Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-14 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом, в якому просить внести зміни до договору оренди землі №388 від 27.09.2017, укладеного між орендарем [PERSON] та орендодавцем Ободівською сільською радою. Позов обґрунтовує тим, що на підставі договору оренди землі №388 від 27.09.2017 р. (далі - Договір оренди) [PERSON] прийняла в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення з кадастровим номером: 0524184200:01:003:0169, яка розташована на території Ободівської сільської ради (за межами населеного пункту). За умовами пункту 2 Договору оренди в оренду передається земельна ділянка 8,0581 га, рілля. Згідно пункту 8 Договору оренди договір укладено на 7 років з моменту укладання. Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. Дата закінчення терміну договору 25.09.2024 р. Право оренди зареєстровано 04.10.2017, що підтверджується відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права. 27.05.2021 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин". Перехід земельних ділянок із державної власності у комунальну власність не є підставою для припинення права оренди та інших речових прав, похідних від права власності, на такі земельні ділянки. Внесення змін до договору оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту із зазначенням нового органу, що здійснює розпорядження такою земельною ділянкою, не вимагається і здійснюється лише за згодою сторін договору. Також підпунктом 20 п. 4 розділу І вищевказаного Закону, внесено зміни до ст. 83 ЗК України, зокрема частину другу цієї статті доповнено пунктом такого змісту: у комунальній власності перебувають землі та земельні ділянки за межами населених пунктів, що передані або перейшли у комунальну власність із земель державної власності відповідно до закону. 05.01.2021 Ободівською сільською радою проведено державну реєстрацію права власності на зазначену земельну ділянку, номер відомостей про речове право 40076640. 15.03.2024, тобто не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору оренди [PERSON] звернулася до Ободівської сільської ради з клопотанням продовжити дію договору оренди землі та запропонував проект додаткової угоди з відповідними умовами. Протягом місяця з дня надходження згаданого листа з проєктом додаткової угоди відповідач не заперечив щодо поновлення орендних правовідносин на новий строк. На теперішній час [PERSON] продовжує володіти і користуватись земельною ділянкою, про яку йдеться мова у позові, сплачує орендну плату. Станом на сьогодні, питання поновлення орендних правовідносин не розглянуто на сесії Ободівської сільської ради. Рішення сесії, яким би вирішилось клопотання [PERSON] щодо реалізації права оренди на земельну ділянку не прийнято, заперечень щодо продовження дії орендних правовідносин з боку орендодавця не надійшло, що дало підстави звернутись за судовим захистом порушеного права орендаря земельної ділянки. Зазначено, що без укладення додаткової угоди до договору оренди землі завершення процедури поновлення такого договору є неможливим. Така угода має ознаки не тільки зобов`язального, але й речового договору, оскільки засвідчує волю сторін на передання земельної ділянки у тимчасове володіння орендареві на новий строк. Тому зазначена додаткова угода згідно з пунктом 1 частини 1 статті 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" є підставою для державної реєстрації права оренди на новий строк. Оскільки в добровільному порядку позивач немає можливості реалізувати своє право, тому змушена звернутись до суду з позовом. На підставі вищевикладеного, [PERSON] просила вирішити питання розподілу судових витрат та ухвалити рішення, яким внести зміни до договору оренди землі №388 від 27.09.2017, між орендарем [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , та орендодавцем Ободівською сільською радою, ідентифікаційний код юридичної особи: 04331107, щодо земельної ділянки з кадастровим номером: 0524184200:01:003:0169 шляхом визнання додаткової угоди до вказаного договору оренди землі укладеною, наступного змісту: Додаткова угода до Договору оренди землі №388 від 27.09.2017 р. ___________ р. с. Ободівка Ободівська сільська рада в особі сільського голови [PERSON] , який діє на підставі Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» з одного боку (далі - Орендодавець), та [PERSON] , (далі - Орендар), за взаємною домовленістю уклали цю додаткову угоду про таке: Внести зміни до договору оренди землі N?388 від 27.09.2017 р. наступним чином: 1.Продовжити строк дії Договору оренди землі №388 від «27» вересня 2017 року на 7 (сім) років починаючи з первісної дати його закінчення. 2.Всі інші умови вищевказаного договору оренди земельної ділянки не визначені даною угодою, залишаються незмінними. 3.3. Ця додаткова угода є невід?ємною частиною договору оренди землі №388 від 27.09.2017 року і набирає чинності після набрання законної сили рішення суду та підлягає державної реєстрації права оренди, яке оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Орендодавець Ободівська сільська рада Гайсинського району Вінницької області код ЄДРПОУ: 04331107 24353, Вінницька область, Гайсинський р-н, с. Ободівка, вул. Ватутіна, буд. 8 телефон: 04343 51242 Сільський голова __________/підпис/ Ременюк К.В. Орендар [PERSON] РНОКПП: [NUMBER] [ADDRESS] телефон: [NUMBER] _________підпис/ [PERSON] . Ухвалою судді Тростянецького районного суду Вінницької області від 19.09.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі. Сторони в підготовче засідання не з`явилися. Представник позивача, адвокат Слишинський І.В., подав заяву в якій просив розглянути заяву без участі позивача та її представника. Позов підтримав та просив задовольнити. 27.09.2024 від сільського голови Ободівської сільської ради Ременюка К.В. надійшов відзив на позовну заяву, у якому зазначено, що 15.03.2024 за вх. № 165 [PERSON] звернулася до Ободівської сільської ради з клопотанням продовжити дію договору оренди землі та запропонувала проєкт додаткової угоди з відповідними умовами, надавши разом із клопотанням усі необхідні копії документів, які передбачені положеннями статті 33 Закону України «Про оренду землі». На підставі вищевказаного, відділом земельних ресурсів, житлово-комунального господарства, комунальної власності, архітектури, будівництва та благоустрою Ободівської сільської ради підготовлений проєкт рішення "Про продовження терміну дії договору оренди земельної ділянки із гр. [PERSON] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 8,0581 га за межами с.Ободівка" та відповідні аналітичні висновки до нього. Відповідно до п.34 ч.1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до виключної компетенції сільських рад на пленарних засіданнях ради віднесено вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин. Згідно з п.4 ст. 47 Закону України «Про місцеве самоврядування» та п.1 ст. 22 Регламенту Ободівської сільської ради 8 скликання (затвердженого рішенням 2 позачергової сесії Ободівської сільської ради 8 скликання № 11-2/2020) включення питання до проєкту порядку денного та його винесенню на розгляд пленарного засідання ради передує попередній розгляд цього проєкту в постійних комісіях ради, до сфери повноважень яких належать ці питання. Питання, які не були попередньо розглянуті відповідними постійними комісіями ради, до порядку денного не включаються та не розглядаються на сесії. Станом на даний час вказаний проєкт рішення не розглянутий на засіданні постійної комісії з питань земельних відносин, навколишнього середовища, екології та благоустрою Ободівської сільської ради, висновків та рекомендацій по вказаному проекту рішення комісією не складено, оскільки члени зазначеної постійної депутатської комісії звернення сільського голови [PERSON] щодо необхідності проведення засідання комісії ігнорують, в наслідок чого засідання комісії не проводяться вже протягом тривалого часу. Після розгляду та погодження зазначеною постійною комісією вищевказаний проєкт рішення буде винесений на розгляд засідання найближчої чергової сесії Ободівської сільської ради для прийняття рішення по суті. Орендар [PERSON] дотрималася процедури поновлення договору оренди на новий строк, завчасно (більш як за 1 місяць до закінчення договору) повідомивши Ободівську сільську раду про намір продовжити орендні правовідносини на земельну ділянку з кадастровим номером 0524184200:01:003:0169 і звернулася до ради з проєктом додаткової угоди, де викладені умови продовження договору оренди від 27.09.2017 №388. Також вищевказана земельна ділянка використовується орендарем [PERSON] за цільовим призначенням та орендна плата за неї сплачується вчасно та в повному обсязі. Враховуючи вищевикладене, Ободівська сільська рада не має заперечень щодо визнання позову [PERSON] про визнання додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки укладеною. Також просив про розгляд справи без участі відповідача. З врахуванням вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч.3, ч.4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Правовідносини сторін за договором оренди землі регулюються спеціальним Законом України «Про оренду землі», ЗК України та загальними нормами ЦК України. Згідно з ч.1 ст. 93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Приписами ст. 125 ЗК України унормовано, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про оренду землі» орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. Статтею 13 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно з нормами статей 18, 20 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі підлягає державній реєстрації та набирає чинності після його державної реєстрації. Судом встановлено, що 27 вересня 2017 року між Головним управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області та [PERSON] було укладено договір оренди землі №388 (а.с.13-18). Відповідно до п.1, п.2, п.5, п.8, п.9 договору оренди орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення з кадастровим номером 0524184200:01:003:0169, яка розташована на території Ободівської сільської ради (за межами населеного пункту) Тростянецького району Вінницької області. В оренду передається земельна ділянка загальною площею 8,0581 га, рілля. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки на дату укладення договору становить 86992,00 грн. Договір укладено на 7 (сім) років з моменту укладення. Після закінчення строку дії договору орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. Дата закінчення терміну договору 25.09.2024. Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 56,44% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 49098,28 грн за 1 рік. Право оренди вищезазначеної земельної ділянки зареєстровано 04.10.2017, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 09.10.2017 № витягу - 99731878 (а.с.21). Відповідно до інформації з Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно від 11.09.2024, номер довідки: 394358128, власником земельної ділянки з кадастровим номером 0524184200:01:003:0169 є Ободівська сільська рада, код ЄДРПОУ 04331107. Орендарем даної земельної ділянки, відповідно до договору №388 від 27.09.2017 є [PERSON] (а.с.32). 15.03.2024 до Ободівської сільської ради Гайсинського району Вінницької області [PERSON] було лист від 14.03.2024, в якому вона просить поновити договір оренди землі №388 від 27.09.2017, кадастровий номер 0524184200:01:003:0169 загальною площею 8,0581 га, шляхом укладення додаткової угоди. (а.с.23). Як убачається з матеріалів справи, зокрема відзиву Ободівської сільської ради, останні повідомили [PERSON] про те, що відділом земельних ресурсів, житлово - комунального господарства, комунальної власності, архітектури, будівництва та благоустрою Ободівської сільської ради підготовлений проєкт рішення «Про продовження терміну дії договору оренди земельної ділянки за межами с. Ободівка, кадастровий номер 0524184200:01:003:0169 загальною площею 8,0581 га із [PERSON] », однак даний проєкт рішення не розглянутий на засіданні постійної комісії, оскільки члени зазначеної постійної депутатської комісії звернення сільського голови [PERSON] щодо необхідності проведення засідання комісії ігнорують, в наслідок чого засідання комісії не проводяться вже протягом тривалого часу. Як встановлено судом під час розгляду справи, до вказаного листа позивача про продовження дії договору від 14.03.2024 було надано усі визначені законодавством документи відповідно до ЗК України, Закону України «Про оренду землі», однак відповідач станом на даний час рішення за заявою не прийняв, надав лише лист, в якому зазначив, що проєкт рішення не розглянуто комісією з питань земельних ресурсів, тому після розгляду та погодження зазначеною постійною комісією вищевказаний проект рішення буде винесено на найближчу сесію Ободівської сільської ради. Також, Ободівською сільською радою Гайсинського району Вінницької області за підписом сільського голови [PERSON] 08 жовтня 2024 року за вих.№04-06/1530 надано до суду інформацію, про те, що інші особи окрім [PERSON] із заявами або клопотаннями надати у користування на умовах оренди земельну ділянку з кадастровим номером 0524184200:01:003:0169 до Ободівської сільської ради не зверталися. 27.05.2021 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин". Підпунктом 58 пункту 4 розділу І вказаного Закону, внесено зміни до розділу X Перехідні положення ЗК України, зокрема, доповнено пунктом 24, згідно з яким з дня набрання чинності цим пунктом землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, крім земель: а) що використовуються органами державної влади, державними підприємствами, установами, організаціями на праві постійного користування (у тому числі земельних ділянок, що перебувають у постійному користуванні державних лісогосподарських підприємств, та земель водного фонду, що перебувають у постійному користуванні державних водогосподарських підприємств, установ, організацій, Національної академії наук України, національних галузевих академій наук); б) оборони; в) природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення в межах об єктів і територій природно-заповідного фонду загальнодержавного значення, лісогосподарського призначення; г) зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи; ґ) під будівлями, спорудами, іншими об`єктами нерухомого майна державної власності; д) під об`єктами інженерної інфраструктури загальнодержавних та міжгосподарських меліоративних систем державної власності; е) визначених у наданих до набрання чинності цим пунктом дозволах на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, наданих органами виконавчої влади з метою передачі земельних ділянок у постійне користування державним установам природно-заповідного фонду, державним лісогосподарським та водогосподарським підприємствам, установам та організаціям, якщо рішення зазначених органів не прийняті. Земельні ділянки, що вважаються комунальною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст відповідно до цього пункту і право державної власності на які зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, переходять у комунальну власність з моменту державної реєстрації права комунальної власності на такі земельні ділянки. Інші земельні ділянки та землі, не сформовані у земельні ділянки, переходять у комунальну власність з дня набрання чинності цим пунктом. Також підпунктом 20 пункту 4 розділу І вищевказаного Закону внесено зміни до ст. 83 ЗК України, зокрема частину другу цієї статті доповнено пунктом, відповідно до якого у комунальній власності перебувають землі та земельні ділянки за межами населених пунктів, що передані або перейшли у комунальну власність із земель державної власності відповідно до закону. Отже позивачем правомірно зазначено у додатковій угоді до договору оренди землі №388 від 27.09.2017 саме Ободівську сільську раду Гайсинського району Вінницької області, як власника та розпорядника земельної ділянки, яка є предметом договору. Частиною третьою статті 792 ЦК України встановлено, що відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Земельний кодекс України визначає основні засади регулювання земельних відносин, зокрема, порядок передачі земельних ділянок в оренду (стаття 124). Проте саме Законом України "Про оренду землі" врегульовано відносини, що виникають між власником земельної ділянки та іншими особами у зв`язку з передачею її в користування та володіння, у тому числі конкретизовано та деталізовано особливості та порядок укладення договору оренди землі, його істотні умови, основні права та обов`язки його сторін, порядок зміни, припинення та поновлення такого договору. 16.01.2020 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству", яким статтю 33 Закону України "Про оренду землі", яка регламентувала порядок поновлення договорів оренди, було викладено у новій редакції. Розділ IX "Перехідні положення" Закону України "Про оренду землі" доповнено абзацами третім і четвертим, відповідно до яких договори оренди земельних ділянок приватної власності, а також земельних ділянок державної або комунальної власності, на яких розташовані будівлі, споруди, що перебувають у власності орендаря, укладені до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству", у разі їх продовження (укладення на новий строк) мають містити умови, передбачені статтею 33 цього Закону та статтею 126-1 Земельного кодексу України. Правила, визначені статтею 126-1 Земельного кодексу України щодо поновлення договорів оренди землі, поширюються на договори оренди землі, укладені або змінені після набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству", а поновлення договорів оренди землі, укладених до набрання чинності зазначеним Законом, здійснюється на умовах, визначених такими договорами, за правилами, чинними на момент їх укладення. Отже, поновлення спірного договору оренди землі має здійснюватися на умовах, визначених таким договором, за правилами, чинними на момент його укладення, а саме відповідно до положень статті 33 Закону України "Про оренду землі" (у редакції, чинній на час укладення спірного договору). Згідно з абзацами першим - третім ст. 33 Закону України "Про оренду землі" після закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки відповідно до умов договору, має за інших рівних умов переважне право на поновлення договору. У разі поновлення договору оренди землі на новий строк його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, то за відсутності письмових заперечень орендодавця протягом одного місяця після закінчення строку договору він підлягає поновленню на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Судом встановлено та не спростовано сторонами, що орендар [PERSON] добросовісно виконала свій обов`язок, повідомивши про намір продовжити орендні правовідносини і звернулася до орендодавця - Ободівської сільської ради з проєктом додаткової угоди. Цю пропозицію не розглянуто профільною комісією сільської ради, також прийняття рішення затягується і клопотання орендаря не розглянуто в місячний строк. Аналогічні правові позиції щодо дій орендаря (в даному випадку позивача) викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справах №313/350/16-ц і № 159/5756/18, про відсутність вагомих підстав для відступу від якого Велика Палата Верховного Суду зазначила у пункті 29 постанови від 31.08.2021 у справі № 903/1030/19. Поряд з цим Велика Палата Верховного Суду в пункті 35 постанови від у справі №903/1030/19 зауважила, що незалежно від того, чи бажають сторони змінити умови оренди на майбутнє, покладення на орендаря обов`язку з надсилання листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі з проєктом відповідної додаткової угоди до спливу строку цього договору є вигідним для обох сторін і не є надмірно обтяжливим для будь-кого із них. Якщо орендар розраховував на відсутність потенційних орендарів (про яких орендодавець не зобов`язаний повідомляти) та завчасно не надіслав орендодавцеві лист-повідомлення про поновлення договору оренди землі, а просто продовжив користуватися земельною ділянкою після спливу строку цього договору, він втрачав право оренди та ризикував отримати відмову орендодавця в укладенні нового договору оренди землі. Базуючись на зазначених вище позиціях Верховного Суду, КГС ВС у постанові від 21.09.2022 по справі № 926/2720/21 підсумував, що алгоритм вирішення спорів щодо застосування статті 33 Закону України «Про оренду землі» (у редакції, що застосовується до спірних правовідносин) в контексті дій сторін договору виглядає наступним чином: - якщо орендар у строки встановлені договором або, за відсутності інших строків встановлених договором, у строки встановлені законом не звернувся до орендодавця взагалі або звернувся з їх порушенням та/або не надав проект договору, то суди повинні відмовити у задоволенні позовних вимог про визнання договору укладеним незалежно від подальших дій орендодавця, оскільки саме орендарем в цьому випадку не дотримано вимоги договору та закону; - якщо орендар своєчасно, у строки встановлені законом або погоджені сторонами у договорі, звернувся до орендодавця щодо продовження дії договору та при цьому надав проект договору (незалежно від того чи цей проект містив змінені умови, чи передбачав поновлення договору на тих самих умовах та на той самий строк), а орендодавець у встановлений законом місячний термін розглянув надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, проаналізував його умови, у тому числі перевірив його на відповідність вимогам закону, однак не погодився з запропонованими умовами та заперечив щодо поновлення договору, то в цьому випадку він діє в рамках своїх повноважень, а отже суди повинні також відмовити у задоволенні позовних вимог про визнання договору укладеним; - якщо орендар своєчасно, у строки встановлені законом або погоджені сторонами у договорі, звернувся до орендодавця щодо продовження дії договору та при цьому надав проект договору (незалежно від того чи цей проект містив змінені умови, чи передбачав поновлення договору на тих самих умовах та на той самий строк), а орендодавець у встановлений законом місячний термін не заперечив проти поновлення договору оренди землі або відмовив з порушенням місячного терміну, однак при цьому протягом одного місяця після закінчення строку договору надіслав лист-повідомлення про заперечення у поновленні договору оренди землі, то суди повинні також відмовити у задоволенні позовних вимог про визнання договору укладеним, оскільки таке право орендодавця прямо передбачено частиною шостою статті 33 Закону України "Про оренду землі; - якщо орендар своєчасно, у строки встановлені законом або погоджені сторонами у договорі, звернувся до орендодавця щодо продовження дії договору після його закінчення, надав проєкт договору (незалежно від того чи цей проєкт містив змінені умови, чи передбачав поновлення договору на тих самих умовах та на той самий строк), а орендодавець у встановлений законом місячний термін не заперечив проти поновлення договору оренди землі, при цьому орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, а орендодавець протягом одного місяця після закінчення строку договору не надіслав лист-повідомлення про заперечення у поновленні договору оренди землі, то суди повинні задовольнити позовні вимоги про визнання договору укладеним на той же самий строк та на тих же самих умовах. Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно зі ст. 74 Закону України «Про місцеве самоврядування» органи та посадові особи місцевого самоврядування несуть відповідальність за свою діяльність перед територіальною громадою, державою, юридичними і фізичними особами. Відповідно до ст. 3 ЦК України принципи справедливості, добросовісності та розумності є одними із фундаментальних засад цивільного права, спрямованими, у тому числі, на утвердження у правовій системі України принципу верховенства права. При цьому добросовісність означає прагнення особи сумлінно використовувати цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків. Отже, законодавець, навівши у тексті ЦК України зазначений принцип, установив у такий спосіб певну межу поведінки учасників цивільних правовідносин, тому кожен із них зобов`язаний сумлінно здійснювати свої цивільні права та виконувати цивільні обов`язки, у тому числі передбачати можливість завдання своїми діями (бездіяльністю) шкоди правам та інтересам інших осіб. Цей принцип не є суто формальним, оскільки його недотримання призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту. Саме тому у конкретних правовідносинах, зокрема щодо укладення договору оренди землі на підставі Закону України «Про оренду землі», добросовісність орендодавця по суті становить гарантію дотримання прав менш захищеної сторони, якою у спірних правовідносинах є орендар. Судом враховується, що після направлення відповідачу листа-повідомлення з проєктом додаткової угоди до договору оренди землі, відповідачем не вчинялись будь-які дії, які свідчили б про виявлення орендодавцем незгоди в укладенні договору оренди. При цьому зі змісту відзиву на позовну заяву та поданої заяви про розгляд справи без участі випливає те, що відповідач визнає позов, погоджується з тим, що призначені сесії не відбулися, що перешкоджало вирішенню даного питання, добровільно вирішити даний спір немає можливості. В пункті 4 Рішення Конституційного Суду України від 16 квітня 2009 року №7-рп/2009, констатовано, що в Основному Законі України передбачено форми та засоби реалізації права територіальних громад на місцеве самоврядування і вказано, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території (частина перша статті 144). На основі цього положення Конституції України в Законі визначено, що у формі рішень рада приймає нормативні та інші акти (частина перша статті 59). Проаналізувавши функції і повноваження органів місцевого самоврядування, врегульовані Конституцією України та іншими законами України, Конституційний Суд України дійшов висновку, що органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До нормативних належать акти, які встановлюють, змінюють чи припиняють норми права, мають локальний характер, розраховані на широке коло осіб та застосовуються неодноразово, а ненормативні акти передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб`єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію. Матеріали справи не містять доказів про прийняття відповідачем ані рішення щодо відмови в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі, як ненормативного акту індивідуального характеру, ані листа-повідомлення орендодавця про заперечення в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі. Відповідно до п.34 ч.1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до виключної компетенції сільських рад на пленарних засіданнях ради віднесено вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин. Позивач [PERSON] дотрималася процедури поновлення договору оренди на новий строк, завчасно повідомила орендодавця про намір продовжити орендні правовідносини з додаванням проєкту відповідної додаткової угоди, орендар продовжує належним чином користуватися орендованою земельною ділянкою та сплачувати орендну плату. Поряд з цим Ободівська сільська рада не прийняла рішення про поновлення договору оренди землі або про наявність заперечень щодо такого поновлення договору у строки, встановлені законом. Оскільки позивач дотрималася вимог законодавства, які регламентують її поведінку, необхідну для отримання відповідного рішення уповноваженого органу, тобто може вважатись таким, що набула право "правомірного очікування". Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З огляду на наведене та з урахуванням визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку, що право позивача порушено і воно підлягає відновленню в обраний ним спосіб з урахуванням вимог ст. 13 ЦПК України, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач при зверненні до суду сплатила судовий збір в розмірі 1211,20 грн, у зв`язку з чим зазначена сума підлягає стягненню з Ободівської сільської ради на користь позивача.

Outcome: approved