Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , Запорізької міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Позовні вимоги вмотивовані наступним: 21 листопада 2023 році державний нотаріус Другої Запорізької державної нотаріальної контори своєю постановою відмовила [PERSON] , у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом: на частку житлового будинку [ADDRESS] , який належав померлому [INFO] гр. [PERSON] , спадкоємцем після якого був його син померлий [INFO] гр. [PERSON] , у зв`язку з тим, що спадкоємцем, гр. [PERSON] , був пропущений строк на прийняття спадщини передбачений статтею 1270 Цивільного кодексу України. [PERSON] є донькою [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . [PERSON] є сином [PERSON] , який помер [INFO] . [PERSON] , крім [PERSON] , мав сина [PERSON] та доньку [PERSON] . Після смерті [PERSON] його діти та дружина - [PERSON] , відповідно до статті 1261 Цивільного кодексу України, повинні були успадкувати майно, будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , кожному по 1/4 частині будинку. Але після смерті [PERSON] спадкову справу в нотаріальній конторі не відкривали, оскільки ніхто із спадкоємців до нотаріальної контори не звертався, так як на момент його смерті [PERSON] виповнилося 10 років (1969-1959), тобто він був малолітньою дитиною та сам не міг поїхати до нотаріальної контори та подати заяву, [PERSON] на момент смерті виповнилося теж 10 років (1969-1959), тобто він теж був малолітньою дитиною та сам не міг розпоряджатися своїми правами та відстоювати свої інтереси, а [PERSON] виповнилась 12 років (1969-1957), тобто всі діти були неповнолітні. Діти спадкоємця та його дружина фактично управляли та володіли спадковим майном, але станом на 2024 рік відсутні інші письмові докази, крім Договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на право приватної власності з кількістю кімнат від однієї до п`яти включно від 19 січня 1965 року, а також виписки із рішення виконкому В.Хортицької селищної ради депутатів трудящих № 107 від 25 грудня 1964 року, також згідно даних погосподарської книги на будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] [PERSON] [INFO] , мав постійне місце проживання за цією адресою, [PERSON] [INFO] , мала постійне місце постійного проживання за цією адресою, [PERSON] , [INFO] , мала місце постійного проживання за цією адресою, [PERSON] , [INFO] , мав місце постійного проживання за цією адресою, [PERSON] , [INFO] , мав місце постійного проживання за цією адресою, тобто всі члени сім`ї мали місце постійного проживання за вказаною вище адресою. Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] (актовий запис № 738, виданий 15 травня 2021 року, серія [NUMBER] ) він помер [INFO] , після його смерті відкрилась спадщина та спадкоємцем першої черги є його син [PERSON] . Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] (актовий запис № 818, виданий 01 квітня 2023 року, серія [NUMBER] ) він помер [INFO] , після його смерті відкрилась спадщина та спадкоємцем першої черги є його дочки: [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до даних свідоцтва про смерть [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] - згідно даних свідоцтва про шлюб від 26 червня 1982 року, серія [NUMBER] ) померла «22» лютого 1996 року. Діти спадщину після смерті батьків не оформили у зв`язку з браком коштів. Після смерті [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) її діти повинні були успадкувати майно 1/4 частина будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , по 1/12 частині кожній дитині. Отже після смерті батьків діти повинні успадкувати та мати на праві власності по 1/3 частці в будинку ( 1/4+1/12=1/3) за адресою: [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] , [PERSON] та її сестра повинні успадкувати та мати на праві власності наступну частку в будинку: 1/3:2=1/6, тобто по 1/6 частині кожній. Після смерті [PERSON] його син повинен успадкувати та мати на праві власності 1/3 частину будинку. Відтак, [PERSON] має успадкувати 1/6 частину будинку, її сестра [PERSON] -1/6 частину будинку, її двоюрідний брат [PERSON] -1/3 частину будинку та її тітка [PERSON] повинна успадкувати та мати на праві власності наступну частку в будинку: 1/4 + 1/12 =1/3, тобто якщо складати частки кожного спадкоємця, то отримуємо наступну складову: 1/6+1/6+1/3+1/3=6/6=1. В зв`язку з вищевикладеним, [PERSON] просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок та господарські споруди за адресою: [ADDRESS] , а саме: житловий будинок літ.А, господарчі будівлі та споруди: басейн №4, фундамент № 5. Ухвалою суду від 08 квітня 2024 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження. Встановлено строк відповідачам для надіслання (надання) до суду відзиву на позовну заяву. Відповідачі скористалися своїм правом на подання відзиву в яких вказали, що вони повністю визнають позовні вимоги позивача, не заперечують проти визнання за [PERSON] права власності на весь будинок та господарські споруди за адресою: [ADDRESS] . Судове засідання проводити за їх відсутністю. Також, в порядку підготовки справи до слухання, суд витребував копію спадкових справ після смерті [PERSON] (батька позивача), який помер [INFO] ; після смерті [PERSON] ( дядька позивача), який помер [INFO] ; [PERSON] ( бабусі позивача), яка померла [INFO] ; [PERSON] ( дідуся позивача), який помер [INFO] . Також суд залучив приватного нотаріуса Банковську Ю.В. до участі у справі та визнав явку обов`язковою, оскільки саме Приватний нотаріус Банковська Ю.В. посвідчувала заяви спадкоємців про прийняття спадщини. Крім того, суд визнав обов`язковою явку представника Першої Запорізької державної нотаріальної контори Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Інших процесуальних дій не вчинялось. З вищенаведених підстав, ухвалою суду від 21 жовтня 2024 року було закрито підготовче судове засідання. Справу призначено до розгляду. Позивачка [PERSON] та її представник надали суду заяву про слухання справи за їх відсутністю, вимоги викладені у позовній заяві підтримали у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] надала суду заяву про слухання справи за її відсутності, вимоги викладені у позовній заяві визнала у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] надала суду заяву про слухання справи за її відсутності, вимоги викладені у позовній заяві визнала у повному обсязі. Відповідач [PERSON] надав суду заяву про слухання справи за його відсутності, вимоги викладені у позовній заяві визнав у повному обсязі. Від приватного нотаріуса Банковської Ю.В. та уповноваженої особи Першої Запорізької державної нотаріальної контори Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надали суду заяви про слухання справи за їх відсутністю, ухвалити рішення на розсуд суду, врахувавши письмові докази, зокрема спадкові справи після померлих спадкодавців. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] є донькою [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . [PERSON] є сином [PERSON] , який помер [INFO] . [PERSON] , крім [PERSON] , мав сина [PERSON] та доньку [PERSON] . Після смерті [PERSON] його діти та дружина - [PERSON] , відповідно до статті 1261 Цивільного кодексу України, повинні були успадкувати майно, будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , кожному по 1/4 частині будинку. Після смерті [PERSON] спадкову справу в нотаріальній конторі не відкривали, оскільки ніхто із спадкоємців до нотаріальної контори не звертався. Відповідно до статті 527 Цивільного кодексу УРСР спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Згідно до статті 529 Цивільного кодексу УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] (актовий запис № 738, виданий 15 травня 2021 року, серія [NUMBER] ) він помер [INFO] , після його смерті відкрилась спадщина та спадкоємцем першої черги є його син [PERSON] . Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] (актовий запис № 818, виданий 01 квітня 2023 року, серія [NUMBER] ) він помер [INFO] , після його смерті відкрилась спадщина та спадкоємцем першої черги є його дочки: [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до даних свідоцтва про смерть [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] - згідно даних свідоцтва про шлюб від 26 червня 1982 року, серія [NUMBER] ) померла [INFO] . Діти спадщину після смерті батьків не оформили. Після смерті [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) її діти повинні були успадкувати майно 1/4 частина будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , по 1/12 частині кожній дитині. Отже після смерті батьків діти повинні успадкувати та мати на праві власності по 1/3 частці в будинку ( 1/4+1/12=1/3) за адресою: [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] , [PERSON] та її сестра повинні успадкувати та мати на праві власності наступну частку в будинку: 1/3:2=1/6, тобто по 1/6 частині кожній. Після смерті [PERSON] його син повинен успадкувати та мати на праві власності 1/3 частину будинку. Відтак, [PERSON] має успадкувати 1/6 частину будинку, її сестра [PERSON] -1/6 частину будинку, її двоюрідний брат [PERSON] -1/3 частину будинку та її тітка [PERSON] повинна успадкувати та мати на праві власності наступну частку в будинку: 1/4 + 1/12 =1/3, тобто якщо складати частки кожного спадкоємця, то отримуємо наступну складову: 1/6+1/6+1/3+1/3=6/6=1. 21 листопада 2023 році державний нотаріус Другої Запорізької державної нотаріальної контори своєю постановою відмовила [PERSON] , у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом: на частку житлового будинку [ADDRESS] , який належав померлому [INFO] гр. [PERSON] , спадкоємцем після якого був його син померлий [INFO] гр. [PERSON] , у зв`язку з тим, що спадкоємцем, гр. [PERSON] , був пропущений строк на прийняття спадщини передбачений статтею 1270 Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частиною 2 ст. 1223 ЦК України передбачено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово (ч. 1 ст. 1258 ЦК України). Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 ст. 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Згідно з абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі на квартиру, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Діти спадкоємця та його дружина фактично управляли та володіли спадковим майном, але станом на 2024 рік відсутні інші письмові докази, крім Договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на право приватної власності з кількістю кімнат від однієї до п`яти включно від 19 січня 1965 року, а також виписки із рішення виконкому В.Хортицької селищної ради депутатів трудящих № 107 від 25 грудня 1964 року, також згідно даних погосподарської книги на будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] [PERSON] [INFO] , мав постійне місце проживання за цією адресою, [PERSON] [INFO] , мала постійне місце постійного проживання за цією адресою, [PERSON] , [INFO] , мала місце постійного проживання за цією адресою, [PERSON] , [INFO] , мав місце постійного проживання за цією адресою, [PERSON] , [INFO] , мав місце постійного проживання за цією адресою, тобто всі члени сім`ї мали місце постійного проживання за вказаною вище адресою. Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" також роз`яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. В листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" має місце роз`яснення щодо розгляду цивільних спорів, зокрема, у випадку неможливості спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. За змістом цих роз`яснень видно, що не міститься прямої заборони щодо визнання судом права власності за спадкоємцем на нерухоме майно в разі, коли спадкодавець на законних підставах володів та користувався цим майном, але відсутній оригінал правовстановлюючого документу або в силу об`єктивних причин спадкодавець не встиг за життя здійснити реєстрацію нерухомого майна в БТІ. Відповідно частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, що визначено частина 2 статті 77 ЦПК України. Згідно частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. У судовому засіданні судом оглянуті копії спадкових справ після смерті [PERSON] (батька позивача), який помер [INFO] ; після смерті [PERSON] ( дядька позивача), який помер [INFO] ; [PERSON] ( бабусі позивача), яка померла [INFO] ; [PERSON] ( дідуся позивача), який помер [INFO] . Дані письмові докази повністю підтверджують надані позивачем покази та не спростовуються іншими письмовими доказами. Відповідно до ч. 1 - 3, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права (ч. 1 ст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»). Розглядаючи позовні вимоги [PERSON] , суд враховує принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Частиною 1 статті 82 ЦПК України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Матеріалами справи обґрунтовано доведено, що відповідачі повністю згодні з позовними вимогами [PERSON] , не заперечують проти задоволення позову з підстав викладених у ньому. Приймаючи до уваги доведеність позовних вимог [PERSON] , суд не знаходить передбачених законом підстав для відмови у задоволенні позову.

Outcome: approved