Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-23 00:00:00

Позивач, Управління соціального захисту населення Немишлянського району Харківської міської ради, звернулось до суду із позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача неправомірно отримані бюджетні кошти у розмірі 46224 грн. та судові витрати. В обґрунтування позову вказує, що 24.06.2019 відповідач звернулася до Управління соціального захисту населення адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради із заявою про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсації та пільг, з питання призначення державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю, а саме: допомоги дитині померлого годувальника. На підставі наданих відповідачем документів, а саме: довідки з навчального закладу із зазначенням строку закінчення навчання - 31.05.2022, Управлінням було призначено допомогу з 23.11.2018 по 31.05.2022. Розмір призначеної допомоги з урахуванням перерахунків у зв`язку із зміною прожиткового мінімуму склав: з 23.11.2018 по 30.11.2018 з розрахунку 1452 грн на місяць; з 01.12.2018 по 30.06.2019 у розмірі 1497 грн щомісячно; з 01.07.2019 по 30.11.2019 у розмірі 1564 грн щомісячно; з 01.12.2019 по 30.06.2020 у розмірі 1638 грн щомісячно; з 01.07.2020 по 31.05.2022 у розмірі 1712 грн щомісячно. Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 07.03.2022 № 214 «Деякі питання надання державної соціальної допомоги та пільг на період введення воєнного стану» (далі постанова № 214) виплату допомоги відповідачу було подовжено з 01.06.2022 у раніше призначеному розмірі, а саме 1712 грн щомісячно. Листом від 13.12.2022 року № 517/01-19 Харківської державної академії фізичної культури позивача повідомлено, що відповідач з 01.09.2017 року була відрахована з Академії за невиконання навчального плану. В зв`язку з чим, виплату допомоги відповідачу припинено з 01.12.2022. Відповідач з 01.09.2020 по 30.11.2022 до Управління не зверталася, про зміни, які вплинули на призначення їй Допомоги, а саме відрахування з начального закладу ані письмово, ані в телефонному режимі не повідомляла. Унаслідок неповідомлення відповідачем про відрахування з начального закладу утворилась переплата бюджетних коштів за період з 01.09.2020 по 30.11.2022, яка складає 46224 грн. Оскільки виплату допомоги відповідачу припинено, а інші види державної соціальної допомоги в Управлінні їй не призначались, забезпечити повернення переплати бюджетних коштів шляхом утримання з наступних нарахувань немає можливості. Відповідачу неодноразово направлялися листи щодо необхідності повернення надміру виплачених коштів із зазначенням суми переплати та реквізитів рахунку для її повернення, проте відповідач добровільно переплату не повернула. В зв`язку з чим, з метою забезпечення цільового використання бюджетних коштів, ураховуючи неповернення відповідачем суми переплати у добровільному порядку, позивач звернувся до суду із позовом про стягнення вказаних сум у судовому порядку. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 28.08.2024 відкрито спрощене провадження та призначено судове засідання. Надано відповідачу строк для надання відзиву на позов. У судове засідання представник позивача не прибув, надав заяву, в якій просив провести розгляд справи без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся. Відзив на позовну заяву не надав. Відповідно до ч. 4\~ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ч. 2 ст. 43 ЦПК України відповідач зобов`язаний добросовісно здійснювати процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що відповідно до принципу юридичної визначеності, як складової частини конституційного принципу верховенства права, зобов`язує відповідача самостійно цікавитися перебігом розгляду судом пред`явленого до нього позову. Тривала відсутність такого інтересу з боку відповідача свідчить про його небажання захищати свої процесуальні права. Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та, зі згоди позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю» (далі Закон) державна соціальна допомога особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю це щомісячна державна допомога, що надається відповідно до норм цього Закону у грошовій формі особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю. Згідно зі ст. 2 Закону громадяни України, які є дітьми померлого годувальника або досягли віку, встановленого статтею 1 цього Закону, і не мають права на пенсію, або є особами з інвалідністю і не мають права на пенсію по інвалідності або державну допомогу у зв`язку з інвалідністю та постійно проживають на території України, мають право на державну соціальну допомогу у випадках та на умовах, передбачених цим Законом та іншими законами України. Відповідно до ч. 3 ст. 5 Закону, дітям померлого годувальника, які навчаються за денною формою навчання у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої чи вищої освіти (у тому числі у період між завершенням навчання в одному із зазначених закладів освіти та вступом до іншого закладу освіти або у період між завершенням навчання за одним освітньо-кваліфікаційним рівнем та продовженням навчання за іншим за умови, що такий період не перевищує чотирьох місяців), державна соціальна допомога призначається до закінчення ними закладів освіти, але не довше ніж до досягнення 23 років, а дітям-сиротам - до досягнення 23 років незалежно від того, навчаються вони чи ні. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 24.06.2019 відповідач звернулася до Управління соціального захисту населення адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради із заявою про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсації та пільг, з питання призначення державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю, а саме: допомоги дитині померлого годувальника. Рішенням Управління соціального\~захисту населення\~Немишлянського району\~Харківської міської\~радивід 01.07.2019 року призначено відповідачу допомогу як дитині померлого годувальника. (а.с. 12). Розмір призначеної допомоги з урахуванням перерахунків у зв`язку із зміною прожиткового мінімуму склав: з 23.11.2018 по 30.11.2018 з розрахунку 1452 грн на місяць; з 01.12.2018 по 30.06.2019 у розмірі 1497 грн щомісячно; з 01.07.2019 по 30.11.2019 у розмірі 1564 грн щомісячно; з 01.12.2019 по 30.06.2020 у розмірі 1638 грн щомісячно; з 01.07.2020 по 31.05.2022 у розмірі 1712 грн щомісячно, про що свідчать надані позивачем копії розпоряджень (а.с. 11-12, 17). Згідно п.п. 1 п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 07.03.2022 № 214 «Деякі питання надання державної соціальної допомоги та пільг на період введення воєнного стану» установлено,\~що на\~період введення\~воєнного стану\~надання державної\~соціальної допомоги\~та пільг\~здійснюється з\~урахуванням таких\~особливостей строк виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, допомоги на дітей одиноким матерям, тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату (далі - державна соціальна допомога), які було призначено раніше, продовжується особам, які проживають на територіях територіальних громад, на яких ведуться бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, внесених до\~переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Мінреінтеграції (далі - відповідні території). Позивач вказує, що на виконання вказаних положень постанови КМУ, виплату допомоги відповідачу було подовжено з 01.06.2022 у раніше призначеному розмірі, а саме 1712 грн щомісячно. Листом від 13.12.2022 року № 517/01-19 Харківської державної академії фізичної культури позивача повідомлено, що відповідач з 01.09.2017 року була відрахована з Академії за невиконання навчального плану (а.с. 9). Позивач зазначив, що з 01.09.2020 по 30.11.2022 відповідач не повідомляла про зміни, які вплинули на призначення їй допомоги, а саме відрахування з начального закладу. У зв`язку з відрахуванням відповідача з навчального закладу, виплату допомоги відповідачу припинено з 01.12.2022. Також, унаслідок неповідомлення відповідачем про відрахування з начального закладу утворилась переплата бюджетних коштів за період з 01.09.2020 по 30.11.2022, яка складає 46224 грн. Заперечень щодо правильності розрахунку суми, яка підлягає відшкодуванню, відповідачем не надано. На час розгляду справи відповідач до УСЗН не зверталася, відомостей, що сума надміру отриманих коштів була сплачено до державного бюджету не надано. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1212 ЦК України\~особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Згідно ч. 1\~ст. 1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 12 ЦПК України\~учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Стороною відповідача не надано доказів в розумінні положень ст.\~ст.76-81 ЦПК України\~на спростування даних обставин. Враховуючи зазначене, оцінивши в сукупності докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про задоволення вимог Управління соціального захисту населення адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради та стягнення з\~відповідача неправомірно отриманих бюджетних коштів у розмірі 46224 грн. Відповідач не надав суду жодних доказів на спростування заявлених позовних вимог. Питання розподілу судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог\~статті 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved