Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-21 00:00:00

В травні 2024 року ТОВ «ДіджиФінанс» звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 16 травня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] був укладений договір про споживчий кредит № 3824093. За яким ТОВ «Мілоан» зобов`язався надати [PERSON] кредит урозмірі 10 000 гривень, а [PERSON] зобов`язалася протягом 30 днів повернути кредит та сплатити відсотки за користування грошовими коштами. ТОВ «Мілоан» виконав своє зобов`язання за кредитним договором та надав [PERSON] грошові коштиу розмірі 10 000 гривень. Відповідач неналежним чином виконував грошові зобов`язання, тому у нього виник борг у розмірі\~ 41 182 гривень 20 коп.. 13 вересня 2021 року ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Діджи Фінанс» уклали договір факторингу №07Т. За умовами якого до ТОВ «ДіджиФінанс» перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором про споживчий кредит № 3824093 від 16 травня 2021року. Відповідач відмовляється добровільно сплатити заборгованість. Тому ТОВ «Діджи Фінанс» просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 41 182 грн. 20 коп., що складається: з заборгованості за тілом кредиту 9 500 грн., заборгованості за відсотками 30 982 грн. 20 коп., заборгованості за комісією 700 грн.. Ухвалою Баришівського районного суду Київської області від 06 червня 2024 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, сторонам визначено строки для подання заяв по суті справи Представник позивача ТОВ «Діджи Фінанс» - Гайова А.С. просить суд розгляд цивільної справи здійснити за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, відзив на позов не надала. Про час та місце розгляду цивільної справи повідомлена належним чином. Представник третьої особи ТОВ «Мілоан» також у судове засідання не з`явився та свої пояснення щодо пред`явленого позову не надав. Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно із статтею 280 ЦПК України, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи й ухвалити заочне рішення на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного Судом встановлено, що 16 травня 2021 року ТОВ «Мілоан» уклав з [PERSON] договір про споживчий кредит № 3824093. За умовами якого ТОВ «Мілоан» зобов`язався надати [PERSON] кредит у розмірі 10000 гривень, а [PERSON] зобов`язалася протягом 30 днів, повернути кредит та сплатити відсотки за користування грошовими коштами (а.с.44-51). ТОВ «Мілоан» виконав своє грошове зобов`язання та надав [PERSON] грошові кошти у розмірі 10000 гривень. Вказана обставина підтверджується копією платіжного доручення № 46387641 від 16 травня 2021 року (а.с.40). Між сторонами по справі виникли правовідносини, які регулюються гл.48 «Виконання зобов`язання» та гл.71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України. У відповідності до ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України позичальник зобов`язується повертати кредит та сплачувати проценти за користування ним у розмірах та на умовах, встановлених договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно з ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає чи зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно з ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Встановлено, що [PERSON] не належним чином виконувала грошові зобов`язання, тому у неї виникла заборгованість у сумі 41 182 грн. 20 коп., що складається: з заборгованості за тілом кредиту 9 500 грн., заборгованості за відсотками 30 982 гр. 20 коп., заборгованості за комісією 700 грн.. 13 вересня 2021 року ТОВ «Мілоан» уклав з ТОВ «Діджи Фінанс» договір факторингу №07Т. За умовами якого ТОВ «Мілоан» зобов`язався відступити на користь «Діджи Фінанс» права вимоги до боржників за кредитними договорами, а ТОВ «Діджи Фінанс» зобов`язався їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Мілоан» за плату та на умовах, визначених цим договором (а.с.70-75). ТОВ «Мілоан» передав ТОВ «Діджи Фінанс» право вимоги, яке мав до [PERSON] за договором про споживчий кредит №3824093 від 16 травня 2021 року. Дана обставина підтверджується Витягом з додатку до договору факторингу №07Т від 13 вересня 2021 року. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідач добровільно сплатив заборгованість за кредитним договором. Тому суд вважає, що з [PERSON] на користь ТОВ «Діджи Фінанс» належить стягнути заборгованість за кредитним договором у розмірі 41 182 грн. 20 коп. Відповідно до ч.1, п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За правилами з ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. З квитанції\~ № 7125-9006-5763-8579 від 26 березня 2024 року (а.с.100) вбачається, що при пред`явленні позову ТОВ «Діджи Фінанс» сплатив судовий збір у розмірі 2422 гривень 40 копійок. Пред`явлений позов задоволений. Тому з [PERSON] \~ на користь позивача слід примусово стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 2422 гривень 40 копійок. Встановлено, що представництво інтересів позивача здійснювало АБ «Анастасії Міньковської» на підставі договору про надання правової допомоги №42649746 від 11 грудня 2023 року (а.с.46-48). Відповідно до п.1 додаткової угоди №002465022279 до договору про надання правової допомоги від 11 грудня 2023 року, укладеного між ТОВ «Діджи Фінанс» та АБ «Анастасії Міньковської», останнє взяло на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу по справі про стягнення заборгованості за кредитним договором з\~ [PERSON] (а.с.83-87). Згідно акту про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) ТОВ «Діджи Фінанс» поніс витрати на оплату правової допомоги у розмірі 6000 гривень. Тому суд вважає, що з [PERSON] на користь ТОВ «Діджи Фінанс» підлягають стягненню також понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 6000 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved