Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-13 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом у якому просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок [ADDRESS] , що належав її чоловіку. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що після смерті її чоловіка, вона, як спадкоємець за законом звернулася до нотаріальної контори для прийняття спадщини у вигляді також і вказаного нерухомого майна; однак, нотаріусом було відмовлено у цьому через відсутність реєстрації права власності померлого на дане спадкове майно (а.с. 30 - 33). Оскільки під час рохгляду справи було з`ясовано, що за адресою: [ADDRESS] вже зареєстровано право власності на нерухоме майно, представником позивача подано до суду заяву за змістом якої він уточнив прохальну частину позовних вимог із зазначенням адреси домоволодіння за № 11-Б (а.с. 134 - 135). Позивачка в судове засідання не прибула. Представники позивачки в судовому засіданні підтримали вимоги позову та просили їх задовольнити з викладених у заяві підстав. Представник відповідача в судове засідання не прибув, надав суду заяву який не заперечив щодо вимог позову та просив розглянути справу у його відсутності (а.с. 40). Третя особа [PERSON] в судовому засідання не заперечила щодо позовних вимог та пояснила, що домоволодіння родини Циганок знаходиться поруч із їх домоволодінням яке має поштову адресу: [ADDRESS] . Третя особа [PERSON] , який отримав судову повістку про виклик, не повідомив суду про причини свого неприбуття. Вислухавши вступне слово представників позивачки і третьої особи та дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд встановив такі обставини та приходить до наступних висновків. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 16.06.2015 року (а.с. 8). З матеріалі спадкової справи № 851/2015 до майна померлого [PERSON] вбачається, що спадкоємцями померлого за законом є його дружина [PERSON] - позивачка по даній справі та його дочка - [PERSON] (а.с. 68 - 119). Дочка померлого - [PERSON] у встановленому законом порядку подала до нотаріуса заяву від 21 листопада 2015 року про відмову від спадщини після свого батька (а.с. 78 на звороті). Позивачка звернулися до нотаріуса з метою прийняття та оформлення спадщини за законом після померлого чоловіка, що підтверджується її заявою від 06 листопада 2015 року (а.с. 69). Постановою державного нотаріуса Шістнадцятої Київської державної нотаріальної контори Шапченко М.І. від 19.01.2023 року № 143/02-31, позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS] , оскльки спадкоємцем не подано документів необхідних для вчинення такої нотаріальної дії (а.с. 110). Норми статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачають, що державна реєстрація прав є обов`язковою; інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав; права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Зазначений закон набрав чинності в серпні 2004 року. Пунктом 1 частини першої статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що обов`язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме: право власності на нерухоме майно та земельні ділянки. Відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди (їх окремі частини), квартири, житлові та нежитлові приміщення. Частина четверта статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачає, що права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Як вбачається із досліджених судом матеріалів інвентаризаційної справи № 575 на спадковий житловий будинок, його було побудовано у 1991 році (а.с. 79 - 80). Тобто, на момент виникнення у померлого спадкодавця прав на спірне нерухоме майно - 1991 рік, діяв Цивільний кодекс Української РСР від 16.12.1922 року, положення якого не передбачали обов`язкової реєстрації прав на нерухоме майно. Отже, суд приходить до висновку, що права чоловіка позивачки на нерухоме майно у вигляді зазначеного житлового будинку були дійсними, оскільки на момент виникнення вказаних прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Згідно листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, передбачала державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Тому, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину. Крім того, пункт перший Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, передбачав, що реєстрацію будинків з обслуговуючими їх будівлями і спорудами та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР провадять бюро технічної інвентаризації виконкомів місцевих Рад депутатів трудящих. Із змісту архівної довідки Комунального підприємства Київської обласної ради «Київське обласне бюро технічної інвентаризації» від 19.02.2021 року № 131 встановлено, що станом на 31.12.2012 року на ім`я [PERSON] заінвентаризовано житловий будинок [ADDRESS] , на виділеній присадибній ділянці рішенням від 31.09.1991 року протокол № 8, інвентаризаційна справа № 575 (а.с. 65). При цьому, суд враховує обставини зміни адміністративно-територіального поділу районів у Київській області за Постановою Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів», внаслідок чого станом на дату постановлення цього рішення суду село Велика Вільшанка розташоване в адміністративних межах Васильківської міської територіальної громади Обухівського району Київської області. Разом із цим, суд також зважає на той факт, що рішенням від 04 липня 2007 року за [PERSON] і [PERSON] визнано право власності за кожним на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] (встановлено судом із досліджених в судовому засіданні під час розгляду справи матеріалів цивільної справи № 2-626-07). Одночасно, суд приймає до уваги зміст листа № 667/22.01-13 від 09.08.2024 року Управління містобудування, архітектури та контролю за розвитком інфраструктури Васильківської міської ради, відповідно до якого домоволодінню померлого [PERSON] можливо присвоїти адресу: [ADDRESS] (а.с. 136). Як наслідок, суд вважає за можливе вирішення питання стосовно спадкового домоволодіння по [ADDRESS] із визначенням адреси саме за № 11-Б, оскільки цим не порушуються права та інтереси будь-яких інших осіб. До складу спадщини входять всі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Згідно із частиною п`ятою статті 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. При цьому суд враховує, що спадкодавець позивачки не встиг оформити право власності на спадкове нерухоме майно відповідно до вимог законодавства, що діяло станом на дату його смерті. Отже, та обставина, що чоловік позивачки за життя не встиг оформити право власності на вказаний житловий будинок належним чином не є достатньою підставою для відмови у визнанні за його спадкоємцем права власності на вказане нерухоме майно. Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини та положення законодавства, яким урегульовано спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що право позивачки щодо спадкування підлягає захисту шляхом визнання за нею права власності на дане нерухоме майно після померлого чоловіка. За таких обставин, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved