Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до Дубечненської сільської ради про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Позов обґрунтований тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] . Спадщину після нього прийняла його мати [PERSON] шляхом управління спадковими майном, однак не оформила у встановленому законом порядку. Після смерті [INFO] [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно, зокрема, на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] . Заповіт від імені [PERSON] виконавчим комітетом Дубечненської сільської ради не посвідчувався. Позивач постійно проживав зі спадкодавцем на день її смерті, є спадкоємцем першої черги за законом та прийняв спадщину у встановленому законом порядку і строки. Він, звернувся до нотаріуса з метою оформлення права власності, однак, отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії з наступних підстав: «право власності на житловий будинок за спадкодавцем не зареєстроване, відсутній правовстановлюючий документ на вищезазначене нерухоме майно»; «із поданих документів неможливо встановити родинні відносини, а саме: факт того, що [PERSON] та [PERSON] є подружжям, оскільки згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільтного стану громадян щодо актового запису про їх шлюб, відомості про наречену заначено, власне ім`я та по батькові [PERSON] ». Враховуючи наведене, просить встановити факт родинних відносин між [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , а саме, що [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , є подружжям, дружиною та чоловіком, визнати за ним право власності на вищевказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом. Позивач в підготовче засідання не з`явився, подав до суду клопотання, в якому уточнив свої вимоги та просить встановити факт, що актовий запис про шлюб №41 складений 30.11.1959 року виконавчим комітетом Дубечненської сільської ради Старовижівського району Волинської області підтверджує перебування в шлюбі [PERSON] та [PERSON] , та визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] , а справу розглядати за його відсутності. Представник відповідача Дубечненської сільської ради у підготовче засідання не з`явився, подав заяву, в якій просить проводити розгляд справи за відсутності представника, не заперечує проти вирішення справи на користь позивача за умови достатніх правових підстав. Враховуючи, що в підготовче засідання учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України суд розглядає справу без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задоволити з таких підстав. Ч.3 ст.200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Так, згідно з ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню. За приписами ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть останнього (а.с. 13). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого майна увійшов житловий будинок, збудований у 1990 року, з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] . Належність вищевказаного будинку спадкодавцеві підтверджується витягом з погосподарської книги Дубечненської сільської ради Ковельського району № Р-1 за 2016-2023 рік (а.с. 20). Вказані будівлі збудовані у сільській місцевості і зареєстровані у погосподарській книзі сільської ради, а тому є підстави вважати, що вони прийняті в експлуатацію і не є самовільним будівництвом та належали спадкодавцю [PERSON] . Як видно із довідки виконавчого комітету Дубечненської сільської ради Ковельського району Волинської області № 195 від 25.01.2024 року [PERSON] був зареєстрований і проживав в [ADDRESS] разом з дружиною [PERSON] , яка прийняла спадщину після смерті чоловіка [PERSON] шляхом вступу у володіння спадковими майном, але не оформила своїх спадкових прав, а також те, що виконавчим комітетом Дубечненської сільської ради заповіт від імені [PERSON] та [PERSON] не посвідчувався (а.с. 15). Спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася, свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно після його смерті не видавалося, що підтверджується інформаційною довідкою зі спадкового реєстру та листом нотаріуса (а.с. 48 на звороті). Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб від 13.02.2024 року № 00043562631, 06.03.1959 р. зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Після реєстрації шлюбу прізвище нареченої змінено на « [PERSON] » (а.с. 47-48). Незважаючи на розбіжність у документах факт перебування у шлюбі [PERSON] та [PERSON] та прийняття нею спадщини після чоловіка підтверджується свідоцтвом про народження позивача, довідкою сільської рада та поданими до позову заявами (а.с. 12, 15, 17-19). Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення Згідно з п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" № 5 від 31.03.1995 р. в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення, заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про спадкування" № 7 від 30.05.2008 р. справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Враховуючи вищевикладене, те, що в іншому порядку документально підтвердити факт того, що [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON] , неможливо, а позивачем надані докази на підтвердження, а також те, що встановлення юридичного факту має значення для охорони прав та інтересів позивача, оскільки останній позбавлений можливості у позасудовому порядку встановити вказаний факт з метою оформлення ним спадкових прав, суд приходить до висновку що позовні вимоги [PERSON] в частині встановлення факту, що має юридичне значення, є підставними та підлягають до задоволення. [PERSON] померла [INFO] (а.с. 14). Згідно з ч.1 ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, право на спадкування за законом, зокрема, у першу чергу, мають діти спадкодавця (ч.1, 2 ст.1223, ч.1 ст. 1261 ЦК України). За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.ст. 1220, 1222, 1270 ЦК України). Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч.1 ст.1297 ЦК України). Факт родинних відносин між позивачем та спадкодавцем [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 12). Позивач постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, звернувся до нотаріуса та просить видати йому свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с. 41 на звороті). 02.03.2024 року позивачу видано свідоцтва про право на спадщину за законом на частину спадкового майна (а.с. 54 на звороті, 53 на звороті, 54 на звороті, 56, 57 на звороті). Постановою нотаріуса від 13.02.2024 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS] (до реформування адміністративно-територіального устрою України Старовижівського) району Волинської області з наступних підстав: «право власності на житловий будинок за спадкодавцем не зареєстроване, відсутні правовстановлюючі документи на вищезазначене нерухоме майно; із поданих документів неможливо встановити родинні відносини, а саме: факт того, що [PERSON] та [PERSON] є подружжям, оскільки згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про їх шлюб, відомості про наречену зазначено: власне ім`я та по батькові - [PERSON] » (а.с. 16). Інших спадкоємців за заповітом, за законом, чи таких, що мають право на обов`язкову частку у спадщині, які прийняли спадщину після смерті [PERSON] , немає, що підтверджується дослідженими судом матеріалами копії спадкової справи № 23/2024 до майна померлої [PERSON] (а.с. 41-57). Відповідно до ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно зі ст.11 ЦК України цивільні права виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також можуть виникати з рішення суду. Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права, та відповідно до вимог ст.16 ЦК України має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільного права особи є визнання такого права. Враховуючи, що розбіжності у документах, унеможливлюють використання позивачем цих документів для реалізації свого права на спадкування та оформлення права на спадщину, за життя спадкодавець правовстановлюючих документів на житловий будинок не мала, в суді не встановлено обставин, які б вказували, що спадкодавець за життя набула право власності на житловий будинок неправомірно або, що на спадкове майно, окрім позивача, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, а також враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, та з огляду на те, що захистити свої права позивач може лише шляхом звернення до суду, позов слід задовольнити. На підставі викладеного, п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, ст.ст. 524, 548, 549 ЦК Української РСР, ст.ст. 1216, 1217, 1261, 1268, 1269, 1270 ЦК України, ст.ст. 200, 206, 247, 263, 264, 265, 268, 273, 315, 354 ЦПК України, суд

Outcome: approved