Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-13 00:00:00

До Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. Позов обґрунтований тим, що 16.03.2021 року між сторонами було укладено договір позики на суму 11000 (одинадцять тисяч ) доларів США зі строком повернення до 16.05.2021 року, що підтверджується розпискою відповідача. До теперішнього часу позика не повернута. Зокрема, згідно зазначених у розписці умов, [PERSON] , забов`ячався повернути позивачці грошові кошти в повному обсязі до 15 липня 2021 року. У разі недотримання цього строку повернення грошових коштів, [PERSON] збов`язався виплатити мені пеню в розмірі 2 (два) відсотки від запозиченої суми за кожен місяць простроченої виплати. Позивач просить стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 18700,00 доларів США, з яких 11000,00 США сума основного боргу та 7700,00 доларів США 2% за кожен місяць всього часу прострочення виконання зобов`язання. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала клопотання про слухання справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач у судове засідання не з`явився. Відзив на позов чи письмові заяви по суті позовних вимог суду не надавалися. Відповідач у визначений строк не надав суду відзив на позовну заяву, тому у відповідності до ст.ст.\~279,\~280,\~281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи у порядку спрощеного провадження. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків. 16.03.2021 року між сторонами було укладено договір позики на суму 1000 (одинадцять тисяч ) доларів США зі строком повернення до 16.05.2021 року, що підтверджується розпискою відповідача. До теперішнього часу позика не повернута. Зокрема, згідно зазначених у розписці умов, [PERSON] , зобов`язався повернути позивачці грошові кошти в повному обсязі до 15 липня 2021 року. У разі недотримання цього строку повернення грошових коштів, [PERSON] зобов`язався виплатити мені пеню в розмірі 2 (два) відсотки від запозиченої суми за кожен місяць простроченої виплати. Розписка містить наступний текст «Я, [PERSON] 1990 року народження/. Паспор серії [NUMBER] виданий Ленінським РВ у м.Запоріжжя УДМС України в Запорізькій обл..09.11.2016 р. Зареєстрований [ADDRESS] , 16.03.2021 р. одержав в борг від [PERSON] , [INFO] , паспорт серії [NUMBER] виданий Веселівським РС УДМС Запорізькій обл., Веселівський район с. Білоріцьке, вул. 50років Перемоги, буд. 38 грошові кошти в сумі 11 тисяч доларів (США) (одинадцять тисяч доларів) , що є еквівалентом 306460 грн.(триста шість тисяч чотириста шістдесят гривень) за курсом Приват Банку, для купівлі автомобіля. Зобов`язуюсь повернути отримані гроші в повному обсязі своєчасно до 15 травня 2021 року. У разі не дотримання цього зобов`язання виплатити пеню в розмірі двох відсотків від запозиченої суми за кожен місяць простроченої виплати». 10.08.2021 року позивачка змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серія [NUMBER] Згідно із ч.2 ст. 202 ЦК України правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). За змістом ч.4 ст.203 ЦК України правочин має вчинятись у формі встановлений законом. В силу вимог ч.1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений в письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору (ч.3 ст.626 ЦК України) ними було укладено договір позики, так як позивач передав відповідачу у власність грошові кошти, а відповідач зобов`язався їх повернути в тій же сумі, що відповідає ст. 1046 ЦК України. Згідно із ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. За змістом ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Згідно із статтею 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві. Підтвердження виконання зобов`язання має відбуватись у спосіб, встановлений ст. 545 ЦК України, у т.ч. видачею кредитором на вимогу боржника розписки про одержання виконання частково або в повному обсязі, повернення кредитором боржнику боргового документу, а у разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Відповідно до постанови Великої палати Верховного суду від 16.01.2019 року №373/2054/16-ц, зроблено висновок, що якщо особа, яка отримала позику в іноземній валюті, не виконала своїх зобов`язань, то з неї стягується сума, визначена в гривневому еквіваленті. Надана позивачем розписка є підтвердженням укладення договору позики у простій письмовій формі. За вказаних обставин суд вважає доведеним наявність обов`язку відповідача повернути позивачу суму боргу. Статтею 12 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. З урахуванням наведеного суд вважає доведеним дійсності розписки, наданої позивачем,в зв`язку із чим позовні вимоги підлягає задоволенню. Відповідно до\~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Строк прострочення виконання грошового зобов`язання за період з 16.05.2021 року по 16.04.2024 року складає 35 місяців. Отже, відповідач за договором позики від 16.03.2021 року поряд з сумою основного богу в розмірі 11000 доларів США має сплатити 2 % за кожен місяць прострочення виконання грошового зобов`язання, що складає: 35*(11000*0,02)=7700 доларів США. Таким чином, загальна сума боргу відповідача перед позивачем складає 11000 доларів США основного боргу та 7700 доларів США нараховані 2% за кожен місяць прострочення виконання грошового зобов`язання, що загалом становить 18700 доларів США. Оскільки відповідачем своєчасно не виконано грошове зобов`язання, то суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги. В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 7408 гривень 87 копійок, який був сплачений позивачем при зверненні до суду з даним позовом.

Outcome: approved