Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-16 00:00:00

Представник позивача ТОВ «Кредитсервіс» Павленко С.В. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 06.05.2021 між ТОВ «Кредитсервіс» та [PERSON] укладено кредитний договір № 210506-007, шляхом підписання електронним підписом з одноразовим ідентифікатором. За умовами кредитного договору, [PERSON] було надано кредит у сумі 11\~000 грн. строком до 06.05.2022. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі. Відповідачка умови договору не виконала, у зв`язку з чим станом на 14.11.2023 виникла заборгованість в сумі 15610,40 грн. Посилаючись на викладені обставини, просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором № 210506-007 від 06.05.2021 за період з 06.05.2021 по 14.11.2023 в розмірі 15610,40 грн., та судові витрати. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 05.09.2024 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, просив справу розглянути без його участі, про що зазначив у позовній заяві. Відповідачка до суду не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не подала. Суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ч.4 ст.223 та ч.1 ст.280 ЦПК України. В силу ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що позов заявлений обґрунтовано і підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Судом встановлено, що 06.05.2021 між ТОВ «Кредит сервіс» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 210506-007, який відповідачка підписала електронним підписом одноразовим ідентифікатором S72276. За умовами договору [PERSON] отримала кредит в сумі 11\~000 грн строк до 06.05.2022, одноразова комісія за видачу кредиту від початкової суми кредиту склала 7,5% (825 грн.). Сторони погодили, що відсоткова ставка на місяць склала 7,5%, реальні річна процентна ставка 97,5%, сума щомісячного платежу 1741,67 грн., з яких 916,67 грн погашення тілу кредиту; 825 грн. сплата відсотків. З метою погашення кредиту у договорі встановлений графік платежів. Загальна вартість кредиту становила 21\~725 грн.(а.с.15,26). На рахунок [PERSON] з урахуванням одноразової комісії ТОВ «Кредитсервіс» було перераховано 10175 грн., про що свідчить платіжна інструкція кредитового переказу коштів (а.с.32). За умовами кредитного договору, за користування кредитом позичальник виплачує кредитодавцю проценти, зазначені у кредитному договорі. Щомісячна плата за користування кредитом нараховується щомісячно у вигляді процентів за кожен місяць користування (п.3.1). Позичальник зобов`язався вчасно повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в порядку, визначеному Договором (п.4.2.2.1) (а.с.16). Відповідачка [PERSON] була ознайомлена з паспортом споживчого кредиту, шляхом підписання електронним підписом (а.с.17-18). Кредитний договір укладений відповідно до Внутрішніх правил надання фінансових послуг, надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «Кредитсервіс» (а.с.19-24). Згідно з випискою з особового рахунку за кредитним договором № 210506-007 від 06.05.2021, [PERSON] в рахунок погашення кредиту здійснила три платежі: 01.06.2021, 07.07.2021, 26.10.2021, має заборгованість за кредитом в сумі 15610,10 грн., яка складається з наступного: 9166,66 грн. прострочене тіло кредиту, 6443,74 грн. прострочені проценти, що також підтверджується розрахунком заборгованості за період з 06.05.2021 по 14.11.2023 (а.с.25,33-34). 12.12.2023 на адресу [PERSON] ТОВ «Кредитсервіс» направлено досудову вимогу про необхідність сплатити заборгованість за кредитним договором (а.с.27-31). ТОВ «Кредитсервіс» зареєстровано як юридична особа, діє на підставі статуту (а.с.51-60). За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року у справі №127/33824/19. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 вказаного закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ч.1 ст. 1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. З врахуванням встановлених судом обставин справи та досліджених доказів, суд дійшов висновку про укладеність вищевказаного договору між відповідачем та ТОВ «Кредитсервіс». Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Стороною відповідача не надано будь-яких доказів в розумінні положень ст.ст.76-81 ЦПК України на спростування даних обставин як на підтвердження своїх заперечень проти позову. Відтак, в силу вказаних вимог матеріального закону, суд доходить висновку, що згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти з користування Кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених Договором. Незважаючи на це, відповідачка не виконала свого обов`язку, наданий їй кредит в строк, передбачений кредитним договором не повернула. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Кредитсервіс» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягають задоволенню. Щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, суд прийшов до наступного. Згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Частиною третьої вказаної статті встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження надання правничої допомоги представником позивача суду надано договір про надання правничої допомоги № 25-01/2023 від 25.01.2023, згідно з яким правова допомога ТОВ «Кредитсервіс» надавалась Адвокатським об`єднанням «Правовий діалог». Пунктом 4.1 договору визначено, що за подання позовної заяви встановлений розмірі винагороди 7000 грн. (а.с.36-38). Згідно з актом приймання-передачі наданої правової допомоги від 04.01.2024 вартість наданих адвокатським об`єднанням «Правовий діалог» послуг склала 7000 грн. (а.с.44). Враховуючи вищевикладене, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000 грн. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved