Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-21 00:00:00

Позивач звернувся із вищенаведеним позовом до відповідачів, уточненим в ході розгляду справи, в якому посилається на те, що [INFO] о 17 год. 20 хв. на веб-сайті stopcor.org під авторством [PERSON] за посиланням: [INFO] в загальному доступі було опубліковано статтю під назвою «« [INFO]», у якій також викладено розповідь журналіста [PERSON] . Позивач зазначає, що вказана статті містить в собі недостовірну інформацію, яка завдає шкоди його честі, гідності та діловій репутації. Вказує, що ним було замовлено кілька експертиз, які підтверджують, що поширена інформація саме відповідачем, стосується особи позивача, має образливий характер, є негативною, та такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію позивача. На підставі викладеного позивач просив: 1) визнати такою, що є недостовірною і такою, що завдає шкоди честі, гідності та ділової репутації [PERSON] інформацію, поширену у мережі Інтернет, розміщену на веб - сайті: [INFO] в частині: «« [INFO]»; «[INFO]»)»; «[INFO]»; «[INFO]»; «[INFO]»; 2) зобов`язатиГромадську організацію «Всеукраїнська громадська організація «Стоп корупції» не пізніше наступного дня після набрання законної сили рішення суду спростувати недостовірну інформацію та таку, що завдає шкоди честі, гідності та ділової репутації [PERSON] шляхом опублікування на головній сторінці веб - сайту: [INFO] повідомлення про ухвалене у справі судове рішення, включаючи публікацію повного тексту такого рішення; 3) зобов`язатиГромадську організацію «Всеукраїнська громадська організація «Стоп корупції» не пізніше наступного дня після набрання законної сили рішення суду вилучити інформацію, визнану судом недостовірною, з публічного доступу, без можливості поширення гіперпосилання на статтю в редакції опублікованій станом на [INFO]; 4) зобов`язати редактора стрічки новин СтопКору - [PERSON] та журналіста [PERSON] не пізніше наступного дня після набрання законної сили рішенням суду вилучити статтю під назвою «« [INFO]» з сайту [INFO]; 5) стягнути з відповідачів солідарно судові витрати. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 25.03.2024 у справі відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду, яка занесена до протоколу судового засідання від 20.06.2024, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідач Громадська організація «Всеукраїнська громадська організація «Стоп корупції» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що в матеріалах справи наявні відповідні докази, в матеріалах справи міститься заява представника громадської організації про розгляд справи за його відсутності, а також відзив на позовну заяву, в якому сторона відповідача заперечувала проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що ГО «Стоп Корупції» не має доступу до сайту, на якому опубліковано статтю та нічого не публікує на ньому, натомість у громадської організації наявний інший офіційний сайт stopcor.ngo, на якому вона провадить свою громадську діяльність. Вказував, що докази надані стороною позивача на підтвердження належності громадській організації сайту [INFO] є неналежними. Зазначив, що громадська організація не є належним відповідачем у вказаній справі, оскільки у випадку якщо неможливо встановити особу та місце проживання автора статті, то належним відповідачем є власник веб-сайту, на якому розміщено інформаційний матеріал, а згідно інформації з веб-сайту Whois реєстратором домену stopcor.org є компанія GoDaddy.com LLC. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином шляхом розміщення оголошення про виклик в судове засідання на офіційному сайті судової влади, причини неявки не повідомила, відзиву на позов не подала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом розміщення оголошення про виклик в судове засідання на офіційному сайті судової влади, причини неявки не повідомив, відзиву на позов не подав. Заслухавши пояснення представника позивача, повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Так, судом встановлено, що [INFO] о 17 год. 20 хв. за посиланням [INFO], під авторством [PERSON] викладено статтю під назвою «« [INFO]», у якій також викладено розповідь журналіста [PERSON] , наступного змісту: «« [INFO]»; «[INFO]»)»; «[INFO]»; «[INFO]»; «[INFO]»(а.с.37-44). Згідно довідки ДП «Центр компетенції адресного простору мережі інтернет» Консорціуму «Український центр підтримки номерів і адрес» від 16.01.2024 (а.с.23-33), власником веб-сайту [INFO], який містить вищенаведені спірні публікації, є володілець облікового запису - Громадська організація «Стоп Корупції», якщо інше не визначено умовами договору між останнім та реєстр антом доменного імені stopcor.org - [PERSON] та/або отримувачем послуг хостингу або якщо такий договір відсутній. Згідно звіту ДП «Центр компетенції адресного простору мережі інтернет» Консорціуму «Український центр підтримки номерів і адрес» від 16.01.2024 (а.с.34-36) за результатами проведеної фіксації і дослідження змісту веб-сторінки у мережі інтернет, а саме [INFO], встановлено достовірність та точність відображення змісту досліджуваних веб-сторінок в браузері Google Chrome. З матеріалів справи убачається, що позивач [PERSON] працював у виконавчому комітеті Ірпінської міської ради на посаді міського голови з жовтня 2014 року по 02 серпня 2018 року. Згідно даних зі спеціальної інформаційної системи УКРНОІВІ (СІС) (а.с.19), заявником на торговельну марку «[INFO]» є ТОВ «Тихий Ірпінь», керівником якого є [PERSON] , а засновниками якого є ТОВ «Конкорд Консалтинг», ТОВ «Сарафан», [PERSON] , що підтверджується витягом з ЄДРПОУ від 13.03.2024 (а.с.18). Згідно положень ст.201 ЦК України особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є: здоров`я, життя; честь, гідність і ділова репутація; ім`я (найменування); авторство; свобода літературної, художньої, наукової і технічної творчості, а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством. Статтею 3 Конституції України передбачено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. За ст. 28 Конституції України кожен має право на повагу до його гідності. За змістом ст. 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов`язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію. У відповідності з ст.32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації. У п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 р. №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» зазначено, що чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями та одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об`єктів судового захисту. Зокрема, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності. З честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточення, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло. Під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних рис у процесі виконанні трудових, службових, громадських чи інших обов`язків. Під діловою репутацією юридичної особи, в тому числі підприємницьких товариств, фізичних осіб-підприємців, адвокатів, нотаріусів та інших осіб, розуміється оцінка їхньої підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин. За змістом ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок порушення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Спростування недостовірної інформації здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена. Згідно із ч. 2 ст. 5 Закону України «Про інформацію» реалізація права на інформацію громадянами, юридичними особами і державою не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб. За змістом п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009, юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Поширенням інформації також є вивішування (демонстрація) в громадських місцях плакатів, гасел, інших творів, а також розповсюдження серед людей листівок, що за своїм змістом або формою порочать гідність, честь фізичної особи або ділової репутації фізичної та юридичної особи. У справах про спростування недостовірної інформації саме на позивача покладено обов`язок довести, що інформація є недостовірною та факт поширення її відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено особисті немайнові права позивача. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що саме відповідачем - Громадською організацією «Стоп Корупції» поширено інформацію, яка є недостовірною та такою, що порушує його честь, гідність та ділову репутацію позивача. Водночас, як убачається зі змісту поширеної інформації, особи позивача стосуються тільки твердження: ««[INFO]» та «[INFO]». Посилання представника відповідача на те, що громадська організація не є належним відповідачем, не знайшло свого підтвердження в ході розгляду справи та спростовується наявними в матеріалах справи доказами. З огляду на те, що позовні вимоги про спростування та вилучення недостовірної інформації є похідними від позовних вимог про визнання інформації недостовірною, вони підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог до відповідачів [PERSON] та [PERSON] суд приходить до висновку про відсутність підстав для їх задоволення, оскільки задоволення позовних вимог про спростування недостовірної інформації є належним та достатнім способом захисту порушених прав позивача, а в процесі розгляду справи, ідентифікувати вказаних осіб не виявилося за можливе. Інші наявні в матеріалах справи докази висновків суду не спростовують. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: partial