Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-20 00:00:00

16 вересня 2024 року до суду надійшла заява [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. В обґрунтування заявлених вимог заявник посилається на те, що [PERSON] , [INFO] , дівоче прізвище « [PERSON] » 09.03.1984 року уклала шлюб з [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Після реєстрації шлюбу змінила дівоче прізвище [PERSON] на прізвище чоловіка « [PERSON] ». Відповідно до паспорта громадянина України [NUMBER] , виданого Дзержинським МВ УМВС України в Донецькій області 12.03.1999 року, її прізвище ім`я по-батькові на українській мові зазначено, як « [PERSON] ». 17 грудня 1998 року [PERSON] подарував [PERSON] житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] , договір дарування будинку ААР №056463 посвідчено державним нотаріусом Дзержинської державної нотаріальної контори зареєстровано в реєстрі за №2-2547 та 22.12.1998 року зареєстровано бюро технічної інвентаризації за реєстровим №1938. При оформленні договору дарування будинку ААР №056463 нотаріус, що посвідчував даний договір, викладаючи його українською мовою, вніс в текст договору, те що: «Гр. [PERSON] подарував, а гр. [PERSON] прийняла дар жилий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] (тридцять три), на земельній ділянці». Нотаріус вніс в текст договору дарування прізвище обдарованої на російській мові «Чеботарева» замість « [PERSON] », як зазначено в паспорті громадянина України [NUMBER] , тобто виклав його з помилкою. Внаслідок такої помилки, виникла певна невідповідність між документом, що посвідчує особу, а саме паспортом громадянина України [NUMBER] від 12.03.1999 року та правовстановлюючим документом, а саме договором дарування будинку ААР №056463 від 17 грудня 1998 року. Таким чином, допущені при перекладі прізвища з російської на українську мову розбіжності, не дають можливості розпоряджатися належним їй майном, у зв`язку з чим виникає необхідність встановити факт належності правовстановлюючого документу, а саме договору дарування будинку ААР №056463 від 17 грудня 1998 року [PERSON] . Просить суд встановити факт, що договір дарування будинку ААР №056463 укладений між [PERSON] та [PERSON] нотаріально посвідчений 17 грудня 1998 року державним нотаріусом Дзержинської державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за №2-2547 належить [PERSON] , [INFO] . 19 вересня 2024 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська відкрито провадження по справі та призначено судове засідання. Від заявника [PERSON] надійшла заява з проханням розглядати справу за його відсутності та задовольнити її повністю. Представник заінтересованої особи Торецької міської військової адміністрації Бахмутського району Донецької області в судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки суду невідомі. Дослідивши матеріали справи, враховуючи позицію заявника, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , [INFO] , дівоче прізвище « [PERSON] », 09.03.1984 року уклала шлюб з [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.11). Після реєстрації шлюбу змінила дівоче прізвище « [PERSON] » на прізвище чоловіка « [PERSON] ». Відповідно до паспорта громадянина України [NUMBER] виданого Дзержинським МВ УМВС України в Донецькій області 12.03.1999 року, прізвище ім`я по-батькові заявника зазначено, як « [PERSON] » (а.с.5, 6). Як зазначено в договорі дарування будинку, посвідченого державним нотаріусом Дзержинської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за №2-2547 та 22.12.1998 року зареєстрованого бюро технічної інвентаризації за реєстровим №1938, « Гр. [PERSON] подарував, а гр. [PERSON] прийняла дар жилий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] (тридцять три), на земельній ділянці» (а.с.12, 13). Нотаріус вніс в текст договору дарування прізвище обдарованої на російській мові « [PERSON] » замість « [PERSON] », як зазначено в паспорті громадянина України [NUMBER] . Згідно п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище ім`я по-батькові, місце та час народження якої, що зазначені в документів не збігаються з ім`ям по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Факт належності\~ [PERSON] \~договору дарування\~будинку укладеного\~між [PERSON] \~та [PERSON] \~нотаріально посвідченого\~17\~грудня 1998\~року державним\~нотаріусом Дзержинської\~державної нотаріальної\~контори,\~зареєстрованого в\~реєстрі за\~№2-2547,\~підтверджується:\~копією паспорта\~громадянина України,\~копією свідоцтва\~про народження\~та копією\~договору дарування. Таким чином, суд находить доведеним той факт, що договір дарування будинку за адресою: [ADDRESS] , укладений між [PERSON] та [PERSON] нотаріально посвідчений 17 грудня 1998 року державним нотаріусом Дзержинської державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за №2-2547, належить [PERSON] , [INFO] . Враховуючи ті обставини, що встановлення даного факту не суперечить діючому законодавству і тягне для заявника юридичні наслідки, які мають для нього значення, суд вважає за необхідне задовольнити заяву. На підставі викладеного та

Outcome: approved