Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-15 00:00:00

Товариство з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" звернулося до суду з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] страхове відшкодування в порядку регресу в сумі 36 657,30 (тридцять шість тисяч шістсот п`ятдесят сім грн. 30 коп.), витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 028,00 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 4 542,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 216550263, укладеного 30.08.2023 з [PERSON] , здійснив страхове відшкодування за шкоду заподіяну відповідачем 04.12.2023 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в м. Запоріжжі під час використання забезпеченого транспортного засобу BMW/320D, державний номерний знак [NUMBER] , транспортному засобу марки Daewoo Lanos, державний номерний знак [NUMBER] , у розмірі 36 657,30 грн. Позивач зазначає, що оскільки відповідач скоїв дорожньо-транспортну пригоду не маючи права керування транспортним засобом та не повідомив страховика про настання страхового випадку, то відповідач повинен компенсувати йому суму виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу. Ухвалою суду від 14.08.2024 позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи в судове засідання, що було призначене на 16.09.2024, яке було відкладено на 16.10.2024 у зв`язку з неявкою відповідача. Учасники справи в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, від відповідача відзиву на позов, заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило, представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності, де також не заперечує проти заочного розгляду справи. За таких обставин, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення за відсутності учасників справи, на підставі доказів, які є в матеріалах справи, без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенню ч.4 ст.223, ч.2 ст.247, ч.1 ст.280 ЦПК України. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. 04.12.2023 року о 14 годині 20 хвилин гр. [PERSON] , керуючи транспортним засобом\~ВМW,\~державний реєстраційний номер [NUMBER] , по вул. Космічна, біля буд. 99 в м. Запоріжжі, не вибрав безпечної швидкості, не дотримався безпечної дистанції, у результаті чого здійснив зіткнення з транспортним засобом Daewoo Lanos д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався попереду. В результаті чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження, завдано матеріальні збитки. Своїми діями [PERSON] порушив вимоги п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, за що передбачена ст. 124 КУпАП. Вказаний факт підтверджується постановою по справі про адміністративне правопорушення ЄУН № 333/11362/23 від 08.02.2024, яка набрала законної сили 20.02.2024 (з.б.а.с.11-а.с.12). Також, у вищевказаній постанові зазначено, що [PERSON] не має посвідчення водія, в зв`язку з чим була складена постанова про притягнення його адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП (а.с.12) 06.12.2023 водій автомобіля Daewoo Lanos, державний номерний знак [NUMBER] , [PERSON] , звернувся до ТДВ "Експрес Страхування" з повідомленням про подію, що має ознаки страхового випадку по полісу ОСЦПВ № ЕР-216550263 від 30.08.2023 та з заявою про страхове відшкодування (а.с.23, 24). ТДВ «Експрес Страхування» було здійснено розрахунок розміру страхового відшкодування, яке склало 36 657,30 грн., що підтверджується страховим актом №4.23.00902-1 від 22.12.2023 (а.с.22) На підставі заяви про виплату страхового відшкодування було здійснено виплату [PERSON] у загальному розмірі 36 657,30 грн., що підтверджується платіжною інструкцією кредитового переказу коштів №68815272 від 22.12.2023 (а.с.21). Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно з ст. 6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі Закон) страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до положення п.22.1 ст.22 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно пп. 38.1.1. п. 38.1.\~Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, зокрема: б) якщо він керував транспортним засобом без права на керування транспортним засобом відповідної категорії; ґ) якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у\~підпункті 33.1.2\~пункту 33.1 статті 33 цього Закону. У відповідності до ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого страхового відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст.ст.12, 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Приймаючи до уваги, що позивач виконав покладені на нього Законом та умовами Договору обов`язки та відшкодував шкоду завдану відповідачем, в зв`язку з чим у нього виникло право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого страхового відшкодування, який останнім не спростовується, суд дійшов висновку, що позовні вимоги товариства з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування"є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.\~141\~ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір сплачений ним при подачі позову. Щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає. \~ \~ \~ \~Із матеріалів справи убачається, що 19.12.2023 між позивачем та адвокатом Беляєвим Юрієм Леонідовичем укладено договір №558/23 про надання правничої допомоги. Згідно додатку №1 до договору №558/23 від 19.12.2023 встановлено тарифи на послуги з правової допомоги. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаннях з розглядом справи, до яких зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. 2 ст. 137 цього Кодексу за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. При цьому, за приписами частини 3 наведеної статті, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Тобто, витрати на правову допомогу відшкодовуються лише у тому випадку, якщо правова допомога реально надавалася у справі тими особами, які одержали за це плату. Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Згідно ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч. 8 ст. 141 цього Кодексу розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини. Аналогічні критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Повертаючись до матеріалів справи, яка розглядається, суд зазначає про те, що відповідно до укладеної угоди адвокат надає позивачу правничу допомогу в обсязі та на умовах, визначених договором, а клієнт зобов`язується своєчасно та в повному обсязі здійснити оплату за надану правову допомогу. З урахуванням наведеного, оцінюючи об`єктивно складність цієї справи, предмет спору з урахуванням ціни позову за майновою вимогою, задоволення судом позовних вимог, враховуючи, складання заяв по суті та відсутність судових засідань у цій справі; з огляду на приписи ч. 2 ст. 141 ЦПК України, суд вбачає наявність підстав для задоволення заяви позивача про стягнення з відповідача у даній справі витрат на правничу допомогу, а саме у розмірі 4 542,00 грн., що відповідає критерію реальності та розумності, та є співмірним, виходячи зі складності, категорії справи, виконаних адвокатом робіт та наданих адвокатських послуг, а відтак заяву представника позивача задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved