Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-09 00:00:00

у вересні 2024 року до Дарницького районного суду м. Києва звернувся представник позивача адвокат Татарченко Костянтин Володимирович із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON] , [INFO] . Підставою для розірвання шлюбу представник позивача зазначає втрату подружжям почуття кохання та бажання бути разом. Також зазначає, що подружні відносини між сторонами фактично припинені, спільне господарство не ведеться. Сторони узгодили, що дитина буде проживати разом з матір`ю, а батько продовжить піклуватися про неї та брати участь у її подальшому вихованні та утриманні. Представник позивача зауважує, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе, відтак на примирення позивачка не згодна. З огляду на те, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам подружжя, просить розірвати шлюб між сторонами. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючу суддю Котенко Р. В. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 13 вересня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в судове засідання на 10 жовтня 2024 року о 10.30 год. У судове засідання з`явились позивач та відповідач. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала. Зазначила, що збереження шлюбу неможливе з підстав, зазначених у позові, на примирення вона не згодна. Просила шлюб з відповідачем розірвати. Відповідач у судовому засіданні не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин справи, дослідивши наявні матеріали справи, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, дійшов таких висновків. Судом встановлено, що 07 червня 2008 року між [PERSON] та [PERSON] Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сім`ї зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 538. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON] . Зазначене підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 07 червня 2008 року Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сім`ї. У шлюбі у позивача та відповідача [INFO] народилась донька - [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 28 жовтня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві. Позивач вказує, що подальше збереження їх родини є неможливим, на що відповідач не заперечує. Відповідно до частини першої статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно із статтями 21, 24 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Отже, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористалась цим правом та звернулась до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Беручи до уваги доводи позивача, суд вважає, що причини, що спонукають її наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу. Частиною 1 статті 110 Сімейного кодексу України встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За наявності таких обставин справи суд вважає, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, а з урахуванням позиції відповідача, який не заперечує проти розірвання шлюбу, підстав для надання строку для примирення сторін суд також не вбачає. Відтак, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову та розірвання шлюбу між сторонами. Згідно з частиною другою статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили (абзац 2 частини 3 статті 115 Сімейного кодексу України). Судові витрати відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Outcome: approved