Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-21 00:00:00

В провадженні Фрунзенського районного суду м. Харкова знаходиться на розгляді цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради , в якому позивачка просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову позивачка посилалася на те, що в період спільного проживання, у неї з відповідачем народилася дитина - донька [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, сторони розірвали шлюб, донька залишилася проживати з позивачкою. За рішенням суду з відповідача стягнуто аліменти на утримання спільної дитини сторін, проте відповідач рішення суду не виконує та має заборгованість по аліментам. Батько жодним чином не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, не спілкується з нею, хоча позивачка жодним чином не перешкоджає спілкуванню. Враховуючи викладене, з урахуванням інтересів дитини, позивачка просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . Також, позивачка просить суд внести зміни до актового запису про народження [PERSON] , виключивши відповідача із графи "Батько". Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 31.05.2024 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку загального провадження і призначено підготовче судове засідання у справі. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 26.08.2024 року закрито підготовче засідання по даній цивільній справі, призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. Крім того, судом задоволено клопотання позивача про допит свідків. Рух справи висвітлений у відповідних ухвалах суду. В судовому засіданні позивачка та її уповноважений представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі та не заперечувала проти ухвалення у справі заочного рішення суду. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України, шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання відповідача, причини неявки суду не повідомив. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. В матеріалах справи міститься пояснення директора Департаменту служб у справах дітей Малько О., в яких вона зокрема просила суд розглянути справу без участі представника третьої особи. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно вимогам ст. ст. 223, 280-281 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, проти чого не заперечував позивач. З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне. Відповідно до матеріалів справи сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який був розірваний заочним рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова 24.06.2010 року /а.с. 17/. В період спільного проживання у сторін народилась дитина - [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження, Серія [NUMBER] , видане Фрунзенським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис №827) /а.с. 13/. Позивачка вказала, що через невеликий проміжок часу після народження дитини сімейні відносини, спільне проживання та ведення господарства вони припинили, що стало наслідком нехтування [PERSON] своїми батьківськими обов`язками та небажанням підтримувати нормальні сімейні стосунки. Заочним рішенням Фрунзенського районного суду від 24.06.2010 року по справі №2- 2776/2010 шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 03.08.2010 року, виданим Фрунзенським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції /а.с. 17/. Після припинення сімейних відносин дитина [PERSON] , [INFO] , проживала разом із матір`ю [PERSON] та перебувала на її повному утриманні. Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 30.11.2010 року по справі №2-1934/2010 з [PERSON] на користь [PERSON] були стягнуті аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 600 грн. щомісяця, починаючи з 15.09.2010 року до повноліття дитини /а.с. 18-19/. Відповідач по справі не приймає участі у житті дитини, не створює та не підтримує належні умови її проживання та виховання, не забезпечує фінансово, та жодним чином не цікавиться життям дитини. Так, відповідно до довідки КЗ «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) №420 Харківської міської ради» від 18.04.2024 року №168/01-63 вихованням дитини [PERSON] , [INFO] , займалася мама - [PERSON] , яка приділяла дитині належну увагу, опікувалася життям дитини в садочку, приймала участь в організаційних та культурних заходах, дитячих святах тощо, приводила та забирала дитину з закладу, вносила оплату за харчування /а.с. 28/. Згідно з інформацією з КНП «Міська дитяча поліклініка №2» ХМР від 16.04.2024 року всі рекомендації працівників поліклініки щодо проведення медичних оглядів, профілактичних щеплень, обстеження та лікування дитини [PERSON] виконувала мама [PERSON] своєчасно і в повному обсязі /а.с. 29/. Згідно з листом КЗ «Харківська початкова школа №33 Харківської міської ради» від 26.04.2024 року №161/01-24.1/24 [PERSON] активно брала участь у навчально-виховному процесі та культурно-масових заходах навчального закладу, відвідувала батьківські збори, комунікувала з класним керівником та іншими вчителями. Дитина завжди проживала з мамою за адресою: [ADDRESS] /а.с. 30/. Відповідно до листа КЗ «Харківський ліцей №3 Харківської міської ради» від 30.04.2024 року №107 будь-які комунікації стосовно перебування дитини [PERSON] в освітньому закладі завжди відбуваються з мамою дитини [PERSON] , яка опікується шкільним життям доньки, відвідує всі батьківські збори /а.с. 31/. Відповідно до листа КНП «Міська дитяча поліклініка №12» ХМР від 18.04.2024 року №19/0/541-24 декларацію про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу укладено [PERSON] , медичний заклад дитина [PERSON] відвідує у супроводі мами [PERSON] , додаткові медичні обстеження, догляд за дитиною під час хвороби та всі комунікації з медичними працівниками стосовно здоров`я доньки здійснюються також мамою /а.с. 32/. Крім того, дитина [PERSON] мала проблеми із зором, та її лікуванням також займалась мати [PERSON] , що підтверджується договором про надання медичних послуг з проведення рефракційної терапії №71 від 12.10.2021 року /а.с. 33-34/. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] вказала, що сторони по справі прожили в шлюбі рік, після фактичного припинення сімейних стосунків відповідач зник та жодним чином не бере участі у вихованні дитини та не надає жодної допомоги на її утримання, дитина батька не знає практично з народження. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] , яка є подругою позивачки, пояснила суду, що востаннє бачила відповідача у 2008 році та стверджувала, що майже відразу після народження дитини [PERSON] відповідач поїхав, участі у вихованні, утриманні дитини ніколи не брав, не цікавився її життям, дитина свого батька зовсім не знає. Вихованням і утриманням дитини займається позивачка. Згідно з висновком № 270 від 26.06.2024 року щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , в інтересах дитини Департамент служб у справах дітей ХМР, як представник органу опіки та піклування, вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] /а.с. 59-60/. Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного. До правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми глави 13 розділу 3 Сімейного кодексу України щодо особистих немайнових прав і обов`язків батьків та дітей. Положеннями ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. Згідно зі ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавленні судом батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. В постанові Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 р. №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено про те, що позбавлення батьківських прав, які надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які порушують батьківські обов`язки, а тому питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного й об`єктивного з`ясування обставин справи і характеру ставлення батьків до дітей. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загально визнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, суд зазначає, що відповідач байдужий до життя своєї доньки - [PERSON] , [INFO] , не зустрічається з нею, не цікавиться її життям, матеріальної допомоги не надає. Тривалий час без поважних причин ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідач без поважних причин ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню доньки - [PERSON] , [INFO] , а тому позовні вимоги про позбавлення її батьківських прав є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Стосовно вимог щодо виключення відомостей про батька [PERSON] з актового запису про народження [PERSON] , суд вважає, що вони не підлягають задоволення з огляду на наступне: Згідно зі ст. 122 Сімейного Кодексу України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Згідно зі ст. 133 Сімейного Кодексу України, якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини. Відповідно до ст.136 Сімейного кодексу України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Відповідно до п.10, 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 р. №3 в судовому порядку батьківство може бути оспорено як у випадках, коли в Книзі реєстрації народжень батьками дитини записано осіб, які перебували у шлюбі між собою (стаття 122, 124 СК), так і тоді, коли при реєстрації народження дитини її батьком на підставі спільної заяви батьків або заяви чоловіка, котрий визнав себе батьком, записано особу, яка не перебувала у шлюбі з матір`ю дитини (статті 126, 127 СК). Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст.136 СК), - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст.138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Пунктами 2.13, 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства Юстиції України від 12 січня 2011 року №96/5 встановлено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Відповідно до вимог статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. З матеріалів позовної заяви не вбачається спору щодо батьківства відповідача відносно дитини [PERSON] , а тому суд приходить до висновку щодо відмови у задоволені позову у цій частині. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного і

Outcome: partial