Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-21 00:00:00

Позивач через свого представника звернулась до суду із вказаним позовом. В обґрунтування\~вимог вказує,\~що перебувала\~у зареєстрованому\~шлюбі з\~відповідачем з\~18.11.2005\~року по\~03.03.2021\~року.\~Від шлюбу\~мають двох\~дітей:\~сина [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~та доньку\~ [PERSON] ,\~ [INFO] . Згідно рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 31.03.2021 року з відповідача на користь позивача стягувались аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. на кожну дитину щомісячно. Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19.04.2023 року вказаний розмір аліментів було збільшено до 3000 грн. на кожну дитину щомісяця, але не менше ніж 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття з моменту набранням рішенням законної сили. 07.12.2023 року відкрито виконавче провадження з виконання вказаного рішення (ВП №73534668). На разі, [PERSON] вже є повнолітньою особою і 01.10.2023 року зарахований на навчання факультету мистецтв [PERSON] в Любліні (Польща). Термін закінчення університету 2028 рік (денна форма навчання). [PERSON] як студент не отримує фінансової допомоги від університету, навчання на денній формі позбавляє його можливості працевлаштуватися та одержувати певний дохід, у зв`язку з чим він потребує матеріальної допомоги. З огляду на наведене, позивач просить ухвалити рішення про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання повнолітнього сина, у розмірі 10000 грн. щомісячно, до закінчення ним навчання. Ухвалою суду від 01.07.2024 року у справу було прийнято до розгляду та відкрито провадження. Відповідач правом подачі письмового відзиву на позов не скористався. Позивач та її представник в судовому засіданні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити. Зауважила, що [PERSON] отримує доходи від здачі в оренду нежитлового приміщення, крім того, йому на праві власності належить три автомобілі (елітних категорій). Відповідач позовні вимоги визнав частково, зазначив, що погоджується сплачувати аліменти у мінімальному розмірі. Вказав, що він є інвалідом ІІІ групи, отримує пенсію мінімального розміру та має проблеми зі здоров`ям. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 03.03.2021 року (встановлено згідно відомостей АСДС). Від шлюбу мають двох дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] . На даний час [PERSON] є повнолітнім. 01.10.2023 року він зарахований на навчання факультету мистецтв [PERSON] в Любліні (Польща). Термін закінчення університету 2028 рік (денна форма навчання) (а.с.10-13). Дитина не отримує фінансової допомоги університету, несе витрати на проживання в гуртожитку (місячна вартість проживання 715 злотих). Відповідно до ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Пленум Верховного суду України в своїй постанові № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначає, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. За ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Суд зауважує, що мінімальний розмір аліментів на повнолітню дитину законом не встановлений. Розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та зобов`язання щодо утримання. З матеріалів справи вбачається, відповідач згідно рішення суду сплачує аліменти на доньку [PERSON] , [INFO] , в розмірі 3000 грн. щомісячно (станом на 13.06.2024 року заборгованість зі сплати аліментів становила 19035 грн. (а.ч.9), доказів наявності інших утриманців не надано. У своїй власності станом на 27.08.2024 року має два транспортних засоби: AUDI e-TRON (2019 року випуску), AUDI Q7 (2016 року випуску). Згідно довідки про доходи, останній отримує пенсію по інвалідності ІІІ групи (14166 грн. за період з 01.04.2024 року по 30.09.2024 року). Крім того, з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] також отримує дохід від здачі в оренду нежитлових приміщень (факт здачі в оренду визнано відповідачем в судовому засіданні без зазначення суми доходу). Інших доказів, які б свідчили про неможливість надавати матеріальну допомогу, судом не встановлено. З матеріалів справи вбачається, що навчання [PERSON] є платним. Суд зауважує, що навіть, якщо особа є інвалідом ІІІ групи, але в довідці про стан їх здоров`я відсутні рекомендації щодо неможливості працювати, тобто її не визнано непрацездатною, а тільки рекомендовані певні обмеження в роботі, це є підставною для стягнення з таких батьків аліментів на повнолітніх сина або дочку, які продовжують навчання. Крім того, довідка з Пенсійного фонду України про отримання пенсії з інвалідності сама по собі не є підтвердженням того, у відповідача це єдине джерело доходів (постанова Верховного Суду від 27.02.2019 року у справі № 760/17457/16-ц). З урахуванням того, що повнолітній син відповідача продовжує навчання на денній формі навчання, можливості працевлаштуватися немає, перебуває на утриманні матері, - суд вважає, що він дійсно потребує матеріальної допомоги. Отже, судом встановлена обов`язкова сукупність юридичних фактів, що передбачають обов`язок батьків утримувати повнолітню доньку, яка продовжує навчатися після досягнення повноліття: досягнення [PERSON] віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ним навчання у вищому навчальному закладі, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у відповідача можливості надавати таку допомогу. При вирішенні справи суд бере до уваги ту обставину, що обов`язок по утриманню дитини, в тому числі й повнолітньої, покладається на обох батьків у повній мірі. З огляду на наведене, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання в розмірі 5000 грн. щомісячно, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною 23-х років за умови, що він буде продовжувати навчання. Такий розмір аліментів є розумним і необхідним для забезпечення мінімальних потреб, необхідних для утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", - судовий збір в сумі 1211,20 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави. Статтею 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial