Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-13 00:00:00

24 червня 2024 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява [PERSON] до товариства з обмеженою відповідальністю «Полтаваенергозбут» про стягнення заборгованості у сумі 38184,79 грн. Рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 10 вересня 2024 року позов [PERSON] до товариства з обмеженою відповідальністю «Полтаваенергозбут» про стягнення заборгованості задоволено повністю. Стягнуто з ТОВ «Полтаваенергозбут» на користь [PERSON] заборгованість за отриману за Договором купівлі-продажу електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством №5100018 від 23 вересня 2021 року в сумі 20564,21 грн, у\~ тому числі\~ 5450,33 грн за травень 2024 року, 4941,73 грн за червень 2024 року та 10172,15 грн за липень 2024 року, за відрахуванням 18 відсотків податку на прибуток із доходів фізичних осіб та 1,5 відсотки військового збору. Стягнуто з ТОВ «Полтаваенергозбут» на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн. Стороні позивача встановлено строк для подачі до суду доказів щодо розміру понесених судових витрат - на правову допомогу - до 15 вересня 2024 року. 16 вересня 2024 року представником позивача, адвокатом Пелих Олегом Віталійовичем подано до суду заяву про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат у справі, в якій прохає стягнути з ТОВ «Полтаваенергозбут» на користь [PERSON] понесені судові витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 5000 грн. 10 жовтня 2024 року до суду надійшло заперечення щодо відшкодування понесених позивачем судових витрат на правничу допомогу, у якому представник ТОВ «Полтаваенергозбут» - Чудненко В. М. зазначив, що підстав для задоволення заяви позивача немає. Так, рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 10 вересня 2024 року встановлено стороні позивача строк для подачі до суду доказів щодо розміру понесених судових витрат на правову допомогу - до 15.09.2024 року. У разі неподання відповідних доказів протягом установленого строку така заява залишається без розгляду. Натомість заява про приєднання до матеріалів справи доказів разом із доказами щодо розміру понесених судових витрат на правову допомогу представником відповідача подані лише 16.09.2024 року, тобто з пропущенням визначеного законом/рішенням суду строку, а тому заява про приєднання до матеріалів справи доказів, в якій представник позивача, адвокат Пелих О. В. прохає стягнути з ТОВ «Полтаваенергозбут» витрати понесені позивачем на правничу допомогу по даній справі в розмірі 5000,00 грн має бути залишена без розгляду. Крім цього, доданий до заяви про приєднання до матеріалів справи доказів Витяг з договору про надання правової допомоги №0460 від 21.06.2024 року не містить відомостей про оплатне надання послуг/гонорар адвоката. Водночас, ордер на надання правничої допомоги від 21.06.2024р. виписано згідно іншого договору про надання правової допомоги №0460 від 01.03.2024 року, по якому адвокатом надано інші послуги, а саме: звернення в інтересах [PERSON] з позовною заявою до ТОВ «Полтаваенергозбут» про зобов`язання вчинити дії, поданою 02.03.2024 року до Ленінського районного суду м. Полтави, де 12.03.2024 року відкрито провадження у справі №553/688/24, що 27.05.2024 року закрите на підставі п.2 ч.1 ст.155 ЦПК України. Саме додатком до вказаної позовної заяви є договір про надання правової допомоги №0460 від 01.03.2024 року. Витяг договору про надання правової допомоги №0460 від 21.06.2024 року не містить відомостей про оплатне надання послуг/гонорар адвоката, а тому нарахування представником позивача витрат на правничу допомогу є безпідставним. Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 18 вересня 2024 року заяву прийнято до розгляду. Позивач, [PERSON] і його представник, адвокат Пелих О. В, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, однак останній подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача. Заяву підтримує повністю. Крім цього, прохає врахувати, що докази про витрати на правничу допомогу були подані з урахуванням того, що 15 вересня 2024 року було вихідним днем, а тому такі докази подані вчасно. Розбіжність між датами договору №0460 про правову допомогу вказану власне в самому договорі та в витягу з такого договору є наслідком помилки, яка була допущена під час виготовлення витягу з договору. Вірною датою укладення договору є 01 березня 2024 року. Щодо тверджень відповідача, що договір про надання правової допомоги не містить умов про його оплатність, то такі висновки є помилковими, оскільки сам договір, витяг з нього та остаточний розрахунок підтверджують те, що вказаний договір є оплатним за визначеним у ньому тарифом. Представник відповідача ТОВ «Полтаваенергозбут» - адвокат Чудненко В. М, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідача. Заперечує проти поданої заяви сторони позивача про ухвалення додаткового рішення у справі щодо стягнення витрат на правову допомогу та прохає залишити заяву без розгляду в зв`язку з пропущенням строку на подання доказів щодо розміру понесених судових витрат на правову допомогу, та її безпідставністю. Суд, розглянувши матеріали справи, дійшов до таких висновків. Судом установлено, що 24 червня 2024 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява [PERSON] до товариства з обмеженою відповідальністю «Полтаваенергозбут» про стягнення заборгованості у сумі 38184,79 грн. Рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 10 вересня 2024 року позов [PERSON] до товариства з обмеженою відповідальністю «Полтаваенергозбут» про стягнення заборгованості задоволено повністю. Стягнуто з ТОВ «Полтаваенергозбут» на користь [PERSON] заборгованість за отриману за Договором купівлі-продажу електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством №5100018 від 23 вересня 2021 року в сумі 20564,21 грн, у\~ тому числі\~ 5450,33 грн за травень 2024 року, 4941,73 грн за червень 2024 року та 10172,15 грн за липень 2024 року, за відрахуванням 18 відсотків податку на прибуток із доходів фізичних осіб та 1,5 відсотки військового збору; стягнуто з ТОВ «Полтаваенергозбут» на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн. 17 вересня 2024 року до суду від представника позивача, адвоката Пелих О. В, надійшла заява, подана 16 вересня 2024 року, про приєднання до матеріалів справи доказів та ухвалення додаткового рішення у справі про стягнення понесених відповідачем витрат на правничу допомогу в розмірі 5000 гривень. На підтвердження понесених витрат суду надано: - ордер на надання правничої допомоги від 21.06.2024 року згідно договору про надання правової допомоги № 0460 від 01 березня 2024 року (а.с. 3); - Витяг із Договору з договору про надання правової допомоги № 0460 від 21.06.2024 року, укладеного між АО «Адвокат» і [PERSON] для здійснення захисту, представництва та/або надання інших видів правової допомоги (а.с. 3 зворот); - копію остаточного розрахунку розміру витрат на професійну правничу допомогу, надану адвокатом АО «Адвокат» Пелих О. В. у справі № 532/1455/24 за позовом [PERSON] до ТОВ «Полтаваенергозбут» про стягнення заборгованості, відповідно до якого розмір витрат на професійну правничу допомогу визначається як добуток часу витраченого адвокатом на надання такої допомоги і почасового тарифу, який становить 302,80 грн (10% розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на 1 січня) за годину надання правової допомоги. За період з 19.06.2024 року по 10.09.2024 року витрачено часу за виконані послуги (консультація клієнта, ознайомлення з наявними у клієнта документами, вивчення обставин справи (попередній аналіз справи), надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, підготовка (складання) позовної заяви, позовних заяв про зміну позову, заяви про зменшення позовних вимог) сукупністю 30:00 годин. Розмір витрат становить 30 год 00 хв х 302,80 грн = 9084 грн. При цьому сторонами прийнято рішення про зменшення розміру витрат на правничу допомогу до остаточного розміру 5000 грн. Розрахунок датований 16 вересня 2024 року (а.с. 4); - копію Акту приймання-передачі юридичних послуг від 16 вересня 2024 року, укладеного між [PERSON] і АО «Адвокат», відповідно до якого вартість наданих юридичних послуг\~ становить 5000 грн (а.с. 5); - копію рахунку-фактури від 16.09.2024 року та квитанції № 0.0.3888016960.1 від 16.09.2024 року про сплату гонорару на суму 5000,00 грн, призначення платежу: гонорар АО «Адвокат» за договором на надання правничої допомоги № 0460 від 01 березня 2024 року по справі № 532/1455/24 за позовом [PERSON] до ТОВ «Полтаваенергозбут» про стягнення боргу (а.с. 5-6). Статтею 270 ЦПК України в п.3 ч.1 передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до частин 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Відповідно до статті 137 ЦПК України\~ витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим\~ адвокатом\~ на\~ виконання\~ відповідних\~ робіт (надання послуг); 3) обся- гом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно ч.2 ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 2) у разі відмови в позові - на позивача. Частиною 8 статті 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом установленого строку така заява залишається без розгляду. Позивачем в позовній заяві було вказано про орієнтовний розмір понесених витрати на правову допомогу. Рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 10 вересня 2024 року встановлено стороні позивача строк для подачі до суду доказів щодо розміру понесених судових витрат на правову допомогу до 15.09.2024 року, а 16.09.2024 року позивач звернувся із заявою про стягнення судових витрат із відповідача (16.09.2024 представник позивача направив таку заяву через систему «Електронний суд», про що свідчить відмітка на заяві «документ сформований в системі «Електронний суд» 16.09.2024 року»). Відповідно до ч. 3 ст. 124 ЦПК України та ст. 254 ЦК України якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день. Відтак, представник позивача звернувся до суду із вищевказаною заявою у встановлений процесуальним законом п`ятиденний строк, оскільки закінчення строку для подачі до суду доказів щодо розміру понесених судових витрат припадає на вихідний день (неділя) 15.09.2024 року, а тому останнім днем строку для подачі доказів є перший після нього робочий день, тобто 16.09.2024 року. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно з пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону). У статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено види адвокатської діяльності, які відповідають вказаному вище. За змістом частини 1 статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Положеннями ч. 1 ст. 1 цього Закону передбачено, що договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. За приписами ч. 3 ст. 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який, в свою чергу, врегульовано Главою 63 Цивільного кодексу України. Зокрема, статтею 903 ЦК України визначено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Глава 52 ЦК України визначає загальні поняття та принципи будь-якого цивільного договору, включаючи договір про надання послуг. Стаття 632 ЦК України регулює поняття ціни договору. За приписами вказаної статті ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору. Згідно зі ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Таким чином, системний аналіз наведених вище норм законодавства дозволяє зробити такі висновки: 1) договір про надання правової допомоги є підставою для надання адвокатських послуг та, зазвичай, укладається в письмовій формі (виключення щодо останнього наведені в частині 2 статті 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність»); 2) за своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, крім цього, на такий договір поширюються загальні норми та принципи договірного права, включаючи, але не обмежуючись главою 52 ЦК України; 3) як будь-який договір про надання послуг, договір про надання правової допомоги може бути оплатним або безоплатним. Ціна в договорі про надання правової допомоги встановлюється сторонами шляхом зазначення розміру та порядку обчислення адвокатського гонорару; 4) адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв; 5) адвокатський гонорар (ціна договору про надання правової допомоги) зазначається сторонами як одна з умов договору при його укладенні. Вказане передбачено як приписами цивільного права, так і Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»; 6) відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає як суду, так і іншій стороні спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару. Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. Однак, за наявності заперечень учасника справи, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені, з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Отже, підсумовуючи викладене, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено\~ такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом установлено, що за умовами Договору про надання правової допомоги № 0460, укладеного між адвокатом АО «Адвокат» Пелих О. В. і [PERSON] , клієнт зобов`язався оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання Договору. При цьому сторони погодили, що за надання правничої (правової) допомоги замовник зобов`язується виплатити адвокату остаточний розмір гонорару у сумі 5000,00 грн. Суд зазначає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Суд має виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення витрат на правову допомогу адвоката. Суд не має права змінювати розмір гонорару і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. На цей час укладений сторонами Договір є виконаним, оскільки адвокат АО «Адвокат» Пелих О. В. надав [PERSON] правову допомогу з метою розгляду цивільної справи (надання правової інформації, консультація клієнта, попередній аналіз справи, складання до суду позовної заяви, та в подальшому позовних заяв про зміну позову, заяв про зменшення позовних вимог), а останній фактично здійснив оплату наданих послуг адвокатом. Твердження сторони відповідача, що договір про надання правової допомоги № 0460 не містить умови про його оплатність не заслуговують на увагу, оскільки сам договір і витяг із нього, а також наданий суду остаточний розрахунок розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката АО «Адвокат» Пелих О. В. у цивільній праві, свідчать про те, що вказаний договір є оплатним, оскільки самі сторони, укладаючи договір на надання правової допомоги погодили його умови щодо сплати суми гонорару. Окрім того, суд звертає увагу, що наявний в матеріалах цивільної справи Договір про надання правової допомоги № 0460 та наданий суду Витяг із Договору про надання правової допомоги № 0460 містять розбіжності в частині даті його укладення, оскільки договір, що є додатком до позовної заяви датований 01.03.2024 року, натомість Витяг із договору про надання правової допомоги датований 21.06.2024 року. При цьому суд вважає помилковим твердження сторони відповідача про те, що ордер на надання правничої допомоги від 21.06.2024 року виписано на підставі іншого договору про надання правової допомоги № 0460 від 01.03.2024 року, оскільки судом установлено, що розбіжність між датами договору № 0460 про правову допомогу власне в самому договорі та в витягові з такого договору є наслідком помилки, допущеної під час виготовлення витягу з договору. Вірною датою укладення договору про надання правової допомоги є 01 березня 2024 року. Наявна описка в даті укладення договору про надання правової допомоги не є підставою для відмови у стягненні із ТОВ «Полтаваенергозбут» на користь [PERSON] витрат на правничу допомогу адвоката. За сукупністю доказів, наданих адвокатом Пелих О. В. на підтвердження понесених позивачем [PERSON] витрат на правничу допомогу у заявленому розмірі, враховуючи обсяг наданих послуг і виконаних адвокатом робіт та їх вартість, суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для відшкодування понесених позивачем витрат на правничу допомогу адвоката. Відповідач ТОВ «Полтаваенергозбут» заяв про зменшення витрат на правову допомогу не заявляв. За таких обставин, суд вважає, що заява адвоката Пелих О. В. в інтересах [PERSON] є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Підстав для зменшення витрат на правову допомогу судом не встановлено. Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Полтаваенергозбут» на користь [PERSON] витрати на правничу допомогу у розмірі 5000,00 гривень.

Outcome: approved