Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-22 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на її утримання як дружини відповідно до ст. 84 Сімейного кодексу України, оскільки вони мають спільну дитину доньку [PERSON] , [INFO] , при цьому зазначила, реєстрація шлюбу між сторонами не відбулася. 26.07.2024 року ухвалою суду з урахуванням ч. 4 ст. 19 ЦПК України вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного провадження без виклику сторін. Сторони не подавали клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні чи призначення судового засідання у спрощеному провадженні. Відповідач про розгляд справи повідомлялася належним чином, у встановлений судом строк відповідач не подав відзиву на позов, у зв`язку з чим суд вирішив розглянути справу на підставі наявних у справі доказів. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цьогоКодексурозгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі статті 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечив проти такого вирішення справи. Зважаючи на вищевикладене, суд ухвалив розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, ухваливши заочне рішення на підставі наявних матеріалів справи. Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . У зареєстрованому органами РАЦС шлюбі сторони не перебували, про що зазначає і сам позивач. Положеннями ч. 1 ст.75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Частиною 2 та частиною 4 ст. 84 СК України, на яку посилається позивач, встановлено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Статтею 21 ч.ч.1, 2 СК України передбачено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Аналізуючи викладене, необхідно зазначити, що з позиції Сімейного законодавства позивач не набула статусу дружини, оскільки шлюб між сторонами не був зареєстрований в органах РАЦС, рішенням суду не встановлено проживання сторін у шлюбі, а тому в позивача відповідно не виникло права щодо утримання її відповідачем як подружжям, навіть незважаючи на те, що позивач проживає з спільною дитиною та утримує його матеріально, доказів наявності у дитини інвалідності, позивачем не надано. З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав у задоволенні позовних вимог щодо стягнення аліментів на дружину. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed