Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-10 00:00:00

02.09.2024 позивач [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Жидачек Т.М., звернулася до Личаківського районного суду м. Львова із позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 20.02.2019 Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис №283. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що протягом останнього часу стосунки між сторонами погіршувались, у них виникли різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, належних подружніх стосунків такі не не підтримували. У зв`язку з цим, позивач та відповідач припинили разом проживати. Спільних дітей у подружжя немає. Оскільки сторони живуть окремим життям та своїми інтересами, не ведуть спільного господарства, у кожного окремий бюджет, тому в подальшому сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Позивач також вважає, що надання строку на примирення не виправить шлюбних відносин, оскільки вказані обставини продовжуються протягом тривалого часу, а спроби змінити щось не принесли жодних результатів. Тому, спільне проживання і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. Ухвалою судді Личаківського районного суду м. Львова від 03.09.2024 матеріали позовної заяви передано за підсудністю до Галицького районного суду м. Львова. Ухвалою судді Галицького районного суду м. Львова від 26.09.2024 прийнято до розгляду даний позов та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження із викликом сторін. Позивач [PERSON] та її представник - адвокат Жидачек Т.М. в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені налижним чином. Представник позивача подала заяву про розгляд справи без участі позивача та її представника. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду повідомлений належним чином, подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить розглядати справу за його відсутності. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 20.02.2019 в Львівському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис №283, після реєстрації шлюбу [PERSON] залишила собі прізвище « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданим 20.02.2019. Відповідно до положень ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст.56 Сімейного кодексу України кожна особа має право припинити свої шлюбні відносини. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно із ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що протягом останнього часу стосунки між позивачем та відповідачем погіршувались, у них виникли різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Сторони живуть окремим життям та своїми інтересами, не ведуть спільного господарства, у кожного окремий бюджет, тому в подальшому сенсу підтримувати сімейні відносини між такими немає. Спільне проживання і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. Наведені обставини приводять суд до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, суперечить інтересам сторін, сім`я розпалась остаточно та шлюб існує формально. У суду немає підстав для вжиття заходів для примирення подружжя, оскільки це буде суперечити моральним засадам суспільства та інтересам сторін, а відтак шлюб між сторонами слід розірвати. Окрім цього, вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України, оскільки відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позовні вимоги, то позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а з відповідача слід стягнути 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved