Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-15 00:00:00

В провадженні Погребищенського районного суду Вінницької області перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] , від імені та в інтересах якої діє представник - адвокат Голівський Вадим Валерійович, до Селянського (фермерського) господарства «Конкурент» про розірвання договорів оренди земельних ділянок. Вимоги позовної заяви представник позивача адвокат Голівський В.В. мотивував тим, що [PERSON] на праві приватної власності належать три земельні ділянки, які розташовані на території Надросянської сільської ради (Погребищенська міська територіальна громада) Вінницького району Вінницької області (раніше Чапаєвська сільська рада Погребищенського району Вінницької області) площею 2,0000 га, кадастровий номер 0523487200:03:000:0093; площею 2,2275 га, кадастровий номер 0523487200:01:002:0069; площею 2,3965 га, кадастровий номер 0523487200:01:002:0070. 21.09.2018 між [PERSON] та СФГ «Конкурент» було укладено два договори оренди землі: Договір оренди земельної ділянки, площею 2 га, кадастровий номер 0523487200:03:000:0093, розташованої на території Надросянської сільської ради Погребищенського району Вінницької області, строком на 10 років (термін закінчення дії договору встановлено до 31.12.2028), який в подальшому було зареєстровано державним реєстратором Погребищенської міської ради Вінницької області (номер запису в державному реєстрі про право 29240993 від 29.11.2018), та Договір оренди земельних ділянок площею 2,2275 га, кадастровий номер 0523487200:01:002:0069 та площею 2,3965 га, кадастровий номер 0523487200:01:002:0070, розташованих на території Надросянської сільської ради Погребищенського району Вінницької області, строком на 10 років (термін закінчення дії договору встановлено до 31.12.2018), який в подальшому було зареєстровано державним реєстратором Погребищенської міської ради Вінницької області (номери записів в державному реєстрі про право 28693201 та 28702371 від 29.10.2018). Всупереч умовам вказаних договорів оренди, відповідач, впродовж та за 2019-2023 роки включно систематично не сплачував орендної плати за користування земельними ділянками позивачці [PERSON] . Враховуючи викладене, представник позивача просить розірвати договори оренди земельних ділянок від 21.09.2018, що укладені між [PERSON] та СФГ «Конкурент». Ухвалою судді від 03.06.2024 відкрито провадження у справі та визначено проводити її розгляд за правилами загального позовного провадження (а.с. 31). Ухвалою суду від 24.07.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с. 40). В судове засідання позивачка та її представник не з`явилися, однак, 15.10.2024 до канцелярії суду через систему «Електронний суд» від представника позивачки - адвоката Голівського В.В. надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності, в якій позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити, не заперечували щодо заочного розгляду справи (а.с. 48, 49). В судове засідання представник СФГ «Конкурент», не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату та час розгляду справи був повідомлений через направлення судової повістки на адресу, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців і громадських формувань. З метою дотримання розумних строків розгляду справи і недопущення зловживання своїми процесуальними правами та правами інших осіб, зважаючи на те, що позовна заява подана до суду 29.05.2024, суд приходить до висновку про розгляд справи у відсутності представника відповідача. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, згідно з якими у разі неявки в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що сторони у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, встановивши суть спірних правовідносин, що склалися між сторонами, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне. Судом встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 2,0000 га, кадастровий номер 0523487200:03:000:0093, яка розташована на території Чапаєвської сільської ради Погребищенського району Вінницької області, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 689979, виданого Погребищенською районною державною адміністрацією 10.07.2008 на підставі розпорядження Погребищенської районної державної адміністрації від 02.11.2007 за № 633, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010887200076, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 23.07.2016, номер запису про право власності:15639299 (а.с. 8, 12, 13). Також, [PERSON] є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,2275 га, кадастровий номер 0523487200:01:002:0069, яка розташована на території Надросянської сільської ради Погребищенського району Вінницької області, на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії ННА № 208455 від 15.03.2018, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 15.03.2018 за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна: 873930805234; номер запису про право власності: 25251536 (а.с. 9, 9 на звороті, 14, 15). [PERSON] також є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,3965 га, кадастровий номер 0523487200:01:002:00703, яка розташована на території Чапаєвської сільської ради Погребищенського району Вінницької області, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВН № 220873, виданого Погребищенською районною державною адміністрацією 28.12.2004 на підставі розпорядження Погребищенської районної державної адміністрації від 14.07.2004 за № 278, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 434, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 05.03.2016, номер запису про право власності: 13633414 (а.с. 10, 11, 16, 17). Відповідно до змісту ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Частиною 1 ст. 93 Земельного кодексу України встановлено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Так, між позивачкою [PERSON] , як Орендодавцем, та СФГ «Конкурент», в особі голови [PERSON] , як Орендарем, укладено два Договори оренди землі від 21.09.2018, на підставі яких згідно із рішенням Погребищенської міської ради 29.11.2018 було внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис № 29240993 про право оренди земельної ділянки кадастровий номер 0523487200:03:000:0093 СФГ «Конкурент» (а.с. 13), 29.10.2018 було внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис № 28693204 про право оренди земельної ділянки кадастровий номер 0523487200:013:002:0069 СФГ «Конкурент» (15), 29.10.2018 було внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис № 28702371 про право оренди земельної ділянки кадастровий номер 0523487200:01:002:0070 СФГ «Конкурент» (а.с. 17). Відповідно до п. 1 Договорів Орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельні ділянки сільськогосподарського призначення з кадастровими номерами 0523487200:03:000:0093, 0523487200:01:002:0070, 0523487200:01:002:0069, які розташовані на території Надроссянської сільської ради Погребищенського району Вінницької області (а.с. 18, 22). Згідно пунктів 2, 3, 4 Договорів в оренду передаються земельні ділянки загальною площею 2 га, в тому числі ріллі 2 га; загальною площею 2,3965 га, в тому числі ріллі 2,3965 га; загальною площею 2,2275 га, в тому числі ріллі 2,2275 га, на яких немає об єктів нерухомого майна та об`єктів інфраструктури, будівель та споруд (а.с. 18, 22). Відповідно до п. 5 Договорів нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером 0523487200:03:000:0093 становить 63440 грн. 00 коп., з кадастровим номером 0523487200:01:002:0070 становить 83792 грн. 00 коп., з кадастровим номером 0523487200:01:002:0069 становить 83792 грн. 00 коп. (а.с. 18, 22). Пунктом 8 Договорів визначено, що вони укладені строком на 10 (десять) років - з урахуванням ротації культур (а.с. 18, 22). Пунктом 9 Договору орендна плата вноситься Орендарем у грошовій формі та розмірі 2538 грн. 00 коп. в рік за земельну ділянку з кадастровим номером 0523487200:03:000:0093, в розмірі 3352 грн. 00 коп. в рік за кожну земельну ділянку з кадастровими номерами 0523487200:01:002:0070 та 0523487200:01:002:0069 (а.с. 18, 22 на звороті). Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. У статті 21 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. За положеннями статті 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. В силу ч. 3 ст. 31 ЗУ «Про оренду землі» договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. У п. 38 Договорів оренди землі від 21.09.2018 сторони визначили, що дія Договору припиняється шляхом його розірвання за: - взаємною згодою сторін; - рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом (а.с. 20 на звороті, 24 на звороті, 25). Частиною 1 статті 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. Згідно п. 31 Договорів на Орендаря покладено обов`язок своєчасно сплачувати орендну плату за користування земельною ділянкою (а.с. 20 на звороті, 24 на звороті). Частиною першою статті 15 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату відноситься до істотних умов договору оренди землі. Відповідно до статті 409 ЦК України власник земельної ділянки має право на одержання плати за користування нею. Розмір плати, її форма, умови, порядок та строки її виплати встановлюються договором. Пунктом «в» частини першої статті 96 ЗК України визначено, що землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату. Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що вказані положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають саме систематичної (два та більше випадків) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки, що також є істотним порушенням умов договору, оскільки позбавляє позивача можливості отримати гарантовані договором кошти за те, що її земельну ділянку використовує інша особа. Таким чином, при вирішенні питання щодо розірвання договорів оренди з підстави, передбаченої пунктом «д» частини першої статті 141 ЗК України, застосуванню також підлягають положення ч. 2 ст. 651 ЦК України, згідно якої необхідна наявність істотного порушення стороною договору. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов, відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із статтею 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Тлумачення статті 629 ЦК України свідчить, що в ній закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право\~право обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Не виконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; розірванні договору в судовому порядку; відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; припинення зобов`язання на підставах, що містяться в главі 50 ЦК України; недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду). Аналогічний висновок зроблений у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду від 23 січня 2019 року у справі № 355/385/17. Відповідно до пункту «д» частини 1 статті 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17(провадження № 61-41932сво18) та у постанові Верховного Суду від 22 лютого 2023 року у справі №703/2495/21 (провадження № 61-12107св22) зроблено висновок, що частинами першою і другою статті 651ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 293/1011/16-ц (провадження № 61-29970сво18) зроблено висновок, що «тлумачення пункту «д» частини першої статті 141 ЗК України, частини другої статті 651 ЦК України свідчить, що «несплата орендної плати» охоплює випадки як невиплати орендної плати у цілому, так і її виплата у розмірі меншому, ніж визначеному договором (без урахування індексації, індексу інфляції тощо)». У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 грудня 2019 року у справі № 318/433/18 міститься висновок, що неналежне виконання умов договорів також є порушенням умов договорів оренди, яке дає право орендодавцям вимагати розірвання таких договорів, незважаючи на те чи виплачена у подальшому заборгованість по договору. Відповідно до ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України). В ч. 2 ст. 653 ЦК України унормовано, що у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. За змістом ч. 3 ст. 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов`язання припиняється з моменту досягнення домовленості про розірвання договору, якщо інше не встановлено договором. Як вбачається з матеріалів справи, Договорами передбачено, що орендна плата вноситься не пізніше 31 грудня поточного року (п. 11 Договорів) (а.с. 18 на звороті, 22 на звороті). Однак, як стверджує позивачка та не заперечується відповідачем, останній протягом 2019-2023 років не сплачував орендну плату за користування трьома земельними ділянками, визначену договорами оренди землі від 21.09.2018. Згідно з ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З матеріалів справи вбачається, що відповідач не дотримується зобов`язань, передбачених умовами Договорів та не виплачує орендну плату за користування земельними ділянками, що належать позивачці на праві власності. Враховуючи викладене вище, суд прийшов до висновку про наявність підстав для розірвання договорів оренди землі у зв`язку із порушенням орендарем свого обов`язку щодо систематичної виплати орендної плати протягом 2019 - 2023 років, оскільки неналежне виконання умов договору зі сплати орендної плати є порушенням умов договору оренди земельної ділянки, яке дає право орендодавцю вимагати розірвання такого договору. Відповідно до частин 1, 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Судом встановлено, що позивачкою [PERSON] відповідно до квитанції ID:9026-9343-3214-8092 від 27.05.2024 сплачено 2422 грн. 40 коп. (а.с. 28). Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позов підлягає до задоволення у повному обсязі, із відповідача на користь позивачки [PERSON] слід стягнути судовий збір 2422 грн. 40 коп.

Outcome: approved