Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-10 00:00:00

05\~липня 2024\~року [PERSON] , засобами поштового зв`язку, звернулась до суду з позовом до [PERSON] в якому просила збільшити розмір аліментів, що стягуються з відповідача на її користь на сина [PERSON] , [INFO] , визначивши розмір аліментів у вигляді\~1/4\~частини з усіх видів заробітку\~(доходу),\~щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~В обґрунтування позовних вимог зазначила, що судовим наказом від 28 листопада 2017 року, виданим Саксаганським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у справі №214/6110/17, стягнуто з [PERSON] на її користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 25.10.2017 та до досягнення дитиною повноліття. Зазначила, що з часу видачі судового наказу витрати на утримання сина значно зросли, на даний час син має потребу в одязі, взутті, сучасному мобільному та інтернет зв`язку, комп`ютерній техніці, харчуванні та іншому, що потрібно для розвитку дитини. Вказала, що відповідач [PERSON] ухилився від сплати аліментів за судовим наказом, і станом на 20.06.2024 має заборгованість за період з 10.10.2017 по 01.06.2024 у розмірі 62140,62 гривень. Зазначила, що відповідач продав спадкову квартиру, проте заборгованість зі сплати аліментів не погасив. У зв`язку з чим просить змінити спосіб стягнення аліментів, і стягнути аліменти у частці від доходу відповідача. Ухвалою судді від 01 серпня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою суду від 26 вересня 2024 року розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін відкладено за клопотанням відповідача на 11 жовтня 2024 року. Позивач в судове засідання не з`явилася, в наданій суду письмовій заяві просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Статтями 43, 211 ЦПК України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, просив залишити спосіб стягнення аліментів визначений судовим наказом. Суду пояснив, що наразі він не працює, доходів не має. Зазначив, що до 2022 року він сплачував аліменти позивачу, але потім втратив роботу і як наслідок втратив доходи. Вказав, що він одружений, має малолітню дитину, якій 6 років, перебуває на утриманні батьків дружини. Суд, заслухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.\~Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 28 вересня 2016 року, що підтверджується копіями свідоцтва про шлюб та рішення Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28.09.2016 (а.с. 5,6). [INFO] народився [PERSON] , батьками якого в свідоцтві про народження вказані: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 4). 28 листопада 2017 року Саксаганським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області видано судовий наказ, яким стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання їх малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 25 жовтня 2017 року та до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Судовий наказ набрав законної сили 28.11.2017 (а.с.9). Згідно постанови Покровського ВДВС від 19.02.2018 встановлено, що 19.02.2018 відкрито виконавче провадження №55833275 з виконання судового наказу №2-н/214/618/17 виданого 14.02.2018 Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів у розмірі 50% прожиткового мінімуму (а.с.8). Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів у ВП №55833275, станом на 20.06.2024 заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів за період з жовтня 2017 року по травень 2024 року включно становить 62140,62 гривень (а.с. 10-14). Оскільки між сторонами виникли відносини з утримання малолітньої дитини, які випливають із сімейних правовідносин до них підлягають застосуванню відповідні положення Сімейного кодексу України (далі СК України), Закону України «Про охорону дитинства».\~\~ Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від\~\~ 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, відповідно до ч. 1 ст. 155 СК України. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст.181 СК України за рішенням\~суду кошти\~на утримання\~дитини (аліменти)\~присуджуються у\~частці від\~доходу її\~матері,\~батька або\~у твердій\~грошовій сумі\~за вибором\~того з\~батьків або\~інших законних\~представників дитини,\~разом з\~яким проживає\~дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу матері, батька дитини або у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку\~\~підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) ст. 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями\~\~ ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України 6-143цс13 від 05 лютого 2014 року, яка в силу вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України повинна враховуватися судами при\~виборі і\~застосуванні\~норми права до спірних правовідносин. Так,\~у відповідності\~до\~ст.\~182\~СК України,\~при визначенні\~розміру аліментів,\~суд враховує:\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини; стан\~здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; наявність\~у платника\~аліментів інших\~дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно до положень ч. 2\~ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Верховний Суд у постанові від 11 березня 2020 року у справі № 759/10277/18 року виснував, що інтереси дитини превалюють над майновим становищем платника аліментів. Суд, враховуючи рівність обов`язку батьків щодо утримання дитини, мінімальний розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, матеріальне становище сторін, а також те, що відповідачем не\~надано доказів\~щодо неможливості\~сплати аліментів\~в частці\~від свого\~доходу,\~доказів щодо\~скрутного матеріального\~становища чи\~незадовільного стану\~здоров`я,\~які б\~унеможливлювали ним\~сплату аліментів\~на утримання\~неповнолітньої дитини\~у частці, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню, шляхом зміни способу стягнення аліментів, що стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] ,\~визначеного судовим\~наказом Саксаганського\~районного суду\~міста Кривого\~Рогу Дніпропетровської\~області від\~28\~листопада 2017\~року у\~справі №\~214/6110/17 та стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , в розмірі\~1/4\~частини заробітку\~(доходу),\~щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку до повноліття дитини, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили, у відповідності до роз`яснень, викладених у постанові Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню в дохід держави судові витрати в розмірі 1211,20 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved