Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-09 00:00:00

У травні 2024 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просила позбавити [PERSON] батьківських прав відносно дочки [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову зазначала, що з 14 вересня 2012 року вона та [PERSON] перебували у шлюбі. 28 вересня 2015 року рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області відповідача [PERSON] оголошено усиновлювачем [PERSON] , [INFO] . 16 серпня 2021 року рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області шлюб між сторонами розірвано. Ще під час шлюбу відповідач почав нехтувати своїми батьківськими обов`язками, не турбувався про дочку та ігнорував її. Не вітав її із днем народження та іншими святами, не відвідував дочку після операційного втручання, не підтримував її ні фінансово, ні морально. Наразі неповнолітня [PERSON] , [INFO] , проживає із нею в їхній новій сім`ї, чоловік позивача [PERSON] бере активну участь у житті дитини, фінансово її підтримує, піклується та проводить з нею вільний час. Із 2020 року відповідач [PERSON] жодного разу не привітав дочку із днем народження чи іншими святами, не піклується про її вільний час, оздоровлення, виховання та не спілкується із дитиною. Відповідач самоусунувся від виховання та утримання дочки. Зазначені вище факти можна розцінювати як ухилення відповідача від виховання дочки, свідоме нехтування ним своїми батьківськими обов`язками. Позивач [PERSON] та її представник адвокат Ліщук О.В. у суді позов підтримали, просили суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у суді позов визнав повністю та не заперечував проти його задоволення. Третя особа Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області у судове засідання не з`явився, подав до суду письмові пояснення, у яких просив суд розгляд справи здійснювати за відсутності їхнього представника та задовольнити позов. Також надав суду висновок про доцільність позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав відносно його дочки [PERSON] . Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З`ясувавши позицію учасників справи, дослідивши матеріали справи, враховуючи, що визнання відповідачем позову закону не суперечить, прав, свобод чи інтересів інших осіб не порушує, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав. Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що з 14 вересня 2012 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у шлюбі. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 16 серпня 2021 року відповідача [PERSON] оголошено усиновлювачем дочки позивача [PERSON] , [INFO] . На підставі вказаного рішення суду Броварським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) внесено відповідні зміни до актового запису про народження 09 вересня 2010 року [PERSON] , складеного 17 вересня 2010 року Богуславським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 16 серпня 2021 року, ухваленим у цивільній справі № 361/8371/20, шлюб між сторонами розірваний. Після розірвання шлюбу сторін, їхня неповнолітня дочка [PERSON] проживає разом із матір`ю та перебуває на її утриманні. Із посвідчення серії [NUMBER] від 16 листопада 2023 року вбачається, що позивач [PERSON] є матір`ю трьох дітей: [PERSON] , 2010 року народження, [PERSON] , 2016 року народження, та [PERSON] , 2021 року народження. 09 січня 2024 року [PERSON] і [PERSON] уклали шлюб, шо підтверджується копією свідоцтва серії [NUMBER] від 09 січня 2024 року. 19 серпня 2024 року Броварським міськрайонним судом Київської області видано судовий наказ у цивільній справі № 361/7993/24 про стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на дочку [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 13 серпня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно із актом депутата Броварської міської ради Броварського району Київської області Кісліциної М.С. від 02 травня 2024 року обстеження житлово-побутових умов за адресою: [ADDRESS] , склад сім`ї: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , 2010 року народження, [PERSON] , 2016 року народження, [PERSON] , 2021 року народження, встановлено, що відповідач [PERSON] колишній чоловік [PERSON] не проживає зі своєю дочкою [PERSON] , 2010 року народження, яка проживає за вказаною адресою, не зустрічається із нею та зі слів матері не забезпечує дитину фінансово, не бере участі у вихованні дитини. Відповідно до характеристики учениці 7-Є класу [PERSON] , виданої 01 травня 2024 року Броварським ліцеєм № 9, дитина навчається у ліцеї із 2022 року. Протягом навчання зарекомендувала себе здібною ученицею, має достатній рівень знань, умінь та навичок з усіх предметів. Мати дитини [PERSON] приділяє належну увагу вихованню дочки, її духовному і культурному розвитку, систематично відвідує батьківські збори, підтримує зв`язок зі школою, займається вихованням дочки добросовісно, дбає про фінансове забезпечення дитини та є для неї зразком поведінки. Батько дитини школу не відвідує. Із копії нотаріально посвідченої заяви від 20 травня 2024 року вбачається, що відповідач [PERSON] не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо його дочки [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 12, ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За змістом ч. 1 ст. 77, ч. 1 ст. 80 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. У ч. 2 ст. 77 ЦПК України визначено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно із ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки чи інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 року № 2402-III встановлено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. За змістом ч. ч. 2, 3 ст. 150, ч. ч. 1, 2 ст. 155 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Пленум Верховного Суду України в абз. 2 п. 16 постанови № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно із ч. 1 ст. 242 СК України якщо усиновлювач був записаний матір`ю, батьком усиновленої ним дитини, він може бути позбавлений батьківських прав за наявності підстав, встановлених у статті 164 цього Кодексу. У п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України встановлено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. 16 липня 2024 року рішенням виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області за № 781 затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] відносно дочки [PERSON] . Того ж дня, 16 липня 2024 року, Органом опіки та піклування в особі виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області надано до суду висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] , у якому зазначено, що на засіданні комісії був присутній батько [PERSON] , який підтвердив факт того, що він самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків відносно дочки [PERSON] та не заперечував щодо позбавлення його батьківських прав відносно цієї дитини. Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги факт, що [PERSON] не спілкується із дочкою, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не цікавиться її життям, не забезпечує медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на фізичний розвиток як складову виховання, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, матеріально дитину не утримує, Орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно дочки [PERSON] , [INFO] . Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідач [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків відносно дочки [PERSON] , [INFO] , ухиляється, проти позбавлення його батьківських прав щодо цієї дитини не заперечує, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] доведений у суді, ґрунтується на вимогах закону та підлягає задоволенню. Враховуючи визнання позову відповідачем [PERSON] до початку розгляду справи по суті, суд вважає, що позивачу [PERSON] згідно із ст. ст. 141, 142 ЦПК України із державного бюджету підлягає поверненню 50 % сплаченого нею відповідно до платіжної інструкції № 0.0.3620043300.1 від 01 травня 2024 року судового збору в розмірі 605 грн. 60 коп., така ж сума судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved