Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-16 00:00:00

У травні 2024 року позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом, у якому просила збільшити розмір аліментів, встановлених рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 26 червня 2020 року у розмірі 5000,00 грн на користь позивача на утримання сина [PERSON] , [INFO] , визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 9000,00 грн, щомісячно, до повноліття дитини. В обгрунтування заявлених вимог зазначає, що 17 жовтня 2009 року зареєстровано шлюб між сторонами, який розірвано судом 30 жовтня 2017 року. У шлюбі у сторін народився син [PERSON] , [INFO] . 17.04.2018 рішенням Голосіївського районного суду міста Києва стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина у розмірі 3000,00 грн. 26.06.2020 рішенням Солом`янського районного суду міста Києва збільшено розмір аліментів на утримання сина до 5000,00 грн. Позивач зазначає, що утримує та виховує сина, несе одноосібну відповідальність за нього, а відповідач ухиляється від добровільного належного забезпечення дитини, не допомагає з вихованням. Також звертає увагу, що у відповідача щороку утворюється заборгованість по сплаті аліментів у рамках ВП. Наявність такої заборгованості свідчить, на думку позивача, про невиконання батьком своїх обов`язків. Щодо збільшення розміру аліментів позивач зазначає, що відповідач є ФОП, «бізнес» створено під час шлюбу за значною допомогою позивача, однак доходів від цього позивач не отримує, після розлучення відповідач за ці кошти купив земельну ділянку з будинком в м. Глеваха, Київська обл. Розмір доходу відповідача від здійснення підприємницької діяльності за три квартали 2019 року склав 1218030,34 грн. Позивач звертає увагу, що доходи відповідача за 2023 рік також є великими. З часу ухвалення рішення суду про збільшення аліментів, розмір витрат на дитину збільшився, розмір інфляції теж великий, неповнолітня дитина потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів, крім того дитина часто хворіє. У зв`язку з довготривалим одноосібним вихованням дитини, кар`єра позивача постраждала, на даний момент зареєстрована як безробітна, також опікується своєю пристарілою матір`ю. З цих підстав позивач просить позов задовольнити (а.с.3-27). Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 10 червня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін (а.с.30). Відповідач своїм правом не скористався, відзив на позов не подав. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (ч.2 ст.247 ЦПК України). Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду і вирішення справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] народився [INFO] , батьком якого є [PERSON] , матір`ю - [PERSON] (а.с.12). Заочним рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 30 жовтня 2017 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с.13-14). Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 17 квітня 2018 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] аліменти у розмірі 3000,00 грн, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття (а.с.15-16). Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 26 червня 2020 року збільшено розмір аліментів на утримання сина [PERSON] до 5000,00 грн, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття (а.с.17-22). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що за загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обов`язків по утриманню дітей, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак, у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом і в цьому разі аліменти на них можуть бути присуджені в частці від заробітку (доходу) їх матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Окрім того, відповідач не позбавлений обов`язку утримувати своїх дітей. Разом з тим, факт відсутності у батька або матері можливості надавати дітям відповідного розміру утримання не є у переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дітей, проте враховується судом при визначенні розміру аліментів. Відповідно до ч.9 ст.7 СК України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Згідно з ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом (ч.1 ст.192 СК України). Таким чином, для збільшення розміру аліментів необхідно: визначення рішення суду або домовленістю розмір аліментів; зміна матеріального або сімейного стану, як платника, так і одержувача аліментів; погіршення або поліпшеннчя здоров`я когось із них. Необхідно звернути увагу на ч.ч.1, 2 ст.76 ЦПК України, відповідно до яких доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Частиною 1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, у матеріалах справи міститься: копія свідоцтва серії [NUMBER] про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця [PERSON] , дата проведення державної реєстрації 16 лютого 2011 року (а.с.23); копія довідки ГУ ДПС у м. Києві від 10 січня 2020 року, відповідно до якої ФОП [PERSON] подано податкову декларацію платника єдиного податку за звітний (податковий) період три квартали 2019 року від 10 листопада 2019 року загальна сума доходу становить 1218030,34 грн (а.с.24). Також позивач долучає роздруківку із веб-сайту «Youcontrol», відповідно до якої основним видом діяльності [PERSON] є 45.32 роздрібна торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів (а.с.25); копію інфографіки на якій зображено два номери банківських рахунків (а.с.26); аркуш А4 із текстом «Відомості щодо підвищення рівня мінімальної заробітної плати в Україні» із посиланням на веб-сайти (а.с.27). Більше доказів на підтвердження своєї позиції позивач не надає. Так, у позовній заяві позивач зазначає, що відповідач придбав земельну ділянку, має великий розмір доходу за 2023 рік та заборгованість зі сплати аліментів, звертає увагу на хворобу дитини, витрат коштів на лікування, про реєстрацію позивача як безробітної та опікуванням пристарілою матір`ю, однак відповідних доказів на підтвердження своєї позиції не надає. Тобто, позивач не надає доказів підтвердження зміни матеріального або сімейного стану, як платника, так і одержувача аліментів чи погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Із доказів, які відносяться до предмету доказування, позивач надає тільки копію довідки про доходи відповідача як ФОП за 2019 рік, даний доказ вже брався до уваги судом при прийнятті рішення 26 червня 2020 року про збільшення розміру аліментів до 5000,00 грн (а.с.21). Також суд акцентує увагу, що позивач звернулась до суду із позовом про збільшення розміру аліментів у 2024 році, а данні за 2019 рік станом на час розгляду справи вже є неактуальними. Однак, необхідно звернути увагу, що Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» встановлений прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років у розмірі 3196 гривень. Крім того, прийняття Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання» від 03 липня 2018 року, зокрема внесено зміни щодо мінімального гарантованого розміру аліментів і, відповідно, спрямовані на посилення захисту права дитини на належне утримання. Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац десятий п.9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп\\2003). Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, №4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви (ст. 191 СК України). При цьому немає значення проміжок часу від дня пред`явлення позову до його задоволення чи набрання законної сили. Враховуючи викладене, виходячи із засад справедливості, добросовісності та розумності, беручи до уваги потреби дитини, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково, а саме збільшити розмір аліментів до 6000,00 грн. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Оскільки позивач за даною категорією справ звільнений від сплати судового збору, відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 302,80 грн (1000*1211,20:4000), пропорційно розміру задоволених позовних вимог). На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial