Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеною позовною заявою, в якій просила суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 07 травня 2011 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 252. В обґрунтування позову позивач зазначила, що в період шлюбу з відповідачем у них народилася донька [PERSON] , [INFO] . Як зазначила позивач, протягом трьох років вони з відповідачем не проживають разом, не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільного господарства. Причиною припинення шлюбних відносин, як зазначає позивач, є невідповідність їх поглядів на життя та ведення господарства, на сімейні цінності та виховання дитини. Ухвалою судді від 27 вересня 2024 позовна заява прийнята судом до розгляду та призначена до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач, будучи повідомленою про дату та час розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, разом із позовною заявою надала суду заяву в якій просила суд розгляд справи проводити за її відсутності та наполягала на задоволенні позовних вимог (а.с. 3). Відповідач, будучи повідомленим про дату та час розгляду справи належним чином, до суду не з`явився, 17.10.2024 через канцелярію суду надав заяву в якій просив суд розгляд справи проводити за його відсутності, позов визнав та не заперечував проти його задоволення. У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, надавши оцінку доказам наданим позивачем на обґрунтування своїх вимог, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 07 травня 2011 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 252 (а.с. 6). Під час державної реєстрації шлюбу позивачка змінила дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». В період шлюбу у сторін народилася донька - [PERSON] , [INFO] , батьками якої у свідоцтві про народження зазначені сторони ( а.с. 7). Позивач стверджує, що шлюбно-сімейні відносини між нею та відповідачем не підтримуються впродовж останніх трьох років, про що вона зазначила у позові і саме з того часу вони спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають. Відповідач у судове засідання не з`явився, в заяві від 17.10.2024 обставини викладені в позові не заперечив. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 112 ч.2 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Беручи до уваги викладене, те що сім`я існує лише формально, примирення між сторонами не відбулося, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, суд приходить до висновку, що шлюб зареєстрований між сторонами підлягає розірванню. Судом встановлено, що позивач при укладенні шлюбу змінила прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». В позовній заяві та в заяві про розгляд справи за відсутності позивача остання не порушує питання про своє прізвище після розірвання шлюбу, у зв`язку із чим суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище « [PERSON] », яке вона змінила з « [PERSON] » під час державної реєстрації шлюбу. Відповідно до ст. 142 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд у відповідному рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, тому відповідно до вимог ст. 142 ЦПК України, позивачу підлягає поверненню 50 відсотків сплаченого ним судового збору, в розмірі 605,60 гривень, а інша частина в розмірі 605,60 гривень, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved