Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-15 00:00:00

У вересні 2024 року [PERSON] , яка діє через свого представника [PERSON] , звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з вказаним позовом,\~ мотивуючи тим, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого сторони мають чотирьох дітей: сина [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , доньку [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини між сторонами не склались та рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11.09.2024 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Позивач зазначає, що троє неповнолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] проживають та знаходяться\~ на утриманні матері і виховується нею одноособово. У позові зазначено, що позивач не може самостійно забезпечити належний рівень життя дітей, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, а батько дітей є здоровим та працездатним та має змогу сплачувати аліменти. А тому, позивач просила суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дітей, у poзміpi 1/2 частини\~ з ycix видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення даного позову i до досягнення дітьми повноліття. Білоцерківський міськрайонний суд Київської області своєю ухвалою від 19.09.2024\~ прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, призначив справу до розгляду (а.с. 33). Позивач в судове засідання не з`явилась, 10.10.2024 на електронну адресу суду направила клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідно до положення ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав, зазначив, що сторони проживали разом до 05.03.2022, після чого позивач разом з дітьми виїхали за кордон, наразі проживають у Польщі. Вказує, що по усній домовленості з [PERSON] він висилав кошти на дітей. При спілкуванні з дітьми стало відомо, що [PERSON] має іншого чоловіка. Відповідач раніше працював та весь час вкладав кошти у сім`ю, однак на даний час, має незадовільний стан здоров`я, не має постійної роботи, дохід мінливий (близько 10000-12000 гривень на місяць), тоді як позивач отримує у Польщі по 800 злотих на кожну дитину. Стверджує, що між сторонами була усна домовленість стосовного того, що відповідач не претендує на житло, а позивач не буде стягувати аліменти. Просив долучити до матеріалів справи копії медичної документації та довідку про місце проживання. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , Посіда [PERSON] , [INFO] ,\~ що стверджується свідоцтвами про народження дітей серія [NUMBER] \~ від 05.12.2007 року, серія [NUMBER] \~ від 09.07.2014\~ року, серія [NUMBER] від 26.09.2018 року (а.с.16,18,21). Встановлено, що діти сторін зареєстровані разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , згідно витягу з реєстру Білоцерківської міської територіальної громади\~ №15.2-03/3257 (а.с.24), а відповідач проживає окремо від\~ дітей\~ та зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.32). Зі змісту позовної заяви слідує, що подружжя проживає окремо, відповідач ухиляється від утримання дітей, не надає належної матеріальної допомоги їм, на користь інших осіб аліментів не сплачує. Позиція суду та оцінка аргументів сторін. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. 2. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. 3.Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до ст.183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. На підставі ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснив, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Отже, судом встановлено, що відповідач перебуває у працездатному віці, проживає окремо від дітей, та має змогу сплачувати аліменти на утримання дітей, не заперечує свого обов`язку утримувати їх. Відповідач просив врахувати, що має незадовільний стан здоров`я, що ускладнює його працевлаштування та постійно потребує кошти на лікування. Відповідачем до матеріалів справи долучено медичну документацію з якої вбачається, що [PERSON] встановлено діагноз: депресивний розлад з іпохондрічним компонентом, хронічна ішемія головного мозку 1 ст. з вестибулярним, цереброастенічними синдромами, гіперліпідемія (консультаційний висновок невропатолога від 03.04.2024); соматоморфний розлад; хронічна ішемія головного мозку 1 ст. з вестибулярним, цереброастенічними синдромами, ветреброгенна дорсалгія, помірний міофасціальний больовий синдром, поліартрит (консультаційний висновок невропатолога від 31.07.2023); соматоформний розлад (консультаційний висновок психіатра від 18.05.2021). А також протокол МРТ обстеження шийного відділу хребта, заключення УЗ дуплексного сканування магістральних судин шиї, заключення ехокардіографії. А тому, з огляду наведеного та враховуючи незадовільний стан здоров`я відповідача, обгрунтування позиції сторони відповідача, суд вважає за можливе визначити аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходу на утримання трьох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , Посіда [PERSON] , [INFO] . Згідно із ч. 1 ст. 191 СК України, ч.1 ст. 430 ЦПК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову, а рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню. Також, суд вважає за можливе роз`яснити сторонам, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них (ст. 192 СК України). Згідно з ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в сумі 1211,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial