Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-13 00:00:00

23 вересня 2024 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшла заява адвоката Буловчак Христини Романівни, яка діє в інтересах [PERSON] , заінтересована особа Приватний нотаріус Львівського Міського нотаріального округу Львівської області Лозинська Ірина Петрівна про встановлення факту, що має юридичне значення, у якій просить суд ухвалити рішення, яким встановити факт належності [PERSON] , [INFO] заповіту посвідченого 22.07.1994 року державним нотаріусом Третьої Львівської державної нотаріальної контори Шахрай С. О. під реєстраційним номером 3/5248, за яким [PERSON] , яка мешкала у [ADDRESS] , на випадок її смерті заповіла належну їй 1/2 частину житлового будинку з відповідними господарськими будівлями, що знаходяться в [ADDRESS] , своєму сину [PERSON] . Встановити факт належності правовстановлюючого документу особі прізвище якої, що зазначені в документі не збігаються з прізвищем цієї особи зазначеному у свідоцтві народження або паспорті, а саме: встановити, що свідоцтво про право власність, виданого Третьою Львівською державною нотаріальною конторою 19.08.1987 в реєстрі за № 2-3966 належить [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування заяви покликається на те, що [INFO] померла його мати [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] , виданим 30.11.2009 Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис 6381. [PERSON] , відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 13.04.1999 року Шевченківським відділом реєстрації актів цивільного стану м. Львова, народився [INFO] , актовий запис № 896, та його батьками є: [PERSON] та [PERSON] . Після смерті матері [PERSON] , єдиним спадкоємцем першої лінії спадкування є її син [PERSON] . Так, як батько [PERSON] помер значно швидше [INFO] . Інших спадкоємців після смерті [PERSON] немає. За життя [PERSON] залишила заповіт, посвідчений 22.07.1994 державним нотаріусом Третьої Львівської державної нотаріальної контори Шахрай С. О., зареєстрований в реєстрі за № 3-5248 за яким [PERSON] , яка мешкала у [ADDRESS] на випадок її смерті зробила розпорядження: «… належну мені 1/2 частину житлового будинку з відповідними господарськими будівлями, що знаходяться в [ADDRESS] від №5 заповідаю сину [PERSON] ». Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 75877818 від 19.02.2024 приватним нотаріусом Львівського міського округу Лозинською Іриною Петрівною було відкрито спадкову справу за номером у спадковому реєстрі 72020202 (номер у нотаріуса 7/2024) після смерті спадкодавця - [PERSON] , яка померла [INFO] . Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, а саме: 1/2 житлового будинку [ADDRESS] , який складається з п`яти житлових кімнат та кухні загальною площею 116,3 кв.м., житлова площа 69,1 кв.м., яка належала померлій на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власність, виданого Третьою Львівською державною нотаріальною конторою 19.08.1987 в реєстрі за № 2-3966 та зареєстрованого Львівським МБТІ 24.08.1987 за реєстровим № 9204. Право власності 1/2 частки житлового будинку підтверджено Довідкою № Ф 2/457 від 07.02.2024 виданої ОКП «БТІ та ЕО». Щодо іншої 1/2 частки вище описаного спадкового будинку, то на підставі свідоцтва про права на спадщину за заповітом, посвідченого Третьою Львівською державною нотаріальною конторою 19.08.1987 в реєстрі за № 2-3964 та зареєстрованого Львівським МБТІ 24.08.1987 за реєстровим № 9204 належить [PERSON] , що також підтверджується Довідкою № Ф 2/457 від 07.02.2024 виданої ОКП «БТІ та ЕО». У Заповіті посвідченого 22.07.1994 року № 3-5248 прізвище заповідача вказано [PERSON], а мало бути [PERSON] , а прізвище спадкоємця [PERSON] , а мало бути [PERSON] . Також у свідоцтві про право власність, виданого Третьою Львівською державною нотаріальною конторою 19.08.1987 в реєстрі за № 2-3966 та зареєстрованого Львівським МБТІ 24.08.1987 за реєстровим № 9204 прізвище померлої власниці (спадкодавиці) вказано [PERSON] , а мало бути [PERSON] . Тобто існують розбіжності прізвища у правовстановлюючих документах, зокрема заповіт та свідоцтво про право власність на спадкове майно, що не дає права заявнику завершити оформлення спадщини та отримати свідоцтво про прийняття спадщини. Заявник зазначив, що він звернувся із заявою до нотаріуса з проханням видати свідоцтво про право на спадщину після смерті матері у межах відкритої спадкової справи. Однак, приватним нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про спадщину та рекомендовано звернутися до суду. Відмову видати спадщину нотаріус вказала: «…При видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом нотаріус перевіряє наявність підстав для закликання до спадкування за заповітом осіб, які подали заяви про видачу свідоцтва. Зважаючи на вище вказане спадщина не може бути оформлена у зв`язку допущеною помилкою у заповіті, в якому вказано прізвище померлої - [PERSON] замість [PERSON] , а спадкоємця [PERSON] замість [PERSON] , а також у свідоцтві про право власність власниця спадкового майна має прізвище [PERSON] замість [PERSON] , що не дає право нотаріусу видати свідоцтво про прийняття спадщини. У зв`язку з чим змушений звернутись до суду для встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Процесуальні дії по справі. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 25 вересня 2024 року прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. У судовому засіданні представник заявника [PERSON] - адвокат Буловчак Х. Р. доводи заяви підтримала, просила таку задовольнити. Заінтересована особа приватний нотаріус Львівського Міського нотаріального округу Львівської області Лозинська І. П. в судове засідання не з`явилась, 14.10.2024 на адресу суду подала заяву, у якій просила розгляд його заяви про встановлення факту, що має юридичне значення проводити у її відсутності, вимоги заяви підтримала та просила такі задовольнити. Заслухавши доводи представника заявника, дослідивши представлені по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить висновку про можливість задоволення заяви з наступних мотивів. Так, судом встановлено та підтверджено належними та допустимими доказами наступне. Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] , виданого 13.04.1999 року Шевченківським відділом реєстрації актів цивільного стану м. Львова, [PERSON] народився [INFO] , актовий запис № 896, його батьками є: [PERSON] та [PERSON] . Згідно свідоцтва про смерть [NUMBER] , виданого 30.11.2009 Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, [INFO] померла мати заявника [PERSON] , яка за життя розпорядилась своїм майном на випадок смерті, склавши заповіт, посвідчений 22.07.1994 державним нотаріусом Третьої Львівської державної нотаріальної контори Шахрай С. О., зареєстрований в реєстрі за № 3-5248, згідно якого: «… належну мені 1/2 частину житлового будинку з відповідними господарськими будівлями, що знаходяться в [ADDRESS] від №5 заповідаю сину [PERSON] ». Судом встановлено, що у Заповіті посвідченого 22.07.1994 року № 3-5248 прізвище заповідача вказано [PERSON], а мало бути [PERSON] , а прізвище спадкоємця [PERSON] , а мало бути [PERSON] . Також згідно свідоцтва про право власність, виданого Третьою Львівською державною нотаріальною конторою 19.08.1987 в реєстрі за № 2-3966 та зареєстрованого Львівським МБТІ 24.08.1987 за реєстровим № 9204 прізвище померлої власниці (спадкодавиці) вказано [PERSON], а мало бути [PERSON] . Тобто існують розбіжності прізвища у правовстановлюючих документах, зокрема заповіт та свідоцтво про право власність на спадкове майно, що не дає права заявнику завершити оформлення спадщини та отримати свідоцтво про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 7 ст. 19 ЦПК України, окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно вимог п. п. 1, 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду про встановлення факту повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Факт, про встановлення якого просить заявник, дасть йому підстави для реалізації свого права як власника 1/2 частини житлового будинку з відповідними господарськими будівлями в майбутньому. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає заяву підставною та такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved