Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-20 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом, у якому просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трьох років. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 29 лютого 2020 року укладено шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають трьох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Близько семи місяців однією сім`єю не проживають, відповідач проживає окремо, розірвати шлюб не можуть, оскільки найменшій дитині не виповнилося одного року. Діти проживають разом з позивачкою та перебувають на її утриманні, відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги позивачці, остання не працює, так як перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до трьох років. Вважає, що батько дитини має змогу сплачувати аліменти на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку, оскільки він є молодою людиною працездатного віку, має нормальний стан здоров`я, може заробляти кошти та сплачувати аліменти, інших осіб, яких він зобов`язаний утримувати, відповідач не має, стягнень по аліментах за виконавчими документами у відповідача не має, однак у добровільному порядку допомоги не надає, у зв`язку з чим звертається до суду. У судове засідання позивачка не з`явилась, про дату, місце та час повідомлена належним чином. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, відзив на позовну заяву, письмові докази, що підтверджують заперечення проти позову, не надав. Враховуючи відсутність клопотань про відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Згідно\~\~з ч. 1\~ст.\~280\~ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;\~\~відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Згідно із ч. 2\~ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з такого. Відповідно до ч. 3\~ст. 12 ЦПК України\~встановлено обов`язок кожної сторони довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Також згідно з ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених\~ст. 82 цього Кодексу. Судом встановлено, що 29 лютого 2020 року між позивачкою та відповідачем укладено шлюб, зареєстрований Путивльським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), актовий запис №12, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають трьох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] (а.с. 6-8), батьком дітей в свідоцтвах про народження зазначений [PERSON] . Згідно з Відповіддю №745532 від 19 серпня 2024 року [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою [ADDRESS] (а.с. 22). Діти проживають разом із матір`ю та зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , але з 2024 року і по теперішній час фактично проживають за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується актом про фактичне проживання осіб від 16 червня 2024 року (а.с.9), даний факт відповідачем не спростований. Відповідно до ст. 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Згідно з ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частина 4 статті 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Не перешкоджатиме виникненню цього права і застосування інституту недійсності шлюбу у випадках, коли дружина не знала і не могла знати про перешкоди до реєстрації шлюбу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. У зв`язку з доглядом за дитиною, якій менше трьох років, позивачка не має змоги працювати і утримувати себе та сім`ю. У добровільному порядку питання щодо утримання дружини позивачка та відповідач не вирішили. Перевіривши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, враховуючи положення ст.182 СК України, суд вважає, що позовна вимога щодо стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на її утримання до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трирічного віку в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), а саме до 18 лютого 2027 року, підлягає задоволенню. Оскільки позивачка подала позов до суду 09 липня 2024 року, про що свідчить штамп вхідної кореспонденції суду, суд прийшов до висновку, що аліменти підлягають стягненню з 09 липня 2024 року. На підставі ч. 6 ст. 141, ч. 1 ст. 142 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн за розгляд судом позовної вимог про стягнення аліментів на утримання матері до досягнення дитиною трирічного віку.

Outcome: approved