Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-14 00:00:00

01 липня 2024 року заявникзвернувся до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з заявою про усиновлення. Заява мотивована тим, що [PERSON] та [PERSON] з 22 лютого 2022 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. До реєстрації шлюбу із заявником, [PERSON] народила дитину [PERSON] , [INFO] , відомості про батька записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Сім`я заявника проживає у приватному будинку за адресою: [ADDRESS] , який на праві власності належить бабусі дружини - [PERSON] . Житлово-побутові умови проживання задовільні, створені належні умови для проживання, виховання та утримання дитини. В родині склалися теплі, родинні стосунки, добрий емоційний контакт. Заявник виховує [PERSON] з 1 року 8 місяців, сприймає як рідного сина, піклується про нього, утримує його, забезпечує його матеріальні та духовні інтереси. Заявник працює лікарем-інфекціоністом у комунальному підприємстві «Криворізька міська клінічна лікарня № 2», фізично здоровий, на обліку у психоневрологічному та наркологічному диспансері не перебуває, судимостей немає. Посилаючись на вищевикладені обставини заявник просив суд задовольнити заяву. Заявник у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, заяву підтримав у повному обсязі. Заінтересована особа [PERSON] , представник органу опіки та піклування виконкому Центрально-Міської районної у місті ради Чуйко І.А. надали заяви якими підтримали вимоги заявника про усиновлення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячиз наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , актовий запис № 1026, виданого 17.12.2019 Центрально-Міським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Відомості про батька дитини [PERSON] записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька. 22 лютого 2022 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , та після реєстрації шлюбу змінила прізвище на [PERSON] , що встановлено свідоцтвом про шлюб, виданого 22 лютого 2022 року Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 93. З акту обстеження житлово-побутових умов проживання від 07.06.2024 вбачається, що сім`я Бобіренків проживає в одноповерховому будинку, який складається з чотирьох кімнат, за адресою: [ADDRESS] . Будинок з газо-, водо-, електропостачанням, санітарно-технічний стан житла задовільний. У дитини окреме спальне місце, куточок для гри. У наявності сезонний одяг, взуття, іграшки, дитячі книжки. За вищевказаною адресою проживають: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Будинок за вищевказаною адресою належить на праві власності [PERSON] , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 06.06.2024. [PERSON] працює в комунальному підприємстві «Криворізька міська клінічна лікарня № 2» Криворізької міської ради, на посаді лікаря-інфекціоніста з інфекційного контролю з 15.09.2023 по теперішній час; не знятої чи непогашеної судимості немає, також немає ніяких протипоказань за станом здоров`я щодо усиновлення, що підтверджується довідкою комунального підприємства «Криворізька міська клінічна лікарня № 2» Криворізької міської ради від 08.05.2024 № 1270, витягом з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності за наявності судимості» від 05.06.2024, та висновком про стан здоров`я. Висновком служби у справах дітей виконкому Центрально-Міської районної у місті ради м. Кривого Рогу від 17.06.2024 № 8/33-2230 встановлено, що виконком як орган опіки та піклування вважає усиновлення малолітнього [PERSON] , доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини. + Статтею 207 СК України визначено, що усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, і усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Згідно ч. 1, 2 ст. 209 СК України, дитина, покинута в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров`я або яку відмовилися забрати з них батьки, інші родичі, може бути усиновлена після досягнення нею двомісячного віку. Дитина, яку було підкинуто чи знайдено, може бути усиновлена після спливу двох місяців з часу її знайдення. Відповідно до ст. 217 СК України, усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків. Статтею 218 СК України передбачено, що для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити. Згода дитини на її усиновлення дається у формі, яка відповідає її вікові та стану здоров`я. Дитина має бути проінформована про правові наслідки усиновлення. Усиновлення провадиться без згоди дитини, якщо вона у зв`язку з віком або станом здоров`я не усвідомлює факту усиновлення. Згода дитини на усиновлення не потрібна, якщо вона проживає в сім`ї усиновлювачів і вважає їх своїми батьками. Усиновлення дитини провадиться без згоди батьків, якщо вони: протягом двох місяців після народження дитини не забрали її на виховання до себе в сім`ю та запис про них у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до статті 135 цього Кодексу. Усиновлення дитини може бути проведено без згоди повнолітніх батьків, якщо судом буде встановлено, що вони, не проживаючи з дитиною понад шість місяців без поважних причин, не проявляють щодо неї батьківської турботи та піклування, не виховують та не утримують її (п. 5 ч. 1 ст. 219, ч. 2 ст. 219 СК України). Відповідно до ст. 224 СК України суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема: стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; мотиви того, чому другий із подружжя не бажає бути усиновлювачем, якщо лише один із подружжя подав заяву про усиновлення; взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; особу дитини та стан її здоров`я; ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити. Особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини. Якщо усиновлюється дитина, яка досягла семи років, то для запису усиновлювача матір`ю, батьком потрібна згода дитини, крім випадку, передбаченого частиною четвертою статті 218 цього Кодексу. Суд задовольняє таку заяву усиновлювача, у рішенні про усиновлення, якщо це відповідає інтересам дитини (ст. 229 СК України). Відповідно до вимог ст. 231 СК України, якщо усиновлювач записується батьком дитини, відповідно змінюється по батькові дитини. Про зміни, передбачені у цій статті, суд зазначає у рішенні про усиновлення. Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» вбачається, що вирішуючи заяву по суті, суд зобов`язаний перевірити наявність передбачених законом підстав для усиновлення, зокрема: чи дали батьки дитини згоду на це (якщо вона необхідна); чи може заявник бути усиновлювачем; чи є дитина відповідно до законодавства суб`єктом усиновлення і чи виконано вимоги ч. 1-3 ст. 218 СК щодо наявності згоди дитини; чи відповідають висновок органу опіки та піклування і дозвіл на усиновлення уповноваженого органу виконавчої влади необхідним вимогам. Згідно зі ст. 8 Європейської конвенції про усиновлення дітей, прийнятої 24 квітня 1967 року в Страсбурзі, і яка, відповідно до ст. 9 Конституції України, є складовою частиною національного законодавства України, компетентний орган приймає рішення про усиновлення лише тоді, коли впевниться, що воно здійснюється в інтересах дитини. Кожного разу компетентний орган звертає особливу увагу на те, щоб це усиновлення забезпечило дитині стабільні та гармонійні домашні умови. Враховуючи вищевикладене, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності суд вважає, що усиновлення малолітнього [PERSON] не суперечить його інтересам, заявник фізично здоровий, здатний створити для дитини належний матеріально-побутовий рівень проживання, бажає усиновити дитину, спроможний забезпечити їй належне виховання, навчання та утримання, стабільні та гармонійні умови життя, тому суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: approved