Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-17 00:00:00

Комунальне підприємство Броварської міської ради Броварського району Київської області «Броваритепловодоенергія» (далі КП «Броваритепловодоенергія») звернулось до суду із\~зазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог вказувало, що є надавачем послуг постачання теплової енергії, централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем. Відповідач будучи споживачем зазначених послуг належним чином не виконував зобов`язання щодо оплати отриманих послуг, у\~зв`язку з чим утворилась заборгованість. Оскільки у добровільному порядку відповідач заборгованість за комунальні послуги не\~сплачує, змушене звернутися до суду за захистом його прав та інтересів. Крім того, зазначило, що у зв`язку з розглядом справи понесені судові витрати на суму 3\~071\~грн, з яких 3\~028 грн оплата судового збору, 43 грн оплата довідки з державних реєстрів. На підставі викладеного, КП «Броваритепловодоенергія» просило суд: 1.Стягнути з [PERSON] заборгованість за послуги з постачання теплової енергії по\~о/р\~ [NUMBER] з 01 жовтня 2014 року до 01 липня 2024 року у сумі 83\~526,25 грн та 4\~118,84 грн за послуги з обслуговування внутрішньобудинкових систем по о/р [NUMBER] з 01 грудня 2017 року до 01 липня 2024 року. 2.Вирішити питання щодо відшкодування судових витрат. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 серпня 2024 року відкрито провадження у цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження без\~повідомлення (виклику) сторін. Зазначена ухвала в електронному вигляді направлена позивачу та його представнику та як вбачається із Довідок про доставку електронного документа доставлена до їх Електронного кабінету 21 серпня 2024 року. [PERSON] отримав копію ухвали Броварського міськрайонного суду Київської області від 20\~серпня 2024 року 21 серпня 2024 року, що підтверджується довідкою про доставку електронного документа до його електронного кабінету, а тому за зареєстрованим у\~встановленому законом порядку місцем його проживання судом направлена копія позовної заяви з додатками, яка отримана ним 17 вересня 2024 року. 03 жовтня 2024 року Вх. № 45941 [PERSON] через систему «Електронний суд» подав відзив на позовну заяву КП «Броваритепловодоенергія». Щодо подачі відзиву на позовну заяву [PERSON] . З огляду на статтю 178 ЦПК України у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову. Копія відзиву та\~доданих до нього документів іншим учасникам справи повинна бути надіслана (надана) одночасно з\~надісланням (наданням) відзиву до суду. До відзиву додаються: 1) докази, що підтверджують обставини, на\~яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем; 2) документи, що\~підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи. Відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у\~справі. З огляду на ч. 8 ст. 83 ЦПК України докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у\~вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Порядок подачі відзиву та доказів, роз`яснений в ухвалі Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 серпня 2024 року про відкриття провадження, крім того встановлено строк подачі письмових заяв по суті до 06 вересня 2024 року. Копію цієї ухвали [PERSON] отримав 21 серпня 2024 року, про що свідчить довідка про доставку електронного документу. За зареєстрованим місцем проживання [PERSON] направлена копія позовної заяви з\~додатками, які отримані ним 17 вересня 2024 року особисто, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення 0600283942543. Ознайомившись із відзивом на позовну заяву [PERSON] , який поданий ним до суду 03\~жовтня 2024 року Вх.\~№\~45941, суддя встановила, що він містить обґрунтування пропуску строку на\~подачу відзиву, проте відсутнє клопотання про поновлення строку на подачу відзиву на\~позовну заяву, а також відсутні документи, що\~підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів КП\~«Броваритепловодоенергія». Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Добросовісність учасників судового процесу, зокрема полягає у тому щоб при обізнаності з\~судовими процедурами, правами та обов`язками, правилами поведінки виконувати усі правила та приймати заходи щодо обізнаності про хід судового процесу. Враховуючи, що [PERSON] був ознайомлений зі змістом ухвали суду про відкриття провадження у справі з 21 серпня 2024 року, та усупереч ч. 4 ст. 178 ЦПК України не виконав вимогу про направлення копії відзиву позивачу, поданий ним відзив до суду, не може бути прийнятий. Відповідно до вимог\~ст. 263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Суд дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм\~правовідносини. КП «Броваритепловодоенергія» є надавачем послуг постачання теплової енергії відповідно до\~рішення Виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області від 11 січня 2011\~року № 8 та послуг з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем згідно\~з\~рішенням Виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області від 01\~березня 2013\~року №\~94. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, щодо об`єкта нерухомого майна від 30 липня 2024\~року № 388922950 квартира [ADDRESS] на праві власності належить [PERSON] з\~13\~жовтня 2009 року. Відтак, враховуючи, що квартира [ADDRESS] з 13 жовтня 2009 року і на даний час належить [PERSON] на\~праві власності, між ним, як власником квартири, та позивачем склалися відносини у сфері житлово-комунальних послуг, які регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги», який набрав чинності 01\~травня 2021 року, передбачено впровадження публічних договорів приєднання про надання комунальних послуг. Публічний договір приєднання про надання послуг з постачання теплової енергії опублікований на офіційному сайті Броварської міської ради та\~підприємства 27 жовтня 2021\~року та вважається акцептованим споживачем, який отримав послугу та не відключився від системи відповідно до наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 26 липня 2019 року № 169 «Про затвердження Порядку відключення споживачів від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води». Умови опублікованих (укладених) публічних договорів приєднання відповідають умовам типових індивідуальних договорів, затверджених постановами Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 830 та від 05 липня 2019 року № 690. Зміни про затвердження форми публічних договорів набрали чинності: 01 жовтня 2021 року, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 830 «Про затвердження Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії». Договором передбачено, що виконавець зобов`язується надавати споживачеві житлово-комунальні послуги, а споживач зобов`язується оплачувати надані послуги за тарифами, встановленими відповідно до чинного законодавства. Розрахунковим періодом є календарний місяць. Оплата здійснюється не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим періодом. Відповідно до рішення Виконавчого комітету Броварської міської ради від 01 березня 2013\~року № 94 КП «Броваритепловодоенергія» визнано виконавцем послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкової території, у частині технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем холодного і гарячого водопостачання, водовідведення, централізованого опалення і зливової каналізації та ліквідації аварій у внутрішньобудинкових мережах у житловому фонді територіальної громади м. Бровари. Як вбачається із розрахунків КП «Броваритепловодоенергія» сума боргу за послуги за\~адресою: [ADDRESS] , особовий рахунок № [NUMBER] : з\~постачання теплової енергії, опалювальна площа 60,5 кв. м, з 01 жовтня 2014 року до\~01\~липня 2024 року становить 83\~526,25 грн; за послугу з обслуговування внутрішньобудинкових систем з 01 грудня 2017 року до\~01\~липня 2024 року становить 4\~118,84 грн. На час розгляду справи відповідач не надав доказів щодо сплати заборгованості у\~добровільному порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. З огляду на ч. 1 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) цивільні права та\~обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Згідно з ч. 2 ст. 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції другою стороною. Відповідно до ч. 2 ст. 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (сплатила суму коштів), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції. Таким чином, наявність взаємовідносин між позивачем та відповідачем, а отже, і виникнення цивільних прав і обов`язків, підтверджується діями сторін: позивач здійснює надання житлово-комунальних послуг до помешкання відповідача, останній отримує послуги та відповідно зобов`язаний здійснювати їх оплату. Крім того, Верховний Суд у постанові від 18 травня 2020 року у справі № 176/456/17 дійшов висновку про те, що факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у\~повному обсязі. Згідно з ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. За загальним правилом, власність зобов`язує власника, в тому числі утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.4 ст. 319, ст. 322 ЦК України). Відповідно до ст. 10 Житлового кодексу України (далі ЖК України), громадяни зобов`язані дбайливо ставитися до будинку, в якому вони проживають, використовувати жиле приміщення відповідно до його призначення, додержувати правил користування жилими приміщеннями, економно витрачати воду, газ, електричну і теплову енергію. Жилі будинки і\~жилі приміщення не можуть використовуватися громадянами на шкоду інтересам суспільства. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та\~споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і\~споживачами, а також їхні права та обов`язки визначені Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Житлово-комунальні послуги це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг (ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Пунктом 6 ч. 1 ст. 1 цього Закону визначено, що індивідуальний споживач фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. З огляду на ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами. Згідно з п. 1 ч. 1\~ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги відповідно до законодавства і умов укладених договорів, при цьому з огляду на п. 5 ч. 2\~ст. 7 цього Закону\~споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ст. 67 ЖК України сплата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Крім того, відповідно до п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і\~гуртожитків, затверджених\~постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572, власник та наймач (орендар) квартири, житлового приміщення у гуртожитку, зобов`язаний, зокрема, оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. З огляду на положення Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію, а у\~разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії, заборгованість стягується в судовому порядку. Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. ст. 610, 612 ЦК України). Стаття 13\~ЦПК України встановлює, що суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до\~ст.76\~ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З огляду на практику Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у\~взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Саме на позивача покладено процесуальний обов`язок довести заявлені позовні вимоги. Повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, враховуючи, що відповідач не надав доказів щодо сплати заборгованості у добровільному порядку та доказів на\~спростування розрахунку заборгованості, суд дійшов висновку проте, що позовні вимоги КП «Броваритепловодоенергія» є обґрунтованими та\~підлягають задоволенню. Щодо розподілу судових витрат Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України). Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Як вбачається із матеріалів справи КП «Броваритепловодоенергія» за подачу позову сплатило судовий збір у розмірі 3 028 грн, за отримання відомостей з Державного реєстру речових прав 43 грн, з\~яких 40 грн за послугу та 3 грн комісія. Понесені судові витрати у розмірі 3\~068 грн підлягають стягненню із відповідачки на користь позивача, оскільки комісія банку за здійснення операції з перерахування коштів не є судовими витратами відповідно до статті 133 ЦПК України, тому такі витрати відшкодуванню не\~підлягають.

Outcome: approved