Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-21 00:00:00

Представник позивача\~ [PERSON] \~-\~адвокат\~Супрун\~Д.В.\~звернувся\~до\~суду з\~позовом\~до відповідача\~і просить змінити формулювання причини звільнення та визнати [PERSON] , штампувальника четвертого розряду цеху № 11, таким, що звільнений 10 червня 2024 року за власним бажанням відповідно до частини третьої статті 38 Кодексу законів про працю України з причини порушення підприємством законодавства про працю, а саме: систематичного порушення строків виплати заробітної плати, з Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об?єднання ІНЖИНІРИНГ». Стягнути з Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об?єднання ІНЖИНІРИНГ» на користь позивача нараховану, але не виплачену заробітну плату в сумі 10 402,14 грн. Стягнути з Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об?єднання ІНЖИНІРИНГ» на користь позивача вихідну допомогу у розмірі тримісячного середнього заробітку в сумі 34 533,63 грн., з послідуючим утриманням з цієї суми належних до сплати податків і зборів. Представник позивача [PERSON] -\~адвокат Супрун\~Д.В.\~просить справу розглянути без його участі та без участі позивача за наявними в справі матеріалами. 01.08.2024 року до канцелярії суду від представниці Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання Інжиніринг» за довіреністю Литвиненко А.В. надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона просить позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати задовольнити частково, зменшити суму стягнення заробітної плати з 10402,14 грн. до 402,14 грн. Позовні вимоги [PERSON] в частині зміни формулювань причин звільнення з роботи та стягнення вихідної допомоги задовольнити частково, зменшити суму стягнення вихідної допомоги з 34533,63 грн. до 14399,91 грн. \~ \~ \~ \~01.08.2024 року до канцелярії суду від представника позивача\~ [PERSON] \~-\~адвоката\~Супруна\~Д.В.\~надійшла заява\~про збільшення\~розміру позовних\~вимог,\~в якій\~він зазначив\~про те,\~що після подачі\~позову, позивачем додатково\~отримано розрахунковий\~корінець,\~згідно до\~якого загальна\~сума боргу\~підприємства на\~день звільнення\~становить 55619,90\~грн.,\~тому він\~вважає за\~необхідне збільшити\~розмір позовних\~вимог,\~стягнути з\~відповідача наступну\~суму.\~Загальна сума\~заборгованості з\~виплати заробітної\~плати станом\~на день\~звільнення склала\~55619,90\~грн.\~З урахуванням\~компенсації невикористаної\~відпустки (код\~150\~-\~20245,50\~грн).\~Крім того,\~позивач вже\~звертався з\~позовом про\~стягнення заробітної\~плати та\~йому було\~згідно до\~рішення у\~справі №\~592/7935/23 стягнуто заборгованість\~по заробітній\~платі за\~червень -\~серпень 2022\~року,\~квітень 2023\~року,\~яка становить\~43600,13грн.,\~а саме:\~червень 2022\~року -\~13650,03грн.,\~липень 2022\~року -\~13064,33грн.,\~серпень 2022\~року -\~12478,62грн.,\~квітень 2023\~року -\~4407,15грн.\~По даному\~рішенню кошти\~позивач отримав\~лише за\~квітень 2023\~року.\~Отже,\~заборгованість,\~неохоплена попереднім\~рішенням суду,\~на сьогодні\~становить 20647,64\~грн. (лютий\~2024\~-\~70,39\~грн.,\~квітень 2024\~-\~331,75\~грн.,\~червень 2024\~-\~20245,50\~грн.\~-\~компенсація невикористаної\~відпустки).\~Представник позивача\~ [PERSON] \~-\~\~адвокат Супрун\~Д.В.\~\~просить збільшити\~позовні вимоги\~та стягнути\~з Акціонерного\~товариства «Сумське\~машинобудівне науково-виробниче\~об`єднання -\~ІНЖИНІРИНГ» на\~користь позивача,\~нараховану але\~не виплачену\~заробітну плату\~в сумі\~20\~647,64\~грн.\~Крім того,\~стягнути з\~Акціонерного товариства\~«Сумське машинобудівне\~науково-виробниче\~об`єднання -\~ІНЖИНІРИНГ» на\~користь позивача\~вихідну допомогу\~у розмірі\~тримісячного середнього\~заробітку в\~сумі 34\~533,63\~грн., з послідуючим утриманням з цієї суми належних до сплати податків і зборів. \~ \~ \~ \~08.08.2024 року до канцелярії суду від представниці Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання Інжиніринг» за довіреністю Литвиненко А.В. надійшли додаткові пояснення, в яких вона зазначила про те, що Товариство не погоджується щодо стягнення заробітної плати в сумі 20 647 грн. 64 коп. Як вбачається із заяви про збільшення позовних вимог сума заборгованості по заробітній платі, що заявлена до стягнення, розрахована позивачем шляхом складання наступних сум: - нарахована, але не виплачена заробітна плата за лютий 2024р. - 70 грн. 39 коп. - нарахована, але не виплачена заробітна плата за квітень 2024р. - 331 грн. 75 коп. - компенсація невикористаної відпустки - 20 245 грн. 50 коп. На підтвердження своїх вимог позивачем надано розрахунковий лист АТ «СМНВО - Інжиніринг» за червень 2024 року, в якому вказана заробітна плата, належна до виплати позивачу в сумі 55 619 грн. 90 коп. Проте, Товариство зазначає, що сума компенсації за дні невикористаної відпустки (20 245 грн. 50 коп.) вказана позивачем без відрахування з цієї суми податків та обов`язкових платежів. Щодо потреби відрахування податків та обов`язкових платежів зазначила наступне. Згідно п. 171.1 ст. 171 Податкового кодексу України (далі - ПК України), особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати, є роботодавець, який виплачує такі доходи на користь платника податку. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про оплату праці», до структури заробітної плати входить: Основна заробітна плата. Це - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата. Це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми. Відповідно до п. 2.2.12 п. 2.2 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13.01.2004р. № 5 до фонду додаткової заробітної плати входить оплата за невідпрацьований час зокрема і оплата, а також суми грошових компенсацій у разі невикористання щорічних (основної та додаткових) відпусток та додаткових відпусток працівникам, які мають дітей, у розмірах,передбачених законодавством; Таким чином, компенсація за дні невикористаної відпустки входить до структури заробітної плати. Відповідно до п.п. 14.1.222 п. 14.1 ст. 14 ПК України роботодавцем визнається юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ чи її представництво) або самозайнята особа, яка використовує найману працю фізичних осіб на підставі укладених трудових договорів (контрактів) та несе обов`язки зі сплати їм заробітної плати, а також нарахування, утримання та сплати податку на доходи фізичних осіб до бюджету, нарахувань на фонд оплати праці, інші обов`язки, передбачені законами. Крім того, пунктом 161 Підрозділу 10. Інші перехідні положення ПК України встановлено, що тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір. Ставка військового збору становить 1,5%. Отже, згідно положень ПК України Товариство є роботодавцем та відповідає за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податків та обов`язкових платежів з доходів у вигляді заробітної плати зокрема і з компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки. Крім того, до суми заробітної плати, належної до виплати позивачу відповідно до розрахункового листа, не входить заробітна плата за лютий 2024 року, оскільки вона була йому виплачена. Для повного та об`єктивного розгляду справи Товариство надає суду довідку АТ «СМНВО - Інжиніринг» про заробітну плату колишнього працівника АТ «СМНВО - Інжиніринг» [PERSON] від 06.08.2024р. № 16 - 7 /256, відповідно до якої сума заробітної плати, належної до виплати, на дату видачі довідки (після відрахування ПДФО та військового збору) [PERSON] складає 55 619 грн. 90 коп.(як і вказано в розрахунковому листі за червень 2024 року, наданому Позивачу) в тому числі: Заробітна плата за червень 2022р. - 13 650 грн. 03 коп. (стягнуто рішенням 592/7935/23) Заробітна плата за липень 2022р. - 13 064 грн. 33 коп. (стягнуто рішенням 592/7935/23) Заробітна плата за серпень 2022р. - 12 478 грн. 62 коп. (стягнуто рішенням 592/7935/23) Заробітна плата за квітень 2024р. - 331 грн. 75 коп. Заробітна плата за червень 2024р. - 16 095 грн. 17 коп. Разом : 55 619 грн. 90 коп. \~ \~ \~ \~Таким чином, стягненню з Товариства на користь позивача підлягає заробітна плата в сумі 16 426 грн. 92 коп. (ЗП за квітень 2024р. - 331 грн. 75 коп. + ЗП за червень 2024р. - 16 095 грн. 17 коп.), а не 20 647 грн. 64 коп., як вказує позивач. В судове засідання сторони не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Суд, перевіривши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 02.04.2020\~року позивача\~прийняли на \~роботу до \~АТ «Сумське\~машинобудівне науково-виробниче\~об`єднання\~-\~ІНЖИНІРИНГ». (а.с. 12) 03.06.2024 року позивач звернувся до керівництва Товариства з заявою, у якій просив звільнити його з 10.06.2024 року за власним бажанням відповідно до частини 3 статті 38 Кодексу законів про працю України з причини порушення підприємством законодавства про працю, а саме: систематичного порушення строків виплати заробітної плати. (а.с.13) 04.06.2024 року було видано наказ №1063/ВК, відповідно до якого, [PERSON] , штампувальника четвертого розряду цеху № 11, звільнити 10.06.2024 року за власним бажанням, ст. 38 КЗпП України (а.с.14). Щодо розміру\~заборгованості по\~заробітній платі\~суд приходить\~висновку про\~необхідність задоволення\~позову.\~Отже,\~стягненню з\~відповідача на\~користь позивача\~підлягає заборгованість\~по заробітній\~платі в\~сумі 16 426 грн. 92 коп. (ЗП за квітень 2024р. - 331 грн. 75 коп. + ЗП за червень 2024р. - 16 095 грн. 17 коп.) Відповідно до частини третьої статті 38 КЗпП України працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо власник або уповноважений ним орган не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору. Розірвання трудового договору за частиною третьою статті 38 КЗпП України є різновидом припинення трудових відносин в односторонньому порядку. Для припинення трудового договору за цією підставою має значення, чи мали місце порушення з боку роботодавця законодавства про працю чи умов колективного чи трудового договору, а також письмово викладена ініціатива працівника з наміром припинити трудові відносини, що доведена до відома роботодавця в установленому законом порядку. Особливістю розірвання трудового договору на підставі частини третьої статті 38 КЗпП України є те, що працівник має право самостійно визначити строк розірвання трудового договору. Роботодавець може не погоджуватись з тим, що мають місце порушення, які відповідно до частини третьої статті 38 КЗпП України, є підставами для розірвання трудового договору за ініціативою працівника у строки, визначені останнім, що, у свою чергу, свідчить про виникнення трудового спору. Отже, при вирішенні трудового спору щодо припинення трудового договору на підставі частини третьої статті 38 КЗпП України визначальним є те, чи мали місце порушення трудового законодавства зі сторони роботодавця стосовно працівника на момент подання таким працівником заяви про звільнення на підставі частини третьої статті 38 КЗпП України. В заяві про звільнення від 03.06.2024 pоку, адресованій директору Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання Інжиніринг», зазначено факт порушення відповідачем законодавства про працю, умов колективного чи трудового договору, а саме: систематичне порушення строків виплати заробітної плати, тому обґрунтовано ставилася вимога про його звільнення за частиною 3 статті 38 КЗпП України. Таким чином, оскільки позивачем було наведено конкретні факти порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, які останній мав би визнати, а тому були всі підстави для звільнення позивача за частиною третьою статті 38 КЗпП України на підставі поданої ним заяви. Зважаючи на волевиявлення позивача щодо звільнення за власним бажанням та, враховуючи наявність підстав в роботодавця для його звільнення у відповідності до ч. 3 ст. 38 КЗпП України, дії відповідача щодо припинення трудового договору з позивачем згідно ст. 38 КЗпП (ч.1) України є необґрунтованими та такими, що вчинені не на підставі та у спосіб, що не передбачений законодавством України. Припис ч. 3 ст. 235 КЗпП України передбачає, що у разі визнання формулювання причини звільнення неправильним або таким, що не відповідає чинному законодавству, у випадках, коли це не тягне за собою поновлення працівника на роботі, орган, який розглядає трудовий спір, зобов`язаний змінити формулювання і вказати в рішенні причину звільнення у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства та з посиланням на відповідну статтю (пункт) закону. З викладених\~підстав суд\~вважає необхідним\~змінити формулювання\~причини звільнення [PERSON] та вважати [PERSON] , штампувальника четвертого розряду цеху № 11, таким, що звільнений 10 червня 2024 року за власним бажанням відповідно до частини третьої статті 38 Кодексу законів про працю України з причини порушення підприємством законодавства про працю, а саме: систематичного порушення строків виплати заробітної плати, з Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об?єднання ІНЖИНІРИНГ». Відповідно до ст. 44 КЗпП України при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у ч. 3 ст. 38, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі, передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку. Середній заробіток працівника визначається відповідно ст. 27 ЗУ Про оплату праці за правилами, передбаченими положенням Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою КМУ від 08.02.1995 року № 100. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати»: Розділ IV, п. 5 нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати. Розділ IV, п. 8, абз. 1 нарахування виплат, що обчислюються, із середньої заробітної плати за останні 2 місяці роботи, провадиться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів (годин), а у випадку передбаченим чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Розділ ІІІ, п. 4, абз. 4 Якщо розмір посадового окладу є меншим від передбаченого законодавством розміру мінімальної заробітної плати, середня заробітна плата розраховується з установленого розміру мінімальної заробітної плати на час розрахунку. У разі укладення трудового договору на умовах неповного робочого часу, розрахунок проводиться з розміру мінімальної заробітної плати, обчисленого пропорційно до умов укладеного трудового договору. Розділ ІІ, п. 2, абз. 5 Час, протягом якого працівник згідно із законодавством не працював і за ним не зберігався заробіток або зберігався частково, виключається з розрахункового періоду. З розрахункового періоду також виключається час, за який відсутні дані про нараховану заробітну плату працівника внаслідок проведення бойових дій під час дії воєнного стану. При нарахуванні та стягненні вихідної допомоги слід виходити з наступного розрахунку середньомісячного заробітку: згідно до розрахункового листа, наданого АТ «Сумське НВО Інжиніринг», та відповідно до порядку, визначеного Постановою КМУ № 100, середньомісячна заробітна плата позивача становить: враховуючи останні 2 місяці, коли позивач працював, були жовтень та листопад 2023 року, то саме їх варто брати за основу при розрахунку середнього заробітку. Це підтверджують як розрахункові листи, так і персоніфіковані дані по Формі ОК-5. За жовтень 2023 року 11352,27 грн., за листопад 2023 року 11 670,16 грн., що в сумі складає 23\~022,43 грн. Таким чином, середньомісячна заробітна плата становить 11\~511,21 грн. (23 022,43 / 2). Отже, вихідна допомога, що має бути стягнута на користь позивача, відповідно до положень 44 КЗпП України, становить 34\~533,63 грн. (11 511,21 грн. * 3), з послідуючим утриманням з цієї суми належних до сплати податків і зборів. Відповідно до ст.141\~ЦПК\~України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 1211,20 грн. за вимогу немайнового характеру та 1211,20 грн. за вимогу майнового характеру.

Outcome: partial