Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-15 00:00:00

Представник позивача адвокат Виноградський Антон Павлович звернувся до суду з позовом до акціонерного товариства «Ідея Банк», в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Миколайовичем, зареєстрований в реєстрі за №105954 від 08.06.2021, мотивуючи тим, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Миколайовичем вчинено виконавчий напис №105954 від 08.06.2021 про стягнення з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», якому товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Дінеро», відступило право вимоги на підставі Договору факторингу №22-08/19 та Додаткової угоди 5 від 31.10.2019 за\~ Кредитним договором №АG6998464 від 23.04.2019, укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дінеро» та [PERSON] невиплачені в строк грошові кошти в розмірі 19218 гривень за період з 31.10.2019 по 26.05.2021, з яких: 7000 гривень заборгованість за тілом кредиту; 12168 гривень заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами та комісією; 50 гривень плата за вчинення виконавчого напису. 02.09.2021 постановою приватного виконавця було відкрито виконавче провадження ВП №66692563 про стягнення з позивача на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в розмірі 19218 гривень та 1921 грн. 80 коп. виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця. При цьому, помилково зазначено інший реєстраційний номер виконавчого напису. Постановою від 22.02.2024 у вказаному виконавчому провадженні було замінено стягувача ТОВ «Вердикт Капітал» на його правонаступника ТОВ «ДЕБТ ФОРС». Проте, позивач вважає, що вищезазначений виконавчий напис було вчинено з порушенням вимог чинного законодавства України та не випливає з безспірної вимоги. Жодних досудових вимог, претензій, інших документів щодо сплати заборгованості за кредитним договором позивачем не отримувалося. Про наявність спірної заборгованості, вимог по сплаті кредитної заборгованості, відступлення прав вимоги, виконавчого напису нотаріуса та виконавчого провадження позивач дізнався лише у лютому 2024 року після того, як було заблоковано його банківську картку внаслідок накладення арешту приватним виконавцем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999. Під час вчинення виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999. Оспорюваний виконавчий напис було вчинено нотаріусом 08.06.2021\~ - в період часу, коли законодавством не було передбачено можливості вчинення виконавчого напису на підставі кредитного договору. Приватний нотаріус Остапенко Є.М. під час вчинення виконавчого напису не врахував той факт, що позивачем жодна досудова вимога не отримувалася, а вимога ТОВ «Вердикт Капітал»\~ не є безспірною, оскільки позивач вважає суму заборгованості завищеною, нараховані відсотки, комісію та пеню незаконними, строк позовної давності пропущеним. Враховуючи вищевикладене позивач вважає, що виконавчий напис, вчинений 08.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округ Остапенком Є.М., зареєстрований в реєстрі за №105954, вчинено з порушенням чинного законодавства України, оскільки нотаріус посилався на нечинний п. 2 Переліку та вимога ТОВ «Вердикт Капітал», якому товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Дінеро», відступило право вимоги на підставі Договору факторингу №22-08/19 та Додаткової угоди 5 від 31.10.2019 за\~ Кредитним договором №АG6998464 від 23.04.2019, не є безспірною, а позивач не був належним чином повідомлений про наявність такої вимоги з боку ТОВ «Вердикт Капітал» і, відтак, був позбавлений можливості заперечити щодо її задоволення в сумі, передбаченій в оскаржуваному виконавчому написі. Відзиву на позов відповідачем та письмових пояснень третіми особами: приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. та приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Лужинецьким Павлом Вікторовичем до суду не надано, хоча своєчасно та належним чином учасники повідомлялися про відкриття провадження у справі з роз`ясненням прав на подання відзиву на позов, заперечень та письмових пояснень, що підтверджується поштовими повідомленнями та довідками про доставку електронних листів. Розгляд справи проводиться в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін. Дослідивши в судовому засіданні письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. За загальним правилом ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Відповідно до ст. 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, визначених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.ч. 5-6 ст.81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В ст.89 ЦПК України законодавець закріпив, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 23.04.2019 між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дінеро» та [PERSON] , тобто позивачем, було укладено договір короткострокового кредиту - Договір кредитної лінії №№АG6998464, а також 28.04.2019 додаткову угоду №АМ1829224 до Спеціальних умов для коросткострокового кредиту Договору кредитної лінії №АG6998464, згідно яких позивач отримав кредит у загальному розмірі 7000 гривень, строком до 05.07.2019 зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,40% в день, реальна річна відсоткова ставка:504%. Зазначені обставини підтверджуються копіями вказаного договору, додаткової угоди (а.с.12-16). 08.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем на підставі статті 87 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, було вчинено виконавчий напис №105954 про стягнення з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», якому товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Дінеро», відступило право вимоги на підставі Договору факторингу №22-08/19 та Додаткової угоди 5 від 31.10.2019 за\~ Кредитним договором №АG6998464 від 23.04.2019, укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дінеро» та [PERSON] , невиплачені в строк грошові кошти в загальному\~ розмірі 19218 гривень за період з 31.10.2019 по 26.05.2021, з яких: 7000 гривень заборгованість за тілом кредиту; 12168 гривень заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами та комісією; 50 гривень плата за вчинення виконавчого напису (а.с.19). 02.09.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Лужинецьким Павлом Вікторовичем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого напису №167320, вчиненого 08.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в розмірі 19218 гривень. (а.с.8-9). 22.02.2024 постановою приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Клименюка А.М. замінено стягувача ТОВ «Вердикт Капітал» на його правонаступника ТОВ «Дебт Форс» у виконавчому провадженні №66692563 на підставі ухвали Овруцького районного суду Житомирської області від 09.01.2024 у справі №286/4855/23 (а.с.17-18). Звертаючись до суду із позовом, позивач вказував на те, що виконавчий напис нотаріуса є таким, що не підлягає виконанню, оскільки на момент вчинення виконавчого напису набрала чинності постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №826/20084/14, залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017, якою визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", зокрема, в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в тому числі за кредитними договорами. Будь-яких договорів між ним та ТОВ «Вердикт Капітал», посвідчених нотаріально, укладено не було. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року№ 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ вищевказаного Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Відповідно до п. 1 Переліку документів за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172, для одержання виконавчого напису надаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Згідно з пунктами 1.1., 1.2., 3.2., 3.5. Глави 16 "Вчинення виконавчих написів" Розділу ІІ "Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій" Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999. Під час вчинення виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999. Постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 до вказаного вище Переліку внесені зміни, зокрема, доповнено новим розділом такого змісту "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин" відповідно до якого для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Разом з тим, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017, визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", зокрема, в частині пункту 2 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Згідно з пунктом 10.2. постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 "Про судове рішення в адміністративній справі" визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта. Київський апеляційний адміністративний суд, взявши до уваги зазначений пункт 10.2. постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 "Про судове рішення в адміністративній справі", дійшов висновку про необхідність визнання нечинною Постанови Кабінету міністрів України № 662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів в частині, з моменту її прийняття. Відповідно до ч. 5 ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч.4 ст.263 ЦПК України). У Постанові Великої Палати Верховного Суду №910/13233/17 від 29 січня 2019 року зазначено, що вчинення виконавчого напису за кредитним договором є неправомірним (таке право не передбачено законом), оскільки Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017 року, (залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі № 826/20084/14), визнав незаконною та нечинною постанову КМУ № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» зокрема в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів - в тому числі за кредитними договорами. Отже, на момент вчинення виконавчого напису 08.06.2021 - набрало чинності судове рішення, яким визнана незаконною та нечинною Постанова Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року, якою Перелік був доповнений новим розділом щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Така обставина дає суду підстави дійти висновку про те, що вчинений виконавчий напис для стягнення боргу з позивача базується на правочині, що не передбачає звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів, оскільки на момент його вчинення зміни до Переліку, якими було запроваджено можливість вчинення виконавчих написів по стягненню заборгованості з підстав, що випливають з кредитних правовідносин, були визнані нечинними судовим рішенням. В матеріалах справи відсутні докази того, що укладений між товариством та позивачем кредитний договір, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, був посвідчений нотаріально, тому вказані обставини є підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду № 172/1652/18 від 21.10.2020. Окрім цього слід зазначити, що у постанові від 13 жовтня 2021 року у справі № 554/6777/17-ц (провадження № 61-17750св20) Верховний Суд зазначив, що чинне законодавство України не зобов`язує нотаріуса викликати позичальника і з`ясовувати наявність чи відсутність його заперечень проти вимог позикодавця. Проте, право позичальника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення. Однак, враховуючи те, що нотаріальне провадження є безспірним, для забезпечення такої безспірності нотаріусові бажано з`ясувати у позичальника наявність заперечень щодо вчинення виконавчого напису або сплати ним боргу. Учинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між ним та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Таким чином, нотаріус зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Однак, матеріали даної справи відомостей про отримання позивачем (боржником) відповідного повідомлення не містять. За встановлених обставин, зважаючи, що вчинений виконавчий напис для стягнення боргу з позивача базується на правочині, що не передбачає звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів, суд приходить до висновку, про наявність правових підстав для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп., який відповідно до ст.141 ЦПК підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved