Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 16 травня 1998 року перебував з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано за рішенням Бородянського районного суду Київської області від 14 вересня 2023 року. Від шлюбу мають двох дітей [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] . За вказаним рішенням суду з нього було стягнуто аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку на кожну дитину, починаючи з 29 червня 2023 року та до досягнення дітьми повноліття. На підставі даного рішення суду, [PERSON] звернулася до Бородянського відділу ДВС з виконавчим листом № 939/1600/23 та 20 жовтня 2023 року було відкрито виконавче провадження № 73096978. Наразі дочка [PERSON] є повнолітньою, а син [PERSON] проживає разом із ним (позивачем) і перебуває на його утриманні, а тому відповідач безпідставно отримує аліменти та витрачає їх на свої потреби. Він неодноразово намагався вирішити з [PERSON] питання з приводу того, щоб вона забрала виконавчий лист, проте вона на його прохання не реагує. З огляду на вказані обставини, просив припинити стягнення з нього аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що стягуються за рішенням Бородянського районного суду Київської області від 14 вересня 2023 року. Ухвалою суду від 18 червня 2024 року було відкрито провадження у даній справі та ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] і його представник адвокат Горбаченко М.О. в судовому засіданні позов підтримали, посилаючись на викладені в ньому обставини, та просили його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, відзив на позов не надала. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Оскільки відповідач не повідомила про причини своєї неявки, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходили, у суду наявні відомості про належне повідомлення відповідача про дату, час і місце цього засідання, тому причин для відкладення розгляду справи, передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України, суд не вбачає і вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні. Вислухавши пояснення позивача та його представника, заслухавши пояснення малолітньої дитини [PERSON] , допитавши свідків, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 16 травня 1998 року, який було розірвано за рішенням Бородянського районного суду Київської області від 14 вересня 2023 року (а.с. 12, 15-16). Від шлюбу мають двох дітей [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 13, 14). За рішенням Бородянського районного суду Київської області від 14 вересня 2024 року з позивача [PERSON] на користь відповідача [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку на кожну дитину, починаючи з 29 червня 2023 року та до досягнення дітьми повноліття (а.с. 15-16). На виконання вказаного рішення суду, 14 вересня 2023 року Бородянським районним судом Київської області було видано виконавчий лист № 939/1600/23, з примусового виконання якого 20 жовтня 2023 року Бородянським відділом державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) було відкрито виконавче провадження № 73096978 (а.с. 17). 23 квітня 2024 року начальником відділу Бородянського відділу ДВС у Бучанському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (а.с. 18). Згідно з довідкою № 71 від 16 травня 2024 року, мати [PERSON] [PERSON] контакту з Комунальним закладом Пісківської селищної ради «Пісківський ліцей» не підтримує, успішністю сина не цікавиться, батьківські збори не відвідує. Дитина проживає з батьком. Денис завжди охайний, доглянутий, батько приділяє належну увагу вихованню сина (а.с. 19). Згідно характеристики, наданої директором Комунального закладу Пісківської селищної ради «Пісківський ліцей», [PERSON] за час навчання у школі зарекомендував себе старанним, сумлінним, дисциплінованим, працелюбним, уважним учнем. Денис виховується у неповній сім`ї, батько бере активну участь в навчанні та вихованні сина (а.с. 20). Відповідно до копії акту обстеження житлово-побутових умов від 13 травня 2024 року, [PERSON] з 15 серпня 2023 року проживає у [ADDRESS] разом із батьком [PERSON] (а.с. 21). У судовому засіданні малолітній син сторін [PERSON] повідомив, що він наразі проживає разом із своїм батьком та бабусею. Мати та сестра проживають окремо в іншому житловому будинку. Сестра постійно приходить до нього в гості, з матір`ю він не бачився. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є матір`ю позивача. Після того як позивач розлучився із відповідачкою, він разом із своїм сином [PERSON] перейшов проживати до неї (свідка) у квартиру [ADDRESS] . Наразі вже протягом року позивач та його син [PERSON] постійно проживають разом із нею (свідком). Відповідачка проживає також по [ADDRESS] , проте в іншому будинку, від виховання [PERSON] самоусунулася. Свідки [PERSON] та [PERSON] суду пояснили, що вони є сусідами сторін. Приблизно з серпня 2023 року позивач та його син [PERSON] постійно проживають разом із матір`ю позивача по [ADDRESS] . Відповідачка проживає окремо в іншому будинку, дитину не відвідує. За змістом ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно з ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована\~Постановою Верховної\~Ради України\~№ 789\~ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 180 СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до її повноліття. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Стаття 179 СК України\~передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. За змістом статті 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у\~статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Згідно з п. 17\~Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. З аналізу статей вбачається, що припинення стягнення аліментів можливим є у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад мати дитини не витрачає отримувані нею аліменти на дитину. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів - матері дитини. При цьому обов`язок батька - платника аліментів утримувати дитину не припиняється. Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч. 2\~ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання. Як встановлено судом із матеріалів справи, [PERSON] , [INFO] , з 15 серпня 2023 року проживає у [ADDRESS] разом із батьком [PERSON] , який є платником аліментів, і перебуває на його утриманні, а тому стягнення з нього аліментів на користь [PERSON] на утримання сина є безпідставним. У даному випадку, суд також враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 04 вересня 2019 року в справі № 711/8561/16, відповідно до якого за своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні. З огляду на зазначене, враховуючи, що [PERSON] проживає з батьком [PERSON] і перебуває на його утриманні, проте на підставі рішення суду з позивача на даний час стягуються аліменти на користь відповідачки на утримання дитини, суд вважає за необхідне позов задовольнити та припинити стягнення із [PERSON] аліментів, починаючи з дня набрання даним рішенням законної сили, оскільки лише в такий спосіб можливо належним чином захистити порушене право позивача і такий спосіб не завдасть шкоди правам та інтересам відповідачки і дитині сторін.

Outcome: approved