Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-15 00:00:00

Згідно з поданою заявою, в останній заявлено вимогу про встановлення факту, що має юридичне значення: належності їй правовстановлюючого документу - договору купівлі-продажу від 25 липня 1996 р. квартири [ADDRESS] , посвідченому державним нотаріусом Сьомої дніпропетровської державної нотаріальної контори Куліш В.І. (реєстр № 6-1647), належить [PERSON] . Заява обґрунтована тим, що в зазначеному договорі купівлі-продажу була допущена помилка в імені, а саме замість "Раїса" було зазначено "Раіса". На переконання заявника, вказана помилка була допущена при перекладі її імені з російської мови на українську, адже в той період документи містили два варіанти написання імен. Так, при реєстрації квартири в КП "ДМБТІ" анкетні дані заявника були записані російською мовою: " [PERSON] ", через що також у заявника викликали труднощі при реєстрації права власності в Державному реєстрі прав на нерухоме майно. Вказані документи також були оформлені на підставі паспорта заявника, який містив помилку в прізвищі і який був обміняний на паспорт нового зразка в 2001 році. Орфографічна помилка у документах була виявлена заявником нещодавно: при реєстрації вищевказаних правовстановлюючих документів на належне їй нерухоме майно виникли труднощі, адже ім`я, яке зазначено в договорі купівлі-продажу, і ім`я, яке зазначено у заявника згідно паспорту, відрізняється однією літерою, а інші анкетні дані співпадають (прізвище, по батькові, дата та місце народження). При цьому заявник звернулась до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради із заявою про внесення квартири в Державний реєстр прав на нерухоме майно, однак їй було в цьому відмовлено. У зв`язку з тим, що в імені заявника в різних документах є орфографічна помилка, вона позбавлена можливості реалізувати свої права та завершити оформлення правовстановлюючих документів на квартиру, зареєструвавши своє право власності. Учасники справи не скористалися правом брати участь у судових засіданнях. Заявник в окремо поданій заяві просила суд про розгляд справи у її відсутності, в якій просила суд задовольнити заяву. Представник Дніпровської міської ради подав до суду заяву про розгляд справи без участі представника заінтересованої особи, в якій просив суд ухвалити рішення відповідно до вимог чинного законодавства на підставі матеріалів, що знаходяться у справі. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Судом на підставі паспорту громадянина України серії [NUMBER] , який виданий 02 лютого 2001 р. Амур-Нижньодніпровським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області, встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] , її місце проживання зареєстроване за адресою: [ADDRESS] , з 07.04.1977 р. Згідно паспорту серії [NUMBER] , який виданий 02 лютого 2001 р. Амур-Ниждньодніпровським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області, свідоцтва про шлюб від 05 серпня 1990 року, серії [NUMBER] , заявник народилась [INFO] в селі Демидівка Тростянецького району Винницької області і має ім`я (українською мовою) [NUMBER] , (російською мовою) Раиса. На підставі диплому про середню-технічну освіту серії [NUMBER] від 28.02.1983 р. встановлено, що останній виданий (українською мовою) [PERSON] , (російською мовою) [PERSON] исе [PERSON] про закінчення Смілянського технікуму харчової промисловості. Відповідно до свідоцтва про шлюб від 05 серпня 1990 р. серії [NUMBER] (російською мовою) [PERSON] , [INFO] , уклала шлюб з (російською мовою) [PERSON] . [INFO] . Згідно трудової книжки серії [NUMBER] , прізвище, ім`я та по батькові її отримувача зазначено російською мовою наступним чином: « [PERSON] », [INFO] , дата заповнення 15.04.1982 р. Згідно пенсійного посвідчення серії [NUMBER] від 27.03.2024 р., останнє видано [PERSON] . Відповідно до рішення про відмову в проведені реєстраційних дій №72568969 від 12.04.2024 р., [PERSON] було відмовлено у проведені реєстраційних дій, а саме державної реєстрації набуття права власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , оскільки, зокрема, із заявою звернулася заявниця [PERSON] , натомість згідно наданих документів та отриманих відомостей від БТІ містяться відомості про право приватної власності в цілому: гр. [PERSON] , відмінної від заявника. На підставі відповідного договору судом встановлено, що 25.07.1996 р. між комерційною фірмою «Делла» та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу квартири, що знаходиться у [ADDRESS] , посвідченого державним нотаріусом сьомої Дніпропетровської державної нотаріальної контори Куліш Валентиною Іванівною (реєстр № 6-1647). Встановлення даного факту заявнику необхідно для проведення державної реєстрації набуття права власності на квартиру за адресою [ADDRESS] . Дослідив докази, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви, виходячи з наступного. Відповідно до приписів п. 5 ч. 2ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Перелік фактів, які встановлюються судом в порядку окремого провадження, визначений у частині 1 ст. 315 ЦПК України. Згідно з вимогами п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я та по батькові, місце і час народження якої, що зазначені у документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або у паспорті. Паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України. Паспорт є дійсним для укладання цивільно-правових угод, здійснення банківських операцій, оформлення доручень іншим особам для представництва перед третьою особою лише на території України, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України (п. 1 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року N 2503-XII). Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, по має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. У пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Факти, що мають юридичне значення, встановлюються в судовому порядку, коли ці факти безпосередньо породжують юридичні наслідки для заявника: право на спадщину; право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, одержання компенсації тощо. Як роз`яснено в п. 12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Згідно роз`яснень, викладених у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинена особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Вимоги щодо доказів визначені у ст.ст. 76 - 80 ЦПК України. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. За ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1). Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч. 2). Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів (ч. 3)). Факт, який просить встановити заявник, підтверджується наступними письмовими доказами: -дипломом про середньо-технічну освіту серії [NUMBER] від 28.02.1983 р. про закінчення Смілянського технікуму харчової промисловості, в якому ім`я особи, якій він виданий, зазначено українською та російською мовами: [PERSON] , [PERSON] иса Григорьевна; -свідоцтвом про укладення шлюбу від 05 серпня 1990 р. серії [NUMBER] , яке складено російською мовою та прізвище особи, яка вступила в шлюб - заявника зазначено [PERSON] , [INFO] ; -пенсійним посвідчення серії [NUMBER] від 27.03.2024 р., яке видано українською мовою [PERSON] , [INFO] . На переконання суду, вказані розбіжності у написанні імені заявника викликані різним його перекладом з російської мови на українську (відрізняється лише одна буква «ї»/»і»), у зв`язку з чим суд погоджується із слушністю доводів поданої в порядку окремого провадження заяви. Щодо розподілу судових витрат. При ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються (ч. 7 ст. 294 ЦПК України).

Outcome: approved