Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-21 00:00:00

У жовтні 2024 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до Білобожницької сільської ради Чортківського району про визнання права власності на майно. В позовній заяві позивач вказав, що [PERSON] є племінником померлого [PERSON] та спадкоємцем другої черги за правом представлення щодо майна померлого. Родинні зв`язки між ними підтверджуються наступним. У шлюбі [PERSON] та [PERSON] (дід та баба позивача) народилися діти - [PERSON] та [PERSON] . Дядько позивача [PERSON] народився [INFO] . Мати позивача [PERSON] народилася [INFO] . 20.01.1960 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, [PERSON] було присвоєно прізвище [PERSON] . У шлюбі народився [PERSON] , [INFO] . [INFO] померла баба позивача [PERSON] . Відповідно до довідки від 05.02.2024 №42, виданої Білобожницькою сільською радою Чортківського району Тернопільської області, станом на 01 липня 1990 року в господарстві №116, згідно із записом в погосподарській книзі [ADDRESS] була зареєстрована і проживала [PERSON] - голова сім`ї, яка померла [INFO] . Також зазначено, що домоволодіння є двором колгоспника. Правовстановлюючий документ на домоволодіння, що знаходиться за вищезгаданою адресою, відсутній. Відповідно до даних Спадкового реєстру спадкова справа щодо майна померлої [PERSON] не заводилась. Інформація щодо заповітів від \~ \~ \~ \~її імені відсутня. Згідно з довідкою № 41 від 05.02.2024, виданою Білобожницькою сільської радою Чортківського району Тернопільської області, на час відкриття спадщини з [PERSON] проживав і був зареєстрований її \~ \~ \~ \~син [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті була відкрита спадщина на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та заведена спадкова справа №71988790. Відповідно до довідки від 29.01.2024 №36, виданої Звиняцьким старостинським округом Білобожницької сільської ради, [PERSON] , який помер [INFO] , проживав та був зареєстрований в житловому будинку в [ADDRESS] . На день смерті проживав та був зареєстрований один. Оскільки на момент смерті [PERSON] з ним ніхто не проживав, спадкоємці, які отримали його спадщину в порядку ч. 3 статті 1268 ЦК України, відсутні. Відповідно до листа приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу Доліби О. В. № 226/02-14 від 22.06.2024 року, станом на 22.06.2024 \~ \~ \~ \~інші заяви про прийняття спадщини не надходили, а також свідоцтва про право на спадщину в рамках спадкової справи щодо майна [PERSON] не видавались. Отже, позивач є єдиним спадкоємцем, який звернувся із заявою про прийняття спадщини померлого. Вказаним листом йому повідомлено, що у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно інформація щодо зареєстрованих прав власності на житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] , станом на 22.06.2024 року відсутня. У разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися в судовому порядку. Тому позивач [PERSON] просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування після смерті дядька. Позивач [PERSON] та його представник адвокат Щадей Н. В. в підготовче судове засідання не з`явилися, представник надала заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують, просять задовольнити, у випадку визнання позову відповідачем повернути 50 % сплаченого судового збору. Представник відповідача Білобожницької сільської ради Чортківського району Тернопільської області в підготовче судове засідання не з`явився, від сільської ради надійшла заява про визнання позову, справу просили розглядати без участі представника. Суд, дослідивши письмові докази в справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких мотивів. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України ухвалення в підготовчому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 206 вищезазначеного Кодексу в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову в даній справі не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 82 цього ж Кодексу обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Судом встановлено, що [INFO] помер дядько позивача [PERSON] . Після його смерті залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку\~з господарськими\~будівлями і\~спорудами,\~що знаходиться\~за адресою:\~ [ADDRESS] . Позивач [PERSON] після смерті дядька відповідно до ст. 1268 Цивільного кодексу України є спадкоємцем його майна і спадщина належить йому з часу її відкриття. Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно, задовольнивши позов. Згідно ч. 1 ст. 142 Цивільного процесуального кодексу України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи те, що відповідач позовні вимоги визнає, суд приходить до висновку про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків сплаченого судового збору в сумі 968,96 гривень згідно квитанції АТ «Таскомбанк» № 9810-0698-6870-5870 від 03.10.2024, що становить 484,48 гривень.

Outcome: approved