Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-14 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить виділити йому, [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] в натурі у власність 1/2 частину земельної ділянки площею 0,232 га, кадастровий номер 3220687601:01:004:0018 розташованої за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення якої - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) припинивши при такому виділі право спільної часткової власності на вказане нерухоме майно. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що йому, та відповідачу на праві приватної спільної часткової власності, кожному належить по 1/2 частці земельної ділянки розташованої за адресою: [ADDRESS] . На даний час домовленості про користування земельною ділянкою між ним та відповідачем не досягнуто, також відповідач чинить перешкоди в користуванні земельною ділянкою, а тому продовжувати спільну часткову власність неможливо, оскільки це перешкоджає йому у повній мірі реалізувати своє право щодо розпорядження власним майном, що явилось підставою звернення до суду. Представник позивача [PERSON] подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі та без участі позивача, а також зазначила, що позов [PERSON] підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак надіслав до суду заяву, в якій позов визнає та просить його задовольнити і розглянути справу без його участі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні\~ підготовчого судового засідання. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази, надані позивачем, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивачу [PERSON] на підставі договору дарування 1/2 частини земельної ділянки від 29.04.2016, посвідченого приватним нотаріусом Богуславського районного нотаріального округу Київської області Дошкою Л.А. та зареєстрованого в реєстрі за № 415, належить 1/2 частина земельної ділянки розташованої за адресою: [ADDRESS] . Інша 1/2 частина земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS] , належить відповідачу - [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину № 1-335 від 21.02.2017, виданого державним нотаріусом Богуславської державної нотаріальної контори Полковніковою Т.А., що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. (а.с. 7-8, 11). Згідно з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 377454081 від 07.05.2024, вбачається, що земельна ділянка кадастровий номер: 3220687601:01:004:0018, загальною площею - 0,232 га., з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), зареєстрована на праві спільної часткової власності (а.с. 11). Згідно із кадастровим планом, земельна ділянка з кадастровим номером: 3220687601:01:004:0018, загальною площею - 0,232 га., з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: [ADDRESS] , має наступну конфігурацію та опис меж: від Б до В -\~ [PERSON] ; суміжна земельна ділянка від А до Г -\~ [PERSON] (а.с.10). Висновком\~ про вартість об`єкта оцінки СОД ФОП [PERSON] від 06.08.2024, станом на 06 серпня 2024 року ринкова вартість земельної ділянки площею 0,232 га, кадастровий номер 3220687601:01:004:0018 розташованої за адресою: [ADDRESS] , складає 183 280,00 гривень (а.с. 12-14). Так, згідно виготовленої технічної документації, відповідно до розміру кадастрових планів земельної ділянки, спірна земельна ділянка може бути розділена в натурі з виділенням кожному співвласнику по частині. Вирішуючи спір суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Згідно статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ст. 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Стаття 41 Конституції України зазначає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.ст. 364, 367 ЦК України кожен із співвласників має право на виділ його частки майна, що є у спільній частковій власності або його поділ з дотриманням вимог ст. 183 ЦК України без втрати цільового призначення майна. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох і більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Відповідно до ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Відповідно до п. «г» ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 86 Земельного кодексу України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Відповідно до ч. 4 та ч. 5 ст. 89 Земельного кодексу України співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. В силу ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ч. 1 ст. 158 ЗК України земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Частиною 2 ст. 158 ЗК України встановлено, що виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів, областей. Отже, сторони як співвласники земельної ділянки мають право на поділ майна в натурі пропорційно своїм часткам. Як наслідок вбачається порушення права позивача на вільне володіння належною йому часткою спірної земельної ділянки. З матеріалів справи вбачається, що позивач просив поділити земельну ділянку виділивши [PERSON] з її складу в натурі 1/2 частину земельної ділянки площею 0,232 га, кадастровий номер 3220687601:01:004:0018, розташованої за адресою: [ADDRESS] . В той же час, відповідач щодо вказаного поділу земельної ділянки заперечень не надав, свого варіанту поділу не запропонував. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне виділити [PERSON] в натурі 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,232 га, кадастровий номер 3220687601:01:004:0018 розташованої за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення якої - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), припинивши при такому виділі право спільної часткової власності на вказане нерухоме майно.

Outcome: approved