Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-23 00:00:00

13 вересня 2024 року до Міжгірського районного суду Закарпатської області надійшов позов [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Рішко Сергій Іванович, до [PERSON] про визнання батьківства. Позовні вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що у період з червня 2018 року по листопад 2020 року Позивач проживав однією сім`єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу із відповідачкою [PERSON] , [INFO] . Позивач та Відповідачка проживали в Чеській Республіці в [ADDRESS] у належному Позивачу житловому будинку, вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет, займалися благоустроєм будинку. У цей період Відповідачка завагітніла. Коли підходив час народжувати, Відповідачка тимчасово поїхала до своїх батьків в с. Майдан Хустського району Закарпатської області. [INFO] у спірних сторін народилася донька [PERSON] , народження якої було зареєстровано Міжгірським районним відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області. Оскільки Позивач і Відповідачка не перебували у шлюбі, то у відповідності до вимог ч. 1 ст. 135 СК України запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень був проведений за прізвищем та громадянством матері, ім`я та по батькові батька дитини були записані за її вказівкою. 27 листопада 2020 року відділом реєстрації актів цивільного стану адміністрації міста Упіце округу Трутнов Чеської Республіки було зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , про що було зроблено відповідний актовий запис №9, в результаті чого дружина змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». З метою підтвердження батьківства шляхом проведення ДНК експертизи, 01.08.2024 за спільною згодою Позивач та Відповідачка звернулися до медичної лабораторія ПП «АСТРА-ДІА» та здали біологічні зразки для проведення генетичної експертизи на предмет встановлення батьківства Позивача щодо малолітньої [PERSON] , [INFO] . Згідно Висновку про біологічне батьківство №MGU0915 від 28.08.2024 року, виконаного спеціалістами акредитованої лабораторії GENECODE diagnostics, імовірність батьківства Позивача щодо [PERSON] , [INFO] , становить 99,9999998192%, т.т. [PERSON] дійсно є біологічним батьком дитини, у зв`язку з чим він змушений звернутися до суду з даним позовом про визнання батьківства. В судове засідання позивач [PERSON] та представник позивача - адвокат Рішко С.І. не з`явилися, проте представником позивача подано до суду письмову заяву, в якій просить розглянути справу без його участі та позивача, заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити за наведеними у ньому підставами. В судове засідання відповідачка [PERSON] не з`явилася, про день та час проведення судового розгляду справи була сповіщена судом своєчасно та належним чином, проте на адресу суду відповідачкою подано 30.09.2024 відзив на позов, в якому вона просить розглянути справу без її участі. Вказує у поданому відзиві, що проти вимог [PERSON] вона не заперечує, вона погоджується з обставинами, викладеними у позові, визнає позовні вимоги у повному обсязі та не заперечує проти визнання [PERSON] батьком їх дочки [PERSON] , [INFO] . Також зазначає, що вона знайома з результатами, відображеними у Висновку про біологічне батьківство та визнає обґрунтованість цього Висновку. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Служба у справах дітей Міжгірської селищної ради Закарпатської області у судове засідання не з`явився, проте до суду подала письмову заяву про проведення судового засідання без участі представника, заявлені позивачем вимоги підтримує у повному обсязі, просить задовольнити, самостійних вимог щодо предмета спору не заявляє. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Хустський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Хустському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання в особі уповноваженого представника не з`явився, проте до суду подав письмову заяву про розгляд справи за відсутністю їх представника та за наявними у справі матеріалами, самостійних вимог щодо предмета спору не заявляють. Дослідивши у повному обсязі матеріали цивільної справи №302/1347/24, повно та всебічно з`ясувавши обставини у даній справі, об`єктивно оцінивши у сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у взаємозв`язку з викладеними й визнаними сторонами фактичними обставинами, суд доходить наступного висновку. Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Згідно приписів ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 51 Конституції України, частинами другою-третьою статті 5 СК України, передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї (частина восьма статті 7 СК України). Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] в смт. Міжгір`я Міжгірського району Закарпатської області, та у відомостях про «батька» записаний [PERSON] , а у відомостях про «матір» зазначено [PERSON] , позивачка у справі, що вбачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER] та Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження (а.с.14-15). З вказаного Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження [INFO] [PERSON] , сформованого Міжгірським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області за № 00023477655 від 24.07.2019 року, слідує, що відомості про батька внесені відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України. Відповідно до Висновку про біологічне батьківство №MGU0915 від 28.08.2024 року, виконаного спеціалістами акредитованої лабораторії GENECODE diagnostics, встановлено, що вірогідність того, що [PERSON] є батьком неповнолітньої дитини [PERSON] становить 99,999999%, та є біологічним батьком дитини (а.с.16-17). Положеннями ч.2 ст.125 Сімейного кодексу України (далі - СК України) встановлено, що у разі, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду. Статтею 128 СК України унормовано, що за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. Приписами ч.2 ст.128 СК України встановлено, що підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Відповідно до ст.135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Частиною 2 ст.136 СК України передбачено, що у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Як вбачається з пред`явленого до суду позову, позивач [PERSON] визнає себе батьком дитини, а відповідачка [PERSON] не заперечує, що [PERSON] є батьком неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , згідно поданого нею відзиву. Згідно з п.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ст.ст. 263, 265 ЦПК України рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено); Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3, які застосовуються судом як стала й передбачувана практика правозастосування відповідних приписів матеріального права, спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану (далі - органи РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Відповідно до п.20 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Відповідно до п.2.16.4. Розділу II Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. Згідно положень ст.134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126, 127 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження. Відтак враховуючи наведене, суд уважає, що позовні вимоги [PERSON] про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини, є законними, обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню. Беручи до уваги те, що позивач [PERSON] є біологічним батьком неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , та який з 27 листопада 2020 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою [PERSON] , тому для захисту інтересів неповнолітньої дитини і біологічного батька, суд визнає за необхідне позов [PERSON] задовольнити. На підстав вищевикладеного та

Outcome: approved