Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-23 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду із позовною заявою до відповідача Вікнянської територіальної громади в особі Вікнянської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом. Посилаються на те, що [INFO] померла дружина позивача [PERSON] - [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку [ADDRESS] . За життя [PERSON] заповіту не залишала, а тому відкрилася спадщина за законом. Спадкоємцями І черги спадкування за законом крім позивача [PERSON] був син [PERSON] . Зазначає, що від спадщини вони не відмовились, оскільки на момент смерті [PERSON] проживали разом з нею, після її смерті фактично вступили в управління та володіння спадковим майном, однак ніхто з них спадщини не оформив. [INFO] [PERSON] помер. За час свого життя [PERSON] заповіту не складав, тому спадкування після його смерті здійснюється згідно закону у порядку черговості. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст.1261 ЦК України є його батько [PERSON] та неповнолітня донька - [PERSON] . З метою оформлення спадщини, [PERSON] та [PERSON] звернулися до нотаріальної контори із заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на згаданий будинок, однак у його видачі нотаріусом було відмовлено, оскільки не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на дане майно за [PERSON] . Відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно є перешкодою в оформленні спадщини. Саме тому, вони змушені в судовому порядку визнавати право власності на спадщину. Позивачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, їх представник адвокат Павчук С.І. подав до суду заяву з проханням розглянути справу у їх відсутності, вказава, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Представник відповідача від Вікнянської територіальної громади в особі Вікнянської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про визнання позову та прохання розглянути справу в її відсутності. Відповідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється у відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] в с. Вікно Заставнівського району Чернівецької області померла [PERSON] , що вбачається з копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 15.07.2011 року. Внаслідок смерті останньої відкрилась спадщина на все належне їй майно, до складу якої входить житловий будинок [ADDRESS] . Спадкоємцем І черги за законом після смерті [PERSON] є її чоловік [PERSON] , а також син [PERSON] . Інших спадкоємців немає, що підтверджується матеріалами спадкової справи № 7/2024. Крім того судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що вбачається з копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 01.05.2013. Внаслідок смерті останнього відкрилась спадщина на все належне йому майно, до складу якої входить частки житлового будинку [ADDRESS] , яку останній прийняв після смерті матері [PERSON] , але не оформив своїх спадкових прав. Спадкоємцем І черги за законом після смерті [PERSON] є його батько [PERSON] , а також неповнолітня донька [PERSON] . Інших спадкоємців немає, що підтверджується матеріалами спадкової справи № 8/2024. Відповідно до ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Відповідно до п.19 Постанови Пленуму Верховної ради України за №7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» - перелік осіб, які мають право на обов`язкову частку, що визначений ст. 1241 ЦК України є вичерпним і розширеного тлумачення не потребує. За правилами ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а тому прийняття спадщини частинами не можливе. Згідно ч. 1 ст. 1268, ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та [PERSON] після смерті [PERSON] спадщину прийняли в рівних частках по , так як на час смерті останньої вони разом проживали і після її смерті вступили в управління та володіння спадковим майном. [INFO] [PERSON] помер і спадщину після смерті матері не оформив. Крім того факт прийняття спадщини [PERSON] , [PERSON] після смерті [PERSON] та [PERSON] , підтверджується Витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі №77864560 від 02.08.2024 року, Витягом про Реєстрацію в Спадковому реєстрі №77864814 від 02.08.2024 та змісту постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 22.08.2024. Враховуючи вищевикладене позивачу [PERSON] частка спадкового майна після смерті дружини [PERSON] та після смерті сина [PERSON] становить частки. Позивачці [PERSON] частка спадкового майна після смерті батька [PERSON] становить частки. На даний час з метою оформлення спадщини позивачі звернулися до нотаріальної контори із заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на згадане спадкове майно, що вбачається із витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі № 77864560 від 02.08.2024 року, однак у видачі свідоцтва нотаріусом їм було відмовлено, оскільки ними не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на згадане майно за [PERSON] та [PERSON] , який спадщину після смерті матері [PERSON] прийняв, однак належним чином не оформив, що вбачається з вищевказаної постанов про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 22.08.2024 року. Судом встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] належав [PERSON] , яка померла [INFO] , що підтверджується довідкою за №315 від 12.08.2024, в якій зазначено, що згідно із записом у погосподарській книзі№7 запис №07-0310-1, сторінка 57 у [ADDRESS] знаходиться житловий будинок з господарськими будівля та спорудами, який належав [PERSON] . Правовстановлюючі документи на будинок не видавалися. Дане господарство збудоване за власні кошти, не є колгоспним двором. Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по введенню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12.05.85 № 5-24/26, а згодом - Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25.05.90 №69. В п. 3.3.Вищого Спецiалiзованого Суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ в інформаційному листi вiд 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» сказано, що всi господарсько-побутові будiвлi та споруди у домоволодіннях, якi належать громадянам i були побудовані до Указу Президії Верховної Ради Української РСР вiд 22 січня 1979 року «Про боротьбу з самовільним будівництвом господарсько-побутових будівель», i під час технічної інвентаризації не були відображені в матеріалах інвентаризації як самовільні, не вiдносяться до категорії самовільних (самочинних). Також в даному листі зазначається, що записи у по-господарських книгах, при вирішенні питання про визнання права власності на житлові будинки i споруди у порядку спадкування, оцiнюються у сукупності з iншими доказами, таким як: рiшення про оформлення права власностi громадян на будинки, технiчним паспортом на будiвлi, документами про вiдведення в установленому порядку земельних дiлянок пiд забудову тощо. Частинами 3, 4 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. На виконання вказаних норм закону, судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] набула право власності на спірний житловий будинок, проте його не оформила належним чином. Відповідно до другого абзацу пункту 3.1 розділу ІІІ Порядку затвердженого Наказом від 19.03.2013 р. №95 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. На даний час позивачами, як спадкоємцями майна померлої [PERSON] , та [PERSON] , який прийняв спадщину після смерті [PERSON] , але не оформив своїх спадкових прав, за законом, виготовлено технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок. Згідно довідки-характеристики за № 223 від 17.09.2024 року вартість житлового будинку становить 288645 ( двісті вісімдесят вісім тисяч шістсот сорок п`ять ) гривень 00 копійок. Таким чином, сукупність зібраних у справі доказів, дають суду право зробити висновок, що позовні вимоги обґрунтовані і їх слід задовольнити з метою реалізації позивачами своїх законних спадкових прав. На підставі викладеного ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1222, 1241, 1268, 1297 ЦК України, ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»,

Outcome: approved