Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-20 00:00:00

19 серпня 2024 року на адресу Франківського районного суду м. Львова надійшла указана позовна заява. Позивач просить суд стягнути з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] [INFO] , аліменти у розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісяця. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є сином відповідача, продовжує навчання на денній формі в Інституті комп`ютерних технологій, автоматики та метрології Національного університету «Львівська політехніка», який повинен закінчити 30 червня 2027 року, а тому потребує матеріальної допомоги. Відповідач працює, обіймає посаду професора кафедри комплексів та приладів артилерійської розвідки факультету ракетних військ і артилерії Національної академії сухопутних військ ім. Петра Сагайдачного. Тож відповідач регулярно отримує заробітну плату, інших дітей немає, аліментів нікому не сплачує, а тому має можливість надавати грошову допомогу на утримання свого сина. Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 18.09.2024 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, встановлено процесуальні строки для подання заяв по суті справи. Відповідач правом на подання відзиву не скористався. В судове засідання учасники справи не з`явились. Від представника позивача на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без його участі. Відповідно до указаної заяви, представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач подав на адресу суду заяву про визнання позову в повному обсязі та проведення розгляду справи без його участі. За таких обставин суд дійшов висновку про проведення розгляду справи за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, достатніх для постановлення рішення. У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, з`ясувавши доводи на які учасник справи посилається як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, установив такі фактичні обставини справи, та відповідні до них правовідносини. Фактичні обставини справи, встановлені судом [PERSON] [INFO] ,\~є сином\~ [PERSON] ,\~ [INFO] , про що 02.09.2006 зроблено відповідний актовий запис №954 та видано свідоцтво про народження, серії [NUMBER] . Відповідно до довідки Національного університету «Львівська політехніка» №269 від 15.08.2024, [PERSON] , дійсно є студентом другого курсу денної форм навчання рівня вищої освіти «бакалавр» Інституту комп`ютерних технологій, автоматики та метрології Національного університету «Львівська політехніка». Термін закінчення навчання 30 червня 2027 року. Оцінка судом Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Частиною 3 зазначеної вище статті передбачено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. В абз. 2 п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, правовідносини обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання, передбачають обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Стаття 200 СК України передбачає, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно із ч. 2 ст. 200 СК України, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При цьому СК України виходить із принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітнім сину чи доньці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх дитина. Обставини за яких тягар утримання повнолітніх дітей у зв`язку з їх навчанням лежить виключно на одному із батьків є порушенням закону. У відповідності до вимог ст. 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для справи. Докази повинні бути належними, допустимими та достовірними. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом беззаперечно встановлено, що син відповідача, [PERSON] , [INFO] , досягнув повноліття, він є студентом другого курсу денної форм навчання рівня вищої освіти «бакалавр» Інституту комп`ютерних технологій, автоматики та метрології Національного університету «Львівська політехніка», що підтверджується довідкою №269 від 15.08.2024 та потребує матеріальної допомоги на навчання. Беручи до уваги те, що відповідач є особою працездатного віку, а також враховуючи вимоги розумності та справедливості і той факт, що утримання дитини є законодавчим обов`язком батьків, а також беручи до уваги визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог. Відповідно до правил розподілу судових витрат, встановлених у ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Щодо сплати судового збору, оскільки позивача звільнено від сплати судового збору, то суд враховує приписи ч. 6 ст. 141 ЦПК, відповідно до якої, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.\~ Позивачу за подання позову потрібно було сплатити 1211,20 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved