Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-09 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Бершадської міської ради Гайсинського району Вінницької області про визнання права на завершення приватизації земельної ділянки в порядку спадкування. Позовні вимоги обгрунтовані тим, 29.10.2021 рішенням Бершадської міської ради Гайсинського району Вінницької області № 592 надано дозвіл [PERSON] на виготовлення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності Бершадської міської ради, у власність, для ведення особистого селянського господарства, за межами с. Кидрасівка, орієнтовною площею -2,0 га. На підставі вказаного рішення [PERSON] виготовив технічну документацію із землеустрою щодо відведення земельної ділянки, якій присвоєно кадастровий номер 0520482200:01:001:0195. [INFO] в с. Терни Лиманського району Донецької області [PERSON] загинув. Позивачка будучи матір`ю [PERSON] та спадкоємцем першої черги за законом спадщину сина прийняла, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Приватним нотаріусом Гайсинського районного нотаріального округу позивачці роз`яснено, що видати свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 2,00 га з кадастровим номером 0520482200:01:001:0195 неможливо, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на вказану земельну ділянку. Враховуючи, що [PERSON] , який мав намір здійснити приватизацію, помер до прийняття Бершадською міською радою рішення про приватизацію земельної ділянки, позивачка просить визнати за нею право на завершення процедури приватизації земельної ділянки площею 2,000 га, цільове призначення -особисте селянське господарство, кадастровий номер 0520482200:01:001:0195, розташованої на території Бершадської міської ради Гайсинського району Вінницької області за межами с. Кидрасівка після смерті сина [PERSON] , який загинув [INFO] . Позивачка [PERSON] надала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила розглянути справу в її відсутність. Представник відповідача, міський голова В. Драган, надав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив провести розгляд цивільної справи за наявними в матеріалах справи документами та за відсутності представника Бершадської міської ради. Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та усі зібрані по справі докази, давши їм оцінку в сукупності, суд дійшов наступних висновків. Положеннями статей 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, визнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту прав, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Згідно з вимогами ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно витягу з рішення 16 сесії 8 скликання Бершадської міської ради від 29.10.2021 № 592 [PERSON] надано дозвіл на виготовлення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності Бершадської міської ради, у власність, для ведення особистого селянського господарства, за межами с. Кидрасівка, орієнтовною площею -2,0 га. З Витягу з Державного земельного кадастру номер НВ-3200535472023 від 18.04.2023 про земельну ділянку вбачається, що на підставі проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 12.01.2022, 18.04.2023 було проведено державну реєстрацію земельної ділянки розташованої на території Бершадської міської ради Гайсинського району Вінницької області, кадастровий номер 0520482200:01:001:0195, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, площею 2,00 га. Не встигнувши зареєструвати право власності на вказану земельну ділянку [PERSON] загинув [INFO] в с. Терни Лиманського району Донецької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим Бершадським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Гайсинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 04.12.2023. Позивачка [PERSON] є матір`ю [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] та свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] . Позивачка [PERSON] є єдиним спадкоємцем першої черги за законом на майно померлого сина та спадщину прийняла, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Приватним нотаріусом Гайсинського районного нотаріального округу Новокрещеновою Л.П. позивачці роз`яснено, що видати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] на земельну ділянку площею 2,00 га з кадастровим номером 0520482200:01:001:0195,\~розташовану \~на території\~Бершадської міської\~ради \~вінницької області\~ за\~межами с.\~Кидрасівка неможливо, оскільки нею не надано правовстановлюючого документа на право власності [PERSON] на вищевказану земельну ділянку (роз`яснення щодо оформлення спадщини від 28.05.2024 № 273/01-16). Таким чином, судом встановлено, що спадкодавцем [PERSON] розпочато, але не завершено процедуру приватизації земельної ділянки. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 цього Кодексу). Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до положень ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті. Згідно з частинами 1, 2, 3 та 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За змістом ст. 1296 ЦК України оформлення спадщини здійснюється шляхом видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до частин 1, 4 статті 116 ЗК України громадяни набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян в межах норм, провадиться один раз по кожному виду використання. Виходячи з вимог частини 1 статті 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності, в тому числі для ведення особистого селянського господарства. Статтею 118 ЗК України визначено порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами, із аналізу якого вбачається, що процедура приватизації розпочинається після надання громадянину дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки органом державної влади або місцевого самоврядування, який надає відповідні дозволи. Статтею 125 ЗК України визначено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Частиною 3 статті 152 ЗК України передбачено, що захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання права. Згідно з пунктом "г" частини 1 статті 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Відповідний правовий висновок викладений також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі №350/67/15-ц (провадження№ 14-652цс18) . Отже, у випадку, якщо спадкодавець за життя із дотриманням вимог законодавства розпочав процедуру приватизації земельної ділянки, проте не оформив на неї право власності у зв`язку зі смертю, спадкодавці у порядку спадкування набувають право на завершення приватизації. У разі відмови компетентного органу спадкодавцям, належним та ефективним способом захисту їх прав у судовому порядку є звернення із позовом про визнання права на завершення приватизації. Відтак, до складу спадщини входить, у тому числі, право на завершення процедури приватизації земельної ділянки, яку спадкодавець розпочав за життя у встановленому законом порядку та не завершив у зв`язку зі смертю. Це право не залежить від наявності у спадкоємця особистого права на приватизацію землі. Оскільки достовірно встановлено, що позивачка є матір`ю [PERSON] та єдиним спадкоємцем першої черги за законом на його майно, спадщину прийняла відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, оскільки спадкодавець за життя, розпочавши процес її приватизації, не встиг його завершити, а тому до спадкоємця в порядку спадкування переходить право на завершення процесу приватизації цієї ділянки, тож позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до п. 8 ч. 1ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: особи з інвалідністю внаслідок Другої світової війни та сім`ї воїнів (партизанів), які загинули чи пропали безвісти, і прирівняні до них у встановленому порядку особи. Оскільки позивач [PERSON] на підставі п.8 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, то згідно ст.141 ЦПК України з відповідача Бершадської міської ради на користь держави підлягають стягненню судові витрати по справі у розмірі 1211,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved