Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-15 00:00:00

В серпні 2024 року [PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій зазначила, що [INFO] померла її мати - [PERSON] , внаслідок чого відкрилася спадщина. Посилаючись на те, що заявник являється спадкоємцем [PERSON] , однак на даний час вона не може оформити свої спадкові права у зв`язку відсутністю документів, які б підтверджували, що [PERSON] є її матір`ю. У зв`язку з цим, заявник просить суд ухвалити рішення, яким встановити, той факт, що [PERSON] являється її матір`ю. В судовому засіданні заявник просила заяву задовольнити з підстав зазначених в ній. Представник Романівської селищної ради Житомирської області про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив. Суд, заслухавши пояснення заявника, показання свідків, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що заява [PERSON] не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 315 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд вправі встановити факт родинних відносин між фізичними особами, якщо такий факт має юридичне значення. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , внаслідок чого відкрилася спадщина. За життя [PERSON] склала заповіт від 7 лютого 1996 року, зареєстрований в реєстрі №18, який нотаріально посвідчений секретарем виконавчого комітету Ягодинської сільської ради народних депутатів Дзержинського району Житомирської області [PERSON] . Згідно заповіту [PERSON] зробила заповідальне розпорядження про те, що все її майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що за законом вона буде мати право, заповіла [PERSON] . Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА№147919 [PERSON] належала земельна ділянка площею 1,9971 га, розташована на території Ягодинської сільської ради Романівського району Житомирської області. Згідно довідки від 16 квітня 2024 року №713, виданої Романівською селищною радою Житомирської області, на день смерті [PERSON] з нею проживали: дочка [PERSON] , зять [PERSON] , внук [PERSON] , внук [PERSON] З свідоцтва про народження [PERSON] вбачається, що матір`ю останньої зазначено [PERSON] . Свідки [PERSON] та [PERSON] в ході судового розгляду дали показання про те, що [PERSON] є рідною матір`ю [PERSON] та вказали, що в побуті матір заявниці називали [PERSON] або Ядзею. Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною першою статті 15 ЦПК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Оскільки положення Конституції України та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод мають вищу юридичну силу (статті 8, 9 Конституції України), а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту і у спосіб відповідно до викладеної у позові вимоги, який не суперечить закону. Такий висновок викладений у постанові об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року в справі № 529/613/17-ц. Розгляд судом справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, регулюється положеннями статей 256-259 ЦПК України. Юридичні факти - це життєві обставини чи факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин. Однак не всі життєві обставини є юридичними фактами. Життєві факти (обставини) стають юридичними фактами внаслідок визнання їх такими державою і закріплення в законі. Із системного аналізу положень статті 293 ЦПК України, глави 6 розділу ІV ЦПК України слідує, що у судовому порядку підлягають встановленню юридичні факти, які мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Звертаючись із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, особа відповідно до вимог статті 258 ЦПК України вказує мету встановлення юридичного факту, яка дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи зумовлює він правові наслідки. У заяві необхідно також вказати причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт, та навести докази його існування. Закон надає юрисдикції суду встановлювати факти, що мають юридичне значення, але при певних умовах: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Спір про право характеризує такий стан відносин, коли між сторонами існують певні розбіжності з приводу наявності, змісту та обсягу прав та обов`язків, здійснення яких неможливо без судового втручання (Постанова Верховного Суду від 26 січня 2022 року у справі №282/976/20). Згідно із статтею 315 ЦПК України факт родинних відносин між фізичними особами встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Заявником не надано жодних документів, які б підтверджували наявність обставин, що перешкоджають їй скористатись своїм спадковим правом на успадкування майна після смерті [PERSON] , зокрема, постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій та необхідність встановлення для цього певних юридичних фактів, зокрема факту родинних відносин. Відповідно до заповіту від 7 лютого 1996 року, зареєстрований в реєстрі №18, який нотаріально посвідчений секретарем виконавчого комітету Ягодинської сільської ради народних депутатів Дзержинського району Житомирської області [PERSON] . [PERSON] зробила заповідальне розпорядження про те, що все її майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що за законом вона буде мати право, заповіла [PERSON] . Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що перешкод в реалізації свої спадкових прав [PERSON] не має, та факт, який просить встановити заявник, не буде породжувати юридичні наслідки. Факти, що підлягають встановленню судом, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення, оскільки мета дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи матиме він правові наслідки. Встановлення юридичного факту може мати один (встановлення факту наявності стажу роботи, визнання спадщини відумерлою тощо) або ж одночасно кілька (встановлення факту народження, смерті, спільного проживання тощо) правових наслідків. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed