Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-20 00:00:00

Свої вимоги заявниця мотивує тим, що маючи намір оформити пенсію відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян,які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» звернулася до Немирівського відділу обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області. Під час звернення працівник Немирівського об`єднаного управління ПФУ оглянула представлені заявницею документи та повідомила, що у документах існують невідповідності, а саме не підтверджено проживання заявниці в зоні радіологічного контролю станом на 01.01.1993 року. Під час подачі документів до Немирівського відділу обслуговування громадян ГУ ПФУ у Вінницькій області довідки про проживання на території радіологічного контролю не брали до уваги, бо вони були датовані 2002 роком, у зв`язку з даними обставинами заявниці порадили звернутися до суду. Такі обставини й стали підставою для звернення до суду з даною заявою В судовому засіданні заявниця [PERSON] заявлені вимоги підтримала, просила їх задовольнити, так як встановлення факту заявниці необхідне їй для оформлення та нарахування пенсії. Представник заінтересованої особи ГУПФ України у Вінницькій області у судове засідання не з`явився. На електронну адресу суду надійшло клопотання про розгляд заяви у відсутність представника заінтересованої особи. Просили рішення прийняти відповідно до вимог чинного законодавства. Свідки [PERSON] , [PERSON] в судовому засіданні дали покази, що добре знайомі з заявницею, оскільки проживають з нею по сусідству та підтверджують той факт, що [PERSON] постійно проживала на території зони посиленого радіологічного контролю в смт. Брацлав, Тульчинського району Вінницької області в період з 26.04.1986 року по 01.01.1993 рік. Суд заслухавши пояснення заявника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, приходить до наступних висновків. Згідно з вимогами п. 5 ч. 2ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Судом встановлено, що відповідно до довідки №5834 від 13.12.2002 року, [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON] ) дійсно проживала в [ADDRESS] , з 26.04.1986 року по даний час. Посвідченням громадянина, який постійно проживає на території зони посиленого радіологічного контролю у 1986 серія [NUMBER] виданого у 14.03.2001 році, також підтверджується факт проживання [PERSON] .. Підтвердження того що заявниця проживала в смт. Брацлав є Трудова книжка, де зазначено, що [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) навчалась з 01.09.1986 року по 29.06.1988 року в Брацлавському сільськогосподарському технікумі. Вказані обставини встановлені матеріалами справи, які досліджені судом безпосередньо в судовому засіданні. Відповідно до статей 55,124 Конституції України та статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно з ч. 2ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи`право на пенсію за віком із зниженням пенсійного віку мають в т.ч. особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали у зоні посиленого радіологічного контролю за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років: на 2 роки та додатково 1 рік за 3 роки проживання, роботи, але не більше 5 років. Згідно положень ст.14 цього Закону, до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю , за умови , що вони за станом на 1 січня 1993 року прожилиабо відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років, категорія 4. Згідно п. 10 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи Постановою Кабінету Міністрів України №51 від 20.01.1997 р. посвідчення потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи видаються особам, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 р. прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років, - на підставі довідки встановленого зразка. Згідно з ч. 1 ст. 29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місце проживання - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. Приписами ст. 33 Конституції України встановлено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Встановлення факту проживання на території зони посиленого радіологічного контролю необхідно заявниці для оформлення в подальшому пенсії за віком із зниженням пенсійного віку. Ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Таким чином, дослідивши надані докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Оскільки сторонами не заявлені вимоги щодо розподілу між ними судових витрат, то їх розподіл відповідно до ст. 141 ЦПК України судом не здійснюється.

Outcome: approved