Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-16 00:00:00

[PERSON] звернулася в Кіровський районний суд м. Кіровограда із заявою, у якій просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме: що [PERSON] , [INFO] , померлий приблизно [INFO] та [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , проживали однією сім`єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу, в період з 11.12.2014 по 09.09.2022. В обґрунтування заяви зазначила, що [INFO] померла дружина її батька [PERSON] [PERSON] , [INFO] . Приблизно [INFO] помер її батько [PERSON] , [INFO] . Після їх смерті відкрилась спадщина на житловий будинок з господарсько- побутовими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , який належав по 1/2 частці її батькові та його дружині [PERSON] . 16.10.2023 заявниця звернулась до приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу Озерного М.Г. з проханням видати їй свідоцтво про право на спадщину за законом, після смерті її батька [PERSON] на 1/2 частку вищевказаного житлового будинку, яка належала на праві приватної власності [PERSON] , спадкоємцем частки якої був [PERSON] , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав. Після вивчення документів нотаріус виніс постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії, у зв`язку з відсутністю можливості встановити підтверджуючий факт родинних та інших стосунків між [PERSON] та [PERSON] . З метою підтвердження факту родинних та інших стосунків між [PERSON] та [PERSON] заявник звернулася з даним позовом до суду. Ухвалою від 13.06.2024 Кіровського районного суду м. Кіровограда передано матеріали заяви на розгляд до Ленінського районного суду м. Кіровограда за підсудністю. Ухвалою судді від 30.07.2024 заяву залишено без руху. 01.08.2024 заявником подано заяву про усунення недоліків. Ухвалою суду від 05.08.2024 відкрито окреме провадження у справі та призначено судовий розгляд. 03.09.2024 до суду надійшли пояснення представника заінтересованої особи у яких заперечено вимоги заяви про встановленню факту, оскільки заявником не надано доказів купівлі спадкового майна за спільні гроші [PERSON] та [PERSON] , а також не надано жодного доказу на підтвердження спільного проживання однією сім`єю як чоловіка та дружини [PERSON] і [PERSON] 04.10.2024 в системі «Електронний суд» заінтересованою особою сформовано додаткові пояснення, які представник Кропивницької міської ради в судовому засіданні 07.10.2024 просив залишити без розгляду, а тому суд залишив їх без розгляду. Заявниця та її представник 07.10.2024 в судовому засіданні підтримали подану заяву. Представник заінтересованої особи в судовому засіданні заперечив проти задоволення заяви. Дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. 19.12.2003 між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстровано у Центральному відділі реєстрації актів громадянського стану Кіровоградського обласного управління юстиції, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий запис за № 876, що встановлено в рішенні Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11.12.2014 у справі №405/6706/14-ц, яке набрало законної сили. Дітей від спільного проживання вони не мали (а.с. 26). В шлюбі [PERSON] та [PERSON] у 2005 році за спільні кошти було придбано земельну ділянку площею 423,0 кв.м. та житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Договором купівлі-продажу земельної ділянки від 01.09.2005 року, зареєстрованого в реєстрі за № 3964 та Договором купівлі-продажу житлового будинку від 01.09.2005 року, зареєстрованого в реєстрі за № 3963(а.с. 18-19).Придбання вказаного будинку за спільні кошти підтверджується п.4.7. зазначеного Договору купівлі-продажу, у якому відображення надання [PERSON] згоди на купівлі вказаного нерухомого майна [PERSON] . Згідноз домовою книгою для прописки громадян та довідки Квартального комітету № 17 Подільського району м. Кропивницький № 46 від 15.04.2024 [PERSON] та [PERSON] з 16.09.2005 року і по день їх смерті проживали і були зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с. 23-25, 44). 27.11.2014 стосовно [PERSON] Ленінським районним судом м. Кіровоградау справі №405/1719/14-к винесено вирок та визнано його винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на вісім років(а.с. 27-29). Ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 19.02.2015 вирок Ленінського районного суду м. Кіровограда від 27.11.2014 стосовно [PERSON] змінено в частині покарання та стягнення моральної шкоди, призначивши покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років (а.с. 30-34). [PERSON] відбував покарання у ДУ «Жовтоводська виправна колонія № 26» в м. Жовті Води, Дніпропетровська область. Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11.12.2014, після засудження [PERSON] , шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. 27.11.2018 [PERSON] умовно - достроково звільнений із місця позбавлення волі і, за твердженням заявниці, продовжив спільно проживати однією сім`єю з [PERSON] до моменту її смерті. 09.09.2022 [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 8). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на 1/2 частку житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Спадкоємцем цієї частки був її чоловік - [PERSON] , який прийняв спадщину, оскільки проживав разом із [PERSON] на моментїї смерті, але не оформив своїх спадкових прав. Приблизно 01.04.2023 помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 9). 16.10.2023 заявниця звернулась до приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу Озерного М.Г. з проханням видати їй свідоцтво про право на спадщину за законом, після смерті її батька [PERSON] на 1/2 частку вищевказаного житлового будинку, яка належала на праві приватної власності [PERSON] , спадкоємцем частки якої був [PERSON] , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав. Після вивчення документів нотаріус виніс постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії, у зв`язку з відсутністю можливості встановити підтверджуючий факт родинних та інших стосунків між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 10). З метою підтвердження факту родинних та інших стосунків між [PERSON] та [PERSON] заявниця звернулася з даною заявою до суду. Відповідно до частини 1 статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з пунктом 5 частини 1 стаття 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка жінки без шлюбу. Відповідно до частин другої та четвертої статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права й обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Частинами першою та другою статті 21 СК України передбачено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Згідно з частиною першою статті 36 СК України шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. У постанові від 03 липня 2019 року у справі № 554/8023/15-ц Велика Палата Верховного Суду зауважила, що, вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (статті 3, 74 СК України). Таким чином, для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню, і предметом доказування у таких справах є факти спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю. Згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 3 червня 1999 року № 5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї» членами сім`ї військовослужбовця є, зокрема, особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з військовослужбовцем у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. До того ж, цим рішенням Конституційного Суду України визначено таку обов`язкову ознаку члена сім`ї, як ведення спільного господарства. Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки. Доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо. Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного із «подружжя», свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання як рухомого, так і нерухомого майна (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства. Європейський суд з прав людини, надаючи власне визначення терміну «сімейне життя», вказує на те, що сімейне життя може існувати там, де між особами не існує жодних юридичних зв`язків. Так, у справі «Ельсхольц проти Німеччини» суд визначив, що «поняття сім`ї (за статтею 8 ЄКПЛ) не обмежується стосунками на основі шлюбу і може охоплювати інші «сімейні» defacto зв`язки, коли сторони проживають разом поза шлюбом». У справі «Джонстон проти Ірландії» (справа номер ECH-1986-S-006) було встановлено, що заявники прожили спільно близько 15 років. На цій підставі Європейський суд зробив висновок, що вони складали сім`ю, а тому мають право на захист, незважаючи на те, що їх зв`язок існує поза шлюбом. Конституційне право на особисту свободу дає підстави для висновку про те, що людина має право сама вибирати форму організації свого сімейного життя. Закон не може їй цього диктувати, як і того, з ким людина має проживати однією сім`єю, за винятком лише певних обмежень, які сформульовані у статті 3 СК України. Згідно з вимогами ч.4 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбі. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї. Згідно із частинами 1, 2 статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них прав та обов`язків подружжя. Відповідно до частини 1 статті 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема, права спільної сумісної власності на майно. Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню. Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства. Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти. Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно - правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання. Частиною першою статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. За нормами статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України). На підтвердження проживання [PERSON] з [PERSON] однією сім`єю заявник надала такі письмові докази: - домову книгу для прописки громадян та довідку Квартального комітету № 17 Подільського району м. Кропивницький № 46 від 15.04.2024, згідно з якими [PERSON] та [PERSON] з 16.09.2005 року і по день смерті проживали і були зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с. 23-25, 44); - довіреність від 15.03.2015, якою [PERSON] уповноважив [PERSON] отримувати всі належні йому пенсійні та грошові виплати, а також представляти його інтереси в усіх установах, закладах та організаціях всіх форм власності. Судом враховується, що вказана довіреність видана вже після розлучення [PERSON] з [PERSON] рішенням суду від 11.12.2014 у справі №405/6706/14-ц. - лист №45/5 - 2590 від 28.05.2024 Державної установи «Софіївська виправна колонія №45», згідно з яким [PERSON] під час відбування покарання підтримував стосунки з дружиною [PERSON] . Крім того, заявниця як на підтвердження проживання однією сім`єю [PERSON] з [PERSON] послалася на те, що як їй зараз стало відомо, у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем, так як [PERSON] була особою з інвалідністю, для встановлення субсидії зі сплати комунальних послуг, [PERSON] у 2014 році звернулась до суду про розірвання шлюбу. Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11.12.2014, після засудження її батька, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було фактично розірвано. Але, не зважаючи на це вони продовжували сімейні відносини. Коли її батько знаходився у колонії [PERSON] листувалась з ним, передавала передачі і чекала його повернення, про що свідчать листи та конверти з їх листування. Окрім цього, [PERSON] , згідно з довіреністю від 15.03.2015 уповноважив [PERSON] отримувати належну йому пенсію та інші грошові доходи, представляти його інтереси у відносинах з органами державної влади та управління, банківськими установами, фондами, організаціями, підприємствами всіх форм власності (докази додаю). Відвідувати батька у колонії в [PERSON] не було можливості, так як вона є особою з інвалідністю 1 групи з дитинства і пересувається на інвалідному візку, а тому фізично не могла цього робити. Відповіддю виправної колонії за місцем відбуття покарання її батька засвідчено факт підтримання подружніх відносин між ними з моменту ув`язнення і до моменту звільнення. 28.11.2018 [PERSON] був умовно - достроково звільнений із місця позбавлення волі і продовжив спільно проживати однією сім`єю з [PERSON] до моменту її смерті. Вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет та спільні витрати, постійно займалися благоустроєм їх житла: робили ремонт, купували меблі, техніку та інші предмети домашнього побуту, її батько завжди піклувався про свою дружину, так як вона була особою з інвалідністю, завжди допомагав їй, підтримував. Про те що шлюб між ними розірвано ніхто не знав. З огляду на зазначені вище обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет їх належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, суд дійшов висновку про доведення заявником [PERSON] факту проживання [PERSON] і [PERSON] однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, оскільки вони разом проживали, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки. Встановлення зазначеного юридичного факту має для заявника [PERSON] юридичне значення, оскільки безпосередньо породжує юридичні наслідки та надає їй можливість реалізувати свої права на спадкове майно, як спадкоємиця [PERSON] . При цьому, суд критично оцінює доводи заінтересованої особи, оскільки вищезазначеними у рішенні доказами спростовується твердження заінтересованої особи щодо не подання жодного доказу на підтвердження факту проживання однією сім`єю [PERSON] і [PERSON] . Крім того, придбання спірного будинку за спільні кошти [PERSON] та [PERSON] як сім`ї в період шлюбу підтверджується п.4.7. Договору купівлі-продажу зазначеного будинку, у якому відображено надання [PERSON] згоди на купівлі вказаного нерухомого майна [PERSON] . Підтримання сімейних стосунків [PERSON] з [PERSON] в період відбування [PERSON] покарання в 2014-2018 рр. підтверджується листом №45/5 - 2590 від 28.05.2024 Державної установи «Софіївська виправна колонія №45», згідно з яким [PERSON] під час відбування покарання підтримував стосунки з дружиною [PERSON] . Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом, у зв`язку з чим понесені заявником [PERSON] судові витрати, що складаються з судового збору, - слід вважати по фактично понесеним останньою.

Outcome: approved