Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-15 00:00:00

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 10.09.2024 року в цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, позов задоволено: розірвано шлюб, зареєстрований 07 жовтня 1995 року відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого району м.Києва за актовим записом №1266 між [PERSON] та [PERSON] ; та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина - [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) [PERSON] , починаючи з 26 червня 2024 року. 13.09.2024 року позивач подала до суду заяву про ухвалення додаткового рішення та стягнення з [PERSON] судового збору у розмірі 1 211,20 грн. та комісії у розмірі 25,00 грн. Крім того, 30.09.2024 року позивач подала заяву про ухвалення додаткового рішення, яким просила стягнути з [PERSON] [INFO] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частки з усіх видів доходу відповідача до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судовому засіданні підтримала подані заяви. Відповідач в судове засідання не з`явився про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Дослідивши матеріали вищезазначеної справи суддя вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення у даній справі, частково задовольнивши заяви позивача, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною 1 статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Зі змісту рішення суду від 10.09.2024 року, вбачається, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, задоволено, однак питання щодо стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] судових витрат по сплаті судового збору, сплаченого нею при поданні позову до суду, судом не вирішувалось. Водночас, згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] визнав позовні вимоги щодо розірвання шлюбу. За таких обставин, оскільки під час ухвалення рішення про задоволення позову не вирішено питання щодо стягнення судових витрат по сплаті судового збору, а також враховуючи положення ч. 1 ст. 142 ЦПК України, суд вважає за необхідне задовольнити частково заяву [PERSON] та ухвалити додаткове рішення, у якому зазначити про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 50 відсотків судового збору в сумі 605,60 грн. та повернення [PERSON] з державного бюджету 50 відсотків судового збору, а саме в сумі 605,60 грн. Щодо вимоги позивача про ухвалення додаткового рішення, яким необхідно стягнути з [PERSON] [INFO] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частки з усіх видів доходу відповідача до досягнення дитиною повноліття, суд зазначає наступне. Частиною 1 ст. 270 ЦПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. При цьому, рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 10.09.2024 року позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів, позовні вимоги у формулюванні заявленому позивачем задоволено та, зокрема, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина - [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) [PERSON] , починаючи з 26 червня 2024 року. Отже, з наведеного вбачається, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 10.09.2024 року вже було вирішено вимогу про стягнення аліментів. Таким чином, враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для задоволення заяви позивача щодо ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача аліментів, оскільки вказана вимога вже була вирішена судом.

Outcome: partial