Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-17 00:00:00

Представник позивачів адвокат Симоненко Тарас Вікторович 21.08.2024 звернувся до Оржицького районного суду Полтавської області із вищевказаним позовом. Позовні вимоги мотивував\~тим, що [INFO] померла бабуся позивачів [PERSON] , яка проживала за адресою: [ADDRESS] . За життя нею було складено заповіт, яким остання зробила наступне розпорядження на випадок свої смерті: все належне їй за життя майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що їй буде належати і на що вона буде мати право заповіла позивачам [PERSON] та [PERSON] . Оскільки позивачам не було відомо про наявність заповіту, складеного [PERSON] на їх користь, та перебуванням [PERSON] на лікарняному, вони не змогли вчасно, в установлений строк звернутися до нотаріуса із заявами про прийняття спадкового майна, в зв`язку з чим і звернулися до суду з даним позовом. На підставі вищенаведеного, представник позивачів просить суд визначити додатковий строк (3 місяці) для подачі позивачами заяв про прийняття спадщини за заповітом. В судове засідання учасники справи не з`явилися, направивши до суду письмові заяви про розгляд справи без їх участі. При цьому від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі, заявлені позовні вимоги підтримують в повному обсязі, а відповідач в своїй заяві при розгляді справи покладається на розсуд суду. Від третьої особи приватного нотаріуса\~Черненко О.О.до суду надійшов лист про розгляд справи без її участі, не заперечує проти задоволення позову. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд ухвалює рішення без проведення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши докази і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є рідними онуками [PERSON] , 1951 року народження (а.с.9-19). [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , місце смерті: с. Маяківка,\~Лубенський\~район, Полтавська область (а.с.22). Відповідно до заповіту від 08.06.2021 року [PERSON] , [INFO] , місце народження с. Маяківка, Оржицький район, Полтавська область, зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , на випадок своєї смерті зробила розпорядження: все належне їй за життя майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що їй буде належати і на що вона за законом матиме право, заповіла в рівних частинах [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.23). Згідно довідки №02.1-28/1045 від 23.07.2024 виданої виконавчим комітетом Оржицької селищної ради [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , на день смерті була зареєстрована у житловому будинку за номером [ADDRESS] . На день смерті [PERSON] та протягом шести місяців з дня її смерті за цією адресою ніхто не був зареєстрований (а.с. 35). Відповідно до довідки від 31.05.2024 [PERSON] знаходився на амбулаторному лікуванні у лікаря невролога з 27.05.2024 по 31.05.2024 (а.с.36). Приватним нотаріусом Лубенського районного нотаріального округу Полтавської області Черненко О.О. постановою від 13.08.2024 року було відмовлено [PERSON] \~у видачі\~свідоцтва про\~право на спадщину після смерті [PERSON] , так як він в установлений законом строк не подав заяву про прийняття спадщини та зазначила, що інших спадкоємців, які прийняли спадщину, немає (а.с.37). З наданої інформації приватним нотаріусом Лубенського районного нотаріального округу Полтавської області Черненко О.О. вбачається, що спадкова справа щодо майна померлої [INFO] [PERSON] відсутня, а заповіт від 08.06.2021 зареєстрований в реєстрі за № 668 є чинним (а.с.59-65). Згідно зі статтею 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини суд визнав поважними. Предметом спору є встановлення додаткового строку для прийняття спадщини позивачам, оскільки останні після смерті своєї бабусі, будучи її спадкоємцями за заповітом, пропустили строк для прийняття спадщини. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивачі вказували, що вони не знали про існування вищевказаного заповіту, тому не змогли вчасно звернутися до нотаріуса з відповідною заявою протягом визначеного законом строку. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини у такому випадку суд враховує свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Аналогічні за змістом висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17, від 06 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17. З вказаними висновками погодився Верховний Суд у постановах від 12 вересня 2018 року у справі № 484/3221/17 (провадження № 61-22510св18), від 10 січня 2019 року у справі № 263/1221/17 (провадження № 61-18261св18), від 25 березня 2020 року у справі № 642/2539/18-ц (провадження № 61-5609св19). Виконуючи завдання цивільного судочинства, окрім основних принципів: справедливості, добросовісності та розумності, суд також керується аксіомою цивільного судочинства: «Placuit in omnibus rebus praecipuum esse iustitiae aequitatisque quam stricti iuris rationem», яка означає «У всіх юридичних справах правосуддя й справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права» (зазначена позиція висвітлена у постанові Касаційного цивільного суду від 21.09.2020, у справі № 130/2517/18). Враховуючи обставини справи, наявність заповіту на користь позивачів як спадкоємців майна [PERSON] , а також наведені позивачами причини пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] , які є об`єктивними та істотними труднощами, суд дійшов висновку, що позивачам слід визначити додатковий строк для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті\~ [PERSON] , терміном 3 місяць з дня набрання рішенням суду законної сили.

Outcome: approved