Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-23 00:00:00

Представниця позивача адвокат Приладишева Н.Г. засобами поштового листування 25.05.2024 звернулась до суду з зазначеною позовною заявою, за змістом якої просить розірвати шлюб, укладений між сторонами у справі, зареєстрований 15.11.1986 Оріхівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Пологівському районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №263. За змістом позовної заяви сторони перебувають у шлюбі з 15.11.1986, не мають спільних малолітніх та неповнолітніх дітей. Відповідачка відмовляється від розірвання шлюбу в позасудовому порядку, проте сторони не ведуть спільного господарства, відповідно, шлюб має формальні ознаки за відсутності спільного проживання. Позивач стверджує, що відновити шлюбні стосунки не є можливим, тому просить не визначати строк на примирення. На підставі наведеного, враховуючи неможливість розірвання шлюбу в позасудовому порядку, із посиланням на ст.18, 24, 104, 105, 110-112, 114-115 СК України, оскільки подальше збереження шлюбу неможливе, адже суперечить інтересам позивача, сторона позивача просить задовольнити позовну заяву. Ухвалою судді від 30.05.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Інших процесуальних дій у справі судом вчинено не було. Сторони в судове засідання не з`явились. За змістом позовної заяви представник позивача розглядати справу за відсутності сторони позивача, не заперечує проти ухвалення заочного рішення суду. Відповідачка в судове засідання повторно не з`явилась, про день, час та місце розгляду повідомлялась завчасно та належним чином, що підтверджено відповідними доказами у справі. Про причини своєї неявки відповідачка суд не повідомила й не скористалась своїм правом, передбаченим ч.1 ст.191 ЦПК України, до матеріалів справи відзиву на позовну заяву не подала. Ч.4 ст.223 ЦПК України передбачено, що, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Як врегульовано ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому у відповідності до ч.4 ст.223 ЦПК України, враховуючи думку сторони позивача, дотримання вимог ч.1 ст.280 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, а саме ухвалює згідно з ч.1 ст.281 ЦПК України розглядати справу в заочному порядку. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, не здійснюється згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України.. Судом встановлено, що згідно із свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим повторно Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м.Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), 15.11.1986, між сторонами укладено шлюб, який зареєстрований Оріхівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Пологівському району Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис №263. Сторони не мають спільних малолітніх та неповнолітніх дітей, на час звернення до суду спільне господарство подружжя не веде. Стосовно наявності майнового спору під час провадження справи в суді подружжям не повідомлено. За приписами ч.1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. За нормою ч.3 ст.56\~СК\~України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. За змістом ч.2 ст.104, ч.3 ст.105\~СК\~України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Згідно з ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. За наявності законних підстав, судом встановлено, що позов підлягає задоволенню, оскільки збереження сім`ї суперечить інтересам сторін, вжиття заходів щодо примирення подружжя відповідно до ст.111\~СК\~України суд не вважає за доцільне. Ст.113\~СК\~України визначено, що особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідних клопотань стороною відповідача не заявлено та до суду не подано. За приписами ч.8 ст.6 Закону України «Про судовий збір» розподіл судового збору між сторонами здійснюються відповідно до процесуального законодавства. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи наведені процесуальні норми, суд дійшов висновку про необхідність стягнення на користь позивача з відповідача судового збору у сумі 1\~211,20 гривень (за подання позовної заяви до суду), із врахуванням задоволення позовних вимог в повному обсязі. На виконання ч.7 ст.15 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» №№26398VІ від 01.07.2010, ч.2 ст.115 СК України, копію рішення суду, яке набрало законної сили, необхідно надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Outcome: approved