Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-14 00:00:00

Позивач [PERSON] \~звернувся до\~суду з\~позовом до\~відповідачів [PERSON] ,\~ [PERSON] \~та просить\~суд зменшити\~розмір аліментів\~на утримання\~сина [PERSON] ,\~ [INFO] \~з 1/4\~до 50%\~прожиткового мінімуму\~для дитини\~відповідного віку,\~та на\~утримання сина\~ [PERSON] ,\~ [INFO] \~з 1/4\~до 50%\~прожиткового мінімуму\~для дитини\~відповідного віку,\~посилаючись на\~скрутне матеріальне\~становище,\~наявність трьох\~дітей на\~утриманні,\~та неможливість\~влаштуватися на\~роботу у\~зв`язку перебуванням\~на його\~фактичному вихованні\~та утриманні\~сина [PERSON] ,\~ [INFO] . В обґрунтування вимог позивачем зазначено, що судовим наказом від 23 липня 2009 року з нього стягнуто аліменти у розмірі частки його доходу (заробітку) на користь відповідача [PERSON] на утримання їх спільного сина [PERSON] , [INFO] , до повноліття дитини. Рішенням суду від 21 січня 2020 року з нього стягнуто аліменти у розмірі частки його доходу (заробітку) на користь відповідача [PERSON] на утримання їх спільного сина [PERSON] , [INFO] , до повноліття дитини. [INFO] він уклав шлюб з [PERSON] , від якого він має сина [PERSON] , [INFO] . У 2023 році шлюб між ними було розірвано та з жовтня 2023 року мати дитини [PERSON] перебуває на військовій службі за контрактом, дитина знаходиться з ним. Оскільки дитині виповнилось лише 2,5 роки, він змушений був покинути роботу та доглядати за сином. Його дохід має нерегулярний та мінливий характер, він не має можливості влаштуватися на роботу через догляд за дитиною та у зв`язку з перебуванням на його утриманні трьох неповнолітніх дітей, просить вимоги задовольнити. Ухвалою суду від 09 травня 2024 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 18 липня 2024 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті. Встановлено загальний порядок з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та загальний порядок дослідження доказів, якими вони обґрунтовуються. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав з підстав, викладених у тексті позовної заяви. Відповідач [PERSON] вимоги позову не визнала, пояснивши, що аліменти, які вона отримує на сина [PERSON] й так мають замалий розмір для необхідного забезпечення їх спільної з позивачем дитини, тому не розуміє, чому вона повинна обмежувати свою дитину за рахунок інших. Зазначила, що мати їх спільної з позивачем дитини, яка перебуває на військовій службі, теж повинна нести тягар по утриманню їх дитини, тому позивач не позбавлений можливості стягнути з матері сина [PERSON] аліменти на утримання дитини. Просила відмовити у задоволенні вимог. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, дійшов до таких висновків. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (частина друга статті 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві (стаття 180 СК України), де на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття. Як встановлено судом та підтверджується письмовими доказами, рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 липня 2009 року у справі № 2-2742/09 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у вигляді 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17 червня 2009 року (а.с. 11 копія рішення суду). Судовим наказом Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 січня 2020 року у справі № 214/9161/19 (провадження № 2-н/214/75/20) стягнуто з [PERSON] , на користь [PERSON] , аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) платника аліментів щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 09.12.2019 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 13 копія судового наказу). Від повторного шлюбу, позивач [PERSON] має сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 16 копія свідоцтва), який згідно акту обстеження умов проживання від 17.01.2024 проживає разом з батьком (а.с. 19-20 копія акту), мати дитини [PERSON] перебуває на військовій службі (а.с. 25 копія довідки). Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. У пункті 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 та у постанові Верховного Суду від 09 вересня 2021 року у справі № 554/3355/20 (провадження № 61-7397св21) зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, [PERSON] посилався на те, що у нього змінився у сторону погіршення матеріальний стан, оскільки від повторного шлюбу з [PERSON] у нього народилася дитина, яка перебуває на його утриманні, однак крім цієї дитини у нього на утриманні перебуває ще двоє дітей, на яких судовими рішеннями з нього стягнуто по 1/4 частці доходу на кожну житину, тобто сумарно він сплачує аліменти на трьох дітей у розмірі 75 % його заробітку (доходу). Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного, і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів. Подібний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду: від 14 грудня 2022 року у справі № 727/1599/22 (провадження № 61-7814св22), від 10 жовтня 2023 року у справі № № 682/2454/22 (провадження № 61-10748 св 23). Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Ураховуючи викладене,\~установивши,\~що змінився\~сімейний стан\~ [PERSON] ,\~а саме\~народження від\~іншого шлюбу\~третьої дитини\~у позивача\~-\~сина [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~який перебуває\~на утриманні\~позивача у\~зв`язку з\~військовою службою\~матері дитини,\~дійшов висновку\~про те,\~що вказана\~обставина є\~самостійною підставою\~для зменшення\~розміру стягуваних\~із нього\~аліментів на\~користь з\~1/4\~на 1/6\~частин,\~що узгоджується\~з правовим\~висновком,\~викладеним Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 19 червня 2024 року у справі № 686/22677/23 (провадження № 61-5022св24). Стосовно вимоги позивача про зменшення аліментів з 1/4 частки до 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, то в постанові Верховного Суду від 25 листопада 2020 року у справі № 523/2927/18 (провадження № 61-13820св19) зазначено, що кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Тобто, визначення способу (в твердій грошовій сумі чи частці) залежить тільки від вибору одержувача аліментів. При цьому для визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі не має значення, що, зокрема: платник аліментів одержує заробіток (дохід) повністю або частково в іноземній валюті; або має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі. А тому вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Outcome: approved