Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-15 00:00:00

16.07.2024 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , вказавши, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який було розірвано рішенням Хортицького районного суду міста Запоріжжя від 25.08.2022 року. Від сумісно життя мають двох малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] [INFO] , які мешкають з позивачкою. Рішенням Хортицького районного суду міста Запоріжжя від 16.11.2018 року були стягнуті аліменти з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , починаючи з 18.09.2018 року і до повноліття дитини. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина [PERSON] . Позивачка вважає, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання другого сина у розмірі 1\\4 частини усіх видів доходу. Просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини - [PERSON] [INFO] в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини. 23.07.2024 року відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Позивачка [PERSON] надала заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримує і просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] відзив на позов не надав, до суду не з`явився, був повідомлений про час та місце розгляду справи, також шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі суду. Суд, за відсутності підстав для відкладення або оголошення перерви в судовому засіданні, передбачених ст. 223 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Позивачка [PERSON] заперечень проти ухвалення заочного рішення не надала. У суду є підстави для ухвалення заочного рішення, відповідно до положень ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Встановлено, що сторони перебували у шлюбі, зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Хортицького районного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис №167. Сторони мають сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Хортицького районного суду міста Запоріжжя від 16.11.2018 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% розміру прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 18.09.2018 року і до повноліття дитини. Заочним рішенням Хортицького районного суду міста Запоріжжя від 25.08.2022 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Згідно до положень ч.2 ст. 122 СК України, дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17.11.2022 року, актовий запис № 2309 від 16.11.2022 року відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Івано - Франківську Південно Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м. Івано-Франківськ), батьками [PERSON] [INFO] являються [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади від 10.07.2024 року, довідки Департаменту адміністративних послуг ЗМР від 19.07.2024 року, довідки ОСББ « Рубана 24» від 10.07.2024 року, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , разом з нею проживає дитина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. У відповідності до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів непрацездатних батьків, інші обставини, що мають істотне значення. Суду не надано доказів того, що відповідач має непрацездатних батьків, має поганий стан здоров`я, або він є непрацездатним. З огляду на наведене, враховуючи, що батьки несуть однакову відповідальність за виховання і розвиток дитини, також те, що дитина проживає разом з матір`ю, виходячи з принципу розумності та справедливості, для забезпечення необхідного та достатнього гармонійного розвитку дитини, суд вважає, що вимоги позивачки про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/4 частини усіх видів доходу (заробітку), законні, обґрунтовані, та підлягають задоволенню. При ухваленні рішення судом також враховано наявність у відповідача ще однієї дитини на яка стягнуті за рішенням суду аліменти, а також враховано положення ст. 192 СК України відповідно до яких розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Оскільки позивачка по даній категорії справ звільнена від сплати судового збору при подачі позову, то відповідно до приписів ст. 141 ЦПК України ці витрати підлягають стягненню з відповідача. Згідно зі ст. 430 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення суду, в частині стягнення аліментів, у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved