Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-21 00:00:00

У березні 2024 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що він (позивач) з відповідачкою [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі, який за рішенням Бородянського районного суду Київської області від 29 березня 2023 року було розірвано. Від цього шлюбу вони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Після припинення фактичних сімейних відносин та розірвання шлюбу дитина залишилась проживати разом з ним (позивачем). В будинку створені належні умови для комфортного та спокійого проживання дитини, він (позивач) повністю та одноособово опікується донькою, виховує та забезпечує усім необхідним. Місце проживання та перебування відповідачки йому (позивачу) не відоме. 14 квітня 2023 року судовим наказом було вирішено стягнути з відповідачки на його користь аліменти на утримання дитини у розмірі частини від усіх доходів (заробітку). Після розірвання шлюбу та початку окремого проживання, відповідачка повністю самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків, вона свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками та фактично ухиляється від здійснення своїх батьківських обов`язків по утриманню доньки (сплаті аліментів) та її вихованню, участі в житті доньки не бере, внутрішнім світом дитини не цікавиться, духовним та фізичним розвитком дитини не займається, не надає дитині доступу до культурних, духовних, будь-яких інших цінностей, що є важливим для неї у цьому віці та періоді життя. Тому просив змінити спосіб стягнення аліментів згідно судового наказу Шевченківського районного суду м.Києва від 14 березня 2023 року, стягнути з відповідачки на його (позивача) користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі 3196 грн., щомісячно та позбавити відповідачку батьківських прав відносно її неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . В судовому засіданні позивач свій позов підтримав та викладене підтвердив. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, про час і місце розгляду справи належним чином повідомлена, відзив на позов не надала. Представник виконавчого комітету Немішаївської селищної ради Шандренко Н.Й. в судовому засіданні позов вважала таким, що підлягає задоволенню. Судом було заслухано думку неповнолітньої [PERSON] , яка просила позбавити її матір батьківських прав, на даний момент вони з матір`ю не спілкуються з часу як вона пішла, на телефонні дзвінки та повідомлення не відповідає, з днем народження не вітає, подарунки не дарує. Вислухавши пояснення позивача, представника третьої особи, покази свідка [PERSON] , заслухавши думку дитини [PERSON] , дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] є матір`ю неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , однак вона (відповідачка) вирішила проживати окремо, місце проживання та перебування її невідоме, відповідачка не надає ніякої допомоги, участі у вихованні дитини не приймає, фактично самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків. Дитина проживає разом з батьком - позивачем по справі [PERSON] , що підтверджується матеріалами справи /а.с.16,17,18/ та показами допитаного в судовому засіданні свідка [PERSON] . Згідно судового наказу Шевченківського районного суду м.Києва від 14 квітня 2023 року з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку , щомісячно, починаючи з 28 лютого 2023 року і до досягнення дитиною повноліття /а.с.21/. Рішенням виконавчого комітету Немішаївської селищної ради Бучанського району Київської області від 06 червня 2024 року за № 612 було затверджено висновок служби у справах дітей про доцільність позбавлення відповідачки батьківських прав відносно її неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] /а.с.42,43-44/. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Враховуючи викладене, оскільки відповідачка ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, то суд вважає за необхідне, задовольняючи в цій частині позовні вимоги, позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Вирішуючи питання про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, суд виходить з наступного. Відповідно до ч.1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів ; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини . Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оскільки позивачем не надано суду жодних доказів зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із сторін, то суд не вбачає підстав для зміни способу стягнення аліментів, які стягуються з відповідачки на користь позивача на утримання їх неповнолітньої доньки за зазначеним судовим наказом Шевченківського районного суду м.Києва від 14 квітня 2023 року, а тому вважає необхідним у задоволенні позову в цій частині відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки необхідно стягнути на користь позивача на відшкодування витрат по сплаті судового збору 1211,20 грн.

Outcome: partial