Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-14 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування майнової та моральної шкоди на загальну суму 85494 гривень 68 копійок. Свої вимоги обґрунтувала тим, що 1 вересня 2023 року, біля 21 години, на автодорозі Київ-Ковель-Ягодин (М 07), поблизу с. Підгаття Камінь-Каширського району Волинської області, [PERSON] керував гужовою підводою в темну пору доби, використовуючи віз, що не був обладнаний світлоповертачами та ліхтарями спереду білого кольору, а позаду - червоного кольору, що спричинило створення аварійної обстановки для автомобіля „Volkswagen Golf, реєстраційний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався позаду в попутному напрямку, та призвело до дорожньо-транспортної пригоди. Своїми діями [PERSON] порушив п.п. 7.2, 7.3, 7.7 „а, „б Правил дорожнього руху України. 8 листопада 2023 року постановою Маневицького районного суду Волинської області [PERSON] було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 127 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу. З вини відповідача [PERSON] позивачу [PERSON] , яка являється власником автомобіля „Volkswagen Golf, реєстраційний номерний знак [NUMBER] , було завдано майнову шкоду на загальну суму 60494 гривень 68 копійок, що підтверджується висновком судової автотоварознавчої\~експертизи №\~39-2023\~від 31\~жовтня 2023\~року по\~визначенню матеріального\~збитку в\~зв?язку з\~пошкодженням автомобіля\~„Volkswagen\~Golf,\~реєстраційний номер\~ [NUMBER] .Позивачем було\~проведено оплату коштів судовому експерту за проведення вказаної експертизи на суму 5500 гривень. Крім того, внаслідок ДТП [PERSON] \~булозавдано моральну шкоду, яка полягала у нервовому потрясінні, моральних переживаннях, вимушених змінах у звичному способі життя, неможливості тривалий час використовувати належний їй транспортний засіб. Завдану їй моральну шкоду позивач оцінює в сумі 25000 гривень. Відповідач в добровільному порядку відшкодовувати завдану позивачу шкоду відмовляється, в зв`язку з чим позивач змушена була звернутись за захистом своїх прав до суду. Посилаючись на зазначені обставини, [PERSON] просила суд стягнути на її користь з [PERSON] завдану майнову шкоду на суму 65994 гривень 68 копійок, моральну шкоду на суму 25000 гривень, а також судові витрати по справі. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні\~вимоги підтримав\~у повному\~обсязі з\~підстав,\~викладених у\~поданій до\~суду позовній\~заяві, просив стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] завдану майнову шкоду на суму 65994 гривень 68 копійки, моральну шкоду на суму 25000 гривень 00 копійок, а також судові витрати по справі. \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] в судове засідання не з?явилася, будучи завчасно у встановленому законом порядку повідомленою судом про час та місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомила. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] в судове засідання не з?явився, будучи завчасно у встановленому законом порядку повідомленим судом про час та місце слухання справи шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, а також шляхом направлення судових повісток за його місцем проживання, що підтверджується відповідними поштовими повідомленнями, про причини неявки суд не повідомив. Згідно з ч. 5-7 ст. 128 ЦПК України судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно. Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Стороні чи її представникові за їхньою згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам судового процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про дату, час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку. У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: 1) юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань; 2) фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до ч. 1-5, 9-10 ст. 130 ЦПК України у випадку відсутності в адресата офіційної електронної адреси судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, а юридичним особам - відповідній службовій особі, яка розписується про одержання повістки. Розписка про одержання судової повістки з поміткою про дату вручення в той самий день особами, які її вручали, повертається до суду. Якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії. У разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї) особа, яка доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення. Вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі. У разі відмови адресата одержати судову повістку особа, яка її доставляє, робить відповідну помітку на повістці і повертає її до суду. Особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою. Якщо місцеперебування відповідача невідоме, суд розглядає справу після надходження до суду відомостей щодо його виклику до суду в порядку, визначеному цим Кодексом. Згідно з ч. 11 ст. 128 ЦПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідач [PERSON] був належним чином завчасно повідомлений про час та місце розгляду справи. \~ \~ \~ \~Враховуючи те, що представник позивача в судовому засіданні не заперечував щодо розгляду справи у відсутності позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] , в справі є достатньо доказів для вирішення її по суті, суд ухвалив - розглядати справу у відсутності позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] , ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Заслухавши пояснення представника позивача [PERSON] ,проаналізувавши\~матеріали справи,\~суд вважає,\~що позов\~підставний і\~підлягає до\~часткового задоволення\~з наступних\~підстав. \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов?язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. \~ \~ \~ \~Згідно з ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв?язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має\~право на\~відшкодування моральної\~шкоди,\~завданої внаслідок\~порушення її\~прав. Моральна\~шкода полягає: 1)\~у фізичному\~болю та\~стражданнях,\~яких фізична\~особа зазнала\~у зв?язку\~з каліцтвом\~або іншим\~ушкодженням здоров?я; 2)\~у душевних\~стражданнях,\~яких фізична\~особа зазнала\~у зв?язку\~з протиправною\~поведінкою щодо\~неї самої,\~членів її\~сім?ї чи\~близьких родичів; 3)\~у душевних\~стражданнях,\~яких фізична\~особа зазнала\~у зв?язку\~із знищенням\~чи пошкодженням\~її майна; 4)\~у приниженні\~честі та\~гідності фізичної\~особи,\~а також\~ділової репутації\~фізичної або\~юридичної особи. Якщо\~інше не\~встановлено законом,\~моральна шкода\~відшкодовується грошовими\~коштами,\~іншим майном\~або в\~інший спосіб. Розмір\~грошового відшкодування\~моральної шкоди\~визначається судом\~залежно від\~характеру правопорушення,\~глибини фізичних\~та душевних\~страждань,\~погіршення здібностей\~потерпілого або\~позбавлення його\~можливості їх\~реалізації,\~ступеня вини\~особи,\~яка завдала\~моральної шкоди,\~якщо вина\~є підставою\~для відшкодування,\~а також\~з урахуванням\~інших обставин,\~які мають\~істотне значення.\~При визначенні\~розміру відшкодування\~враховуються вимоги\~розумності і\~справедливості. Моральна\~шкода відшкодовується\~незалежно від\~майнової шкоди,\~яка підлягає\~відшкодуванню,\~та не\~пов?язана з\~розміром цього\~відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. \~ \~ \~ \~Згідно з ст. 1192 ЦК України якщо інше\~не встановлено\~законом,\~з урахуванням\~обставин справи\~суд за\~вибором потерпілого\~може зобов`язати\~особу,\~яка завдала\~шкоди майну,\~відшкодувати її\~в натурі\~(передати\~річ того\~ж роду\~і такої\~ж якості,\~полагодити пошкоджену\~річ тощо)\~або відшкодувати\~завдані збитки\~у повному\~обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди № 6 від 27 березня 1992 року розглядаючи позови про відшкодування шкоди суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв?язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. В судовому засіданні встановлено, що 1 вересня 2023 року, біля 21 години, на автодорозі Київ-Ковель-Ягодин (М 07), поблизу с. Підгаття Камінь-Каширського району Волинської області, [PERSON] керував гужовою підводою в темну пору доби, використовуючи віз, що не був обладнаний світлоповертачами та ліхтарями спереду білого кольору, а позаду - червоного кольору, що спричинило створення аварійної обстановки для автомобіля „Volkswagen Golf, реєстраційний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався позаду в попутному напрямку, та призвело до дорожньо-транспортної пригоди. Своїми діями [PERSON] порушив п.п. 7.2, 7.3, 7.7 „а, „б Правил дорожнього руху України. 8 листопада 2023 року постановою Маневицького районного суду Волинської області [PERSON] було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 127 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивачу [PERSON] , яка являється власником автомобіля „Volkswagen Golf, реєстраційний номерний знак [NUMBER] , було завдано майнову шкоду на загальну суму 60494 гривень 68 копійок, що підтверджується висновком судової автотоварознавчої\~експертизи №\~39-2023\~від 31\~жовтня 2023\~року по\~визначенню матеріального\~збитку в\~зв?язку з\~пошкодженням автомобіля\~„Volkswagen\~Golf,\~реєстраційний номер\~ [NUMBER] .Позивачем було\~проведено оплату\~коштів судовому\~експерту за\~проведення вказаної\~експертизи на\~суму 5500\~гривень.Відповідач\~в добровільному\~порядку відшкодовувати\~завдану позивачу\~шкоду відмовляється,\~в зв`язку\~з чим\~позивач змушена\~була звернутись\~за захистом\~своїх прав\~до суду. Зазначені обставини\~підтвердив представник\~позивача в\~судовому засіданні,\~а також\~це встановлено\~з досліджених\~судом письмових\~доказів, зокрема, постанови про закриття кримінального провадження від 27 вересня 2023 року, постанови Маневицького районного суду Волинської області від 8 листопада 2023 року, висновку судової автотоварознавчої експертизи № 39-2023 від 31 жовтня 2023 року та додатків до нього, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , акту виконаних робіт № 39 від 31 жовтня 2023 року, квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки від 2 жовтня 2023 року. На підставі викладеного, суд вважає встановленим, що винними діями відповідача [PERSON] позивачу [PERSON] було завдано майнову шкоду на загальну суму 60494 гривень 68 копійок, що знайшло підтвердження в судовому засіданні, а тому вказана сума збитків підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Суд вважає, що внаслідок винних дій відповідача [PERSON] позивачу [PERSON] було\~спричинено моральну\~шкоду,\~яка полягала\~у нервовому\~потрясінні,\~моральних переживаннях,\~вимушених змінах\~у звичному\~способі життя,\~неможливості тривалий\~час використовувати\~належний їй\~транспортний засіб.\~Враховуючи вимоги\~розумності та\~справедливості завдану\~позивачу моральну\~шкоду суд\~оцінює в\~сумі 10000\~гривень і в такій сумі, а не в сумі 25000 гривень, вона підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] . Згідно з ч. 1, 5-6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При вирішенні\~позовних вимог\~суд бере\~до уваги,\~що відповідачем\~ [PERSON] відповідно до ст. 81 ЦПК України не подано суду будь-яких належних доказів про безпідставність заявлених позивачем вимог про відшкодування шкоди. Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що з відповідача [PERSON] підлягають стягненню на користь позивача [PERSON] майнова шкода на суму 60494 гривень 68 копійок, моральна шкода на суму 10000 гривень, а всього грошові кошти на загальну суму 70494 гривень 68 копійок. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити. Згідно з ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Витрати фізичних осіб, пов`язані з оплатою професійної правничої допомоги при розгляді судом справ про оголошення померлою фізичної особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку, або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру, несуть юридичні особи, на території яких мав місце нещасний випадок внаслідок таких надзвичайних ситуацій. Згідно з ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку. Якщо сума судових витрат, заявлених до відшкодування та підтверджених відповідними доказами, є неспівмірно меншою, ніж сума, заявлена в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат (крім судового збору) повністю або частково, крім випадків, якщо така сторона доведе поважні причини зменшення цієї суми. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. При частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат. Суд має право накласти арешт на грошові кошти чи майно сторони, на яку судовим рішенням покладено витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; у межах сум, присуджених до стягнення, в порядку, встановленому цим Кодексом для забезпечення позову. Судові витрати третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, стягуються на її користь із сторони, визначеної відповідно до вимог цієї статті, залежно від того заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 30 Закону України „Про адвокатуру та адвокатську діяльність гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. В судовому\~засіданні встановлено,\~що згідно\~умов договору\~про надання\~правничої допомоги\~№ 56/23\~від 10\~вересня 2023\~року, акту від 19 січня 2024 року приймання-передачі наданих послуг до договору про надання правничої допомоги № 56/23 від 10 вересня 2023 року,додаткової угоди № 1 від 19 січня 2024 року до договору про надання правничої допомоги № 56/23 від 10 вересня 2023 року, ордеру на надання правничої допомоги серії АС № 1072359 від 28 вересня 2023 року, квитанції до прибуткового касового ордера № 56/23 від 19 січня 2024 року позивачем [PERSON] були понесені витрати на правничу допомогу на загальну суму 7000 гривень. Відповідачем [PERSON] клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу до суду подано не було, неспівмірність таких витрат ним не доведена, а тому суд вважає, що з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 7000 гривень витрат на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь [PERSON] 1211 гривень 20 копійок судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову, 5500 гривень витрат, пов`язаних з проведенням судової експертизи, 7000 гривень витрат на професійну правничу допомогу, а всього судові витрати на загальну суму 13711 гривень 20 копійок. \~ \~ \~ \~

Outcome: partial