\~Цивільного кодексу\~України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, згідно ст.ст. 1220, 1222, 1270 ЦК України. Відповідно до статті 1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частинами 1, 3 ст.\~1268\~Цивільного кодексу\~України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За змістом ч. 1 ст.\~1269\~Цивільного кодексу\~України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини відповідно до частини 1статті 1270 Цивільного кодексу України. За змістом частини 1 та 3 статті 1272 Цивільного кодексу України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. У випадку, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Аналогічні роз`яснення викладені в п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування». Отже, правила частини 3 статті 1272\~Цивільного кодексу\~України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Аналогічний правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року (справа №6-1320цс17). З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалим відрядженням, в тому числі, закордонним; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Відповідного висновку дійшов Верховний Суд\~у постанові від 13.03.2020 року по справі № 314/2550/17, провадження № 61-41480св18. Як свідчить тлумачення частини 3 статті 1272\~Цивільного кодексу\~України до поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини відносяться причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця щодо подачі заяви про прийняття спадщини. Якщо ж у спадкоємця таких перешкод для подання заяви не було, то правові підстави для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Позивач в своїй позовній заяві стверджує, що вона пропустила шестимісячний строк з поважних причин, у зв`язку з тим, що до 30.01.2024 року їй було невідомо, що [PERSON] склав на неї заповіт та вона мала право на спадщину. Лише у 30.01.2024 року їй повідомила про це державний нотаріус Сахновщинської державної нотаріальної контори. За клопотанням представника позивача ухвалою суду від 05.08.2024 року було витребувано у Сахновщинській державній нотаріальній конторі Красноградського району Харківської області належним чином завірену копію спадкової справи №07/2024, номер у спадковому реєстрі 71924886, після померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] . З досліджених матеріалів спадкової справи після померлого [PERSON] встановлено, що спадкова справа після померлого [PERSON] заведена Сахновщинською держаною нотаріальною конторою 30.01.2024 року. Цього ж дня з заявою про прийняття спадщини після померлого [PERSON] до Сахновщинської держаної нотаріальної контори зверталася [PERSON] , та постановою держаного нотаріуса від 30.01.2024 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого [PERSON] , оскільки нею пропущена встановлений законом шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Також в матеріалах спадкової справи наявні витяги та інформаційні довідки зі спадкового реєстру від 30.01.2024 року, згідно яких зареєстровано спадкову справу після померлого [PERSON] , свідоцтво про право на спадщину не видавалося, а також зареєстровано Сахновщинською державною нотаріальною конторою, заповіт номер у спадковому реєстрі 56778489, бланк НАЕ 802838, номер в реєстрі нотаріальних дій 2045. Суд зазначає, що необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, а у вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Проте це стосується обставин, за яких заповіт є єдиною підставою спадкування і незнання про його існування не вимагає від спадкоємця вчинення дій щодо прийняття спадщини. Спадкоємець за законом, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини у встановлений шестимісячний строк з часу відкриття спадщини. Тож необізнаність про наявність заповіту може вважатися поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини тільки для осіб, які не є спадкоємцями за законом першої черги або кожної наступної черги спадкоємців за законом, у разі їх обізнаності про відсутність спадкоємців попередньої черги, які набували право на спадкування за законом. Вказаний висновок викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2024 у справі № 686/5757/23 провадження № 14-50цс24. Доказів, які спростовують твердження позивача щодо поважності причин пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини, суду не надано. Враховуючи, положення законодавства, в частині вимог щодо строків для прийняття спадщини, та те, що позивач не є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] . суд доходить висновку, що позивач пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин і вважає необхідним визначити їй додатковий строк для подання нею заяви про прийняття спадщини, терміном один місяць з дня набрання рішенням суду законної сили для подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, оскільки саме такий строк на думку суду є достатнім для подання заяви про прийняття спадщини, тим самим задовольнивши позов частково.

Outcome: partial