Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-22 00:00:00

Зміст позовних вимог У березні 2024 року позивач - [PERSON] звернувся до Деснянського районного суду міста Києва з позовом до відповідачки - [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовна заява обґрунтована тим, що спільне життя у сторін не склалося, оскільки у них відсутнє взаєморозуміння, різні погляди на подружнє життя. Сторони не проживають разом, шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, сім`я фактично розпалася та існує лише формально. Рух справи Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 01 квітня 2024 року відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. При цьому, ухвалено викликати відповідача шляхом надіслання судової повістки на адресу останнього відомого місця проживання, а також через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 30 травня 2024 року цивільну справу № 754/4316/24 за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу передано до Верховного Суду для визначення підсудності. Ухвалою Верховного Суду від 27 червня 2024 року відмовлено у визначенні підсудності справи за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 18 вересня 2024 року судове засідання для розгляду справи № 754/4316/24 призначено на 23 жовтня 2024 року. У судове засідання 23 жовтня 2024 року сторони не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися належним чином, в порядку ст. 128 ЦПК України, що підтверджується матеріалами справи. Фактичні обставини справи, встановлені судом Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 15 травня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 778, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 19.03.2024. Від шлюбу сторони спільних дітей не мають. Норми права та мотиви суду Згідно із статтею 21 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Частиною першою статті 24 СК України встановлено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами частин третьої, четвертої статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з положеннями частини другої статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Спільне життя у подружжя не склалось у зв`язку з різними поглядами на сімейне життя. Сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, примирення є неможливим. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім`я фактично розпалась, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу призведе до порушення інтересів кожного з подружжя, тому наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу.

Outcome: approved