Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] у якій просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 14.07.1990 Великовисторопським сільвиконкомом Лебединського району Сумської області, актовий запис № 4. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 14.07.1990 [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини між ними припинені на підставі того, що відповідач має алкогольну залежність, застосовує фізичне насильство. Шлюбні відносини між ними припинені, шлюб носить формальний характер. Позивач указує на те, що подальше збереження шлюбу неможливе. Ухвалою від 25.09.2024 судом відкрито провадження, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач у судове засідання не з`явилась, просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання також не з`явився, подав до суду заяву в якій справу просив розглядати без його участі, позовні вимоги не визнає. Враховуючи неявку в судове засідання усіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини та оцінивши надані докази в їх сукупності, суд зазначає наступне. Так, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з 14.07.1990 перебувають у шлюбі, зареєстрованому Великовисторопським сільвиконкомом Лебединського району Сумської області, актовий запис № 4 (а.с. 7). Шлюбні відносини між ними припинились, спільне господарство не ведеться. Шлюб існує формально. Фактично сім`я припинила своє існування. Згідно з п. 1, 2 ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10.12.1948, чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Зазначений конституційний припис повторюють норми сімейного законодавства, а саме положення ст. 24 Сімейного кодексу України. Згідно з положеннями ч. ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Таким чином шлюб є добровільним сімейним союзом, який як добровільно створюється так і добровільно припиняється. Як зазначено вище, примушування збереження шлюбних відносин становитиме втручання у права в даному випадку дружини. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. В даній справі суд дійшов висновку про неможливість подальшого збереження шлюбу між сторонами. Шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання. Вказане є результатом стійкого розладу подружніх стосунків і позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу. Приймаючи до уваги, що причини, які є підставою для позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved