Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-10 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача 02.07.2024 року до Звенигородського районного суду Черкаської області надійшла дана позовна заява, в якій позивач просить змінити спосіб присуджених до стягнення аліментів, визначений рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 06.03.2018 року у справі № 233/4728/17, із стягнення в твердій грошовій сумі на стягнення у частці від заробітку, а саме стягувати з [PERSON] , [INFO] , (адреса реєстрації: [ADDRESS] , громадянина України, РНОКПП [NUMBER] ) на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 зі всіх видів заробітку (доходу відповідача), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця і до повноліття дитини [PERSON] . В обґрунтування позову зазначає, що вона перебувала у цивільному шлюбі з відповідачем [PERSON] до 2016 року. З січня 2016 року їх сімейне життя з відповідачем було фактично припинене. Від спільного проживання мають дитину [PERSON] , [INFO] , яка проживала весь час з позивачем і до тепер. 06.03.2018 року Костянтинівським міськрайонний судом Донецької області було винесено рішення про стягнення аліментів з відповідача на її користь на утримання дитини [PERSON] у розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень, що підлягає індексації відповідно до закону, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 04.10.2017 року до досягнення дитиною повноліття. На даний час матеріальний стан позивача змінився, оскільки: зросли витрати на утримання дитини у зв`язку із зростанням цін на продукти та одяг, підвищенням прожиткового рівня на дитину відповідного віку. В зв`язку зі збройною агресією російської федерації проти України, позивач з дитиною змушені були покидати свою домівку і переїжджати жити в м. Звенигородка Черкаської області, що підтверджується відповідною довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 15.05.2023 року № 7109- 7001784670, копія додається. [PERSON] стояла на обліку в центрі зайнятості, однак знайти роботу не вдалося, що підтверджується. Крім того, позивачу стало відомо, що матеріальний стан відповідача також змінився, він став військовослужбовцем, тому отримує більшу заробітну плату та може сплачувати більший розмір аліментів на утримання дочки. Відповідач був належно повідомлений про розгляд справи, шляхом направлення ухвали про відкриття провадження та копії позовної заяви на адресу реєстрації, а також відповідач був повідомлений про розгляд справи шляхом оголошення на веб-сайті Звенигородського районного суду, що відповідно до вимог ч. 11 ст. 128ЦПК України - з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, однак, відзив до суду на позов не надав, про причини неподання суду відзиву не повідомив, зустрічного позову не пред`являв, а тому враховуючи ч.8\~ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. \~Ухвалою судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 13.08.2024 було відкрито провадження. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Позивачем подано заяву про витребування доказів, у задоволенні якої ухвалою Звенигородського районного суду Черкаської області від 11.10.2024 року відмовлено. Згідно з ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вважає, що позов підлягає до задоволення. У суді\~встановлено,\~що згідно свідоцтва про народження, серія [NUMBER] від 29.07.2016 року, виданого Костянтинівським міським відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] народилася [INFO] , про що в Книзі реєстрації народжень 29.07.2016 року зроблено відповідний актовий запис за № 498. Батьками дитини записані: [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 06.03.2018 року стягнуто аліменти з відповідача на користь позивача на утримання дитини [PERSON] у розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень, що підлягає індексації відповідно до закону, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 04.10.2017 року до досягнення дитиною повноліття (а.с.8-9). На підставі вказаного рішення був виданий виконавчий лист (а.с.10). Позивач з дитиною переїхали проживати в м. Звенигородка Черкаської області, що підтверджується відповідною довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 15.05.2023 року № 7109- 7001784670 (а.с.11-12). Згідно акту складеного депутатом Звенигородської міської ради в присутності свідків [PERSON] та [PERSON] від 27.06.2024 року вбачається, що [PERSON] та її дочка [PERSON] зареєстровані та проживають, як внутрішньо переміщені особи в [ADDRESS] . Батько дитини [PERSON] з сім`єю не проживає. Дитина знаходиться на повному забезпеченні матері (а.с.13). З довідки виданої директором Звенигородської гімназії №4 Звенигородської міської ради [PERSON] від 15.05.2024 року №51 [PERSON] дійсно навчається в Звенигородській гімназії №4 в 1му класі (а.с.16). \~\~\~\~\~\~ Мотиви, з яких виходить суд, застосування норм права, оцінка аргументів сторін. за змістом\~ст. 51 Конституції України\~дитинство являється об`єктом охорони держави. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно\~ст.8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до\~ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 2\~ст.182 СК України\~встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до ч.3\~ст. 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтями\~183,\~184 СК України\~встановлено, що за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі\~статтею 181 СК України\~способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Таким чином законодавець чітко визначив, по-перше, що аліменти стягуються або у частці, або у твердій грошовій сумі. По-друге, правом вибору виду аліментів (частка чи грошова сума) наділений той з батьків, з ким проживає дитини. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту її інтересів, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. Змінюючи спосіб стягнення аліментів з платника суд має визначити їх розмір за правилами, встановленими\~ст. 182 СК України, тобто з урахуванням стану здоров`я та матеріального становища дитини, стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей і інших утриманців, наявності рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведених стягувачем аліментів витрат платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інших обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями\~ст.192 СК України\~зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Зазначена правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 5 лютого 2014 року у справі № 6-143цс14. Позовні вимоги [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів ґрунтуються на недостатності суми фактично стягуваних аліментів для забезпечення потреб дитини. В будь-якому випадку, відповідно до ч. 3\~ст. 181 СК України\~право обирати та змінювати спосіб стягнення аліментів на утримання дітей належить їх стягувачу. Діюче законодавство надає позивачу право обирати спосіб стягнення аліментів на утримання дитини, а при необхідності - змінювати його. Позивач скористалася своїм правом, визначив способом стягнення аліментів - їх присудження у частці від доходу боржника. Крім того,\~закон\~не встановлює обов`язку доведення мотивів, на підставі яких позивач бажає скористатися такою можливістю. Вирішуючи питання щодо зміни способу стягнення аліментів суд бере до уваги, що відповідач відзиву або будь яких заперечень до суду не надав, є чоловіком працездатного віку, не надав доказів, щодо свого місця роботи чи перебування на обліку в Державній службі зайнятості. Крім цього не надав доказів про свій стан здоров`я, зокрема який впливає на працездатність, наявності чи відсутності на праві власності, володінні та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, а також не надав будь - яких інших доказів, які б давали підстави вважати, про неможливість надання ним допомоги на утримання дитини саме у такому розмірі, при цьому позивач має право вибору способу стягнення аліментів, відтак суд приходить до висновку про наявність підстав для зміни способу стягнення аліментів та стягнення їх у частці від доходу. Така зміна способу стягнення аліментів буде відповідати інтересам дитини та засадам справедливості, добросовісності та розумності. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до вимог ч. 6\~ст. 141 ЦПК України\~якщо позивача, на користь якого ухвалено судове рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Відтак, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 1211,20 грн. На підставі викладеного та ст. 180,181,183,191 СК України,

Outcome: approved