Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-10 00:00:00

Орган опіки і піклування в особі\~ управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Смілянської міської ради звернулось до суду із заявою про визнання [PERSON] , [INFO] , недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна. Заява мотивована тим, що до ргану опіки та піклування звернувся [PERSON] з проханям звернутись до суду із заявою про визнання [PERSON] недієздатною та призначити його опікуном над нею. Зазначає про те, що [PERSON] з 2023 року перебуває на обліку у психіатра та не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, у зв`язку з цим може бути визнана судом не дієздатною. Ухвалою від 08 січня 2024 року суд відкрив провадження у справі та призначав справу до судового розгляду в порядку окремого провадження. Ухвалою суду від 10 травня 2024 року до участі у справі залучено в якості заінтересованої особи\~ [INFO] . Представник органу опіки і піклування в особі управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Смілянської міської ради Сюкало Ю.П. підтримала заяву та посила її задовільнити. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні просив суд визнати його опікуном над [PERSON] , оскільки здійснює догляд за нею. Представник заінтересованої особи [PERSON] , адвокат Примак В.А. просив суд визнати [PERSON] опікуном над [PERSON] оскільки він є онуком та проживає разом із нею, піклується та доглядає її. Преставник особи, відносно якої розглядається питання про визнання її недієздатною, адвокат Сухомудренко Б.В. не заперечував проти вимог заяви. Представник заінтересованої особи [INFO] в судове засідання не з`явився. В судовому засіданні\~ проведеному 12 червня 2024 року вказав, що заперечує проти призначення [PERSON] опікуно над [PERSON] та просив суд в цій частині вимог заяви відмовити. Зазначив, що [PERSON] не є родичем [PERSON] , не проживає разом з нею, а визнання опікуном над недієздатною [PERSON] необхідне йому виключно з метою уникнення від призову на службу до ЗСУ. Суд, зважаючи на висновок судово-психіатричної експертизи та стан здоров`я [PERSON] , вважає за необхідне провести судове засідання без її участі в судовому засіданні. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до частини 1 статті 298 ЦПК України суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. Метою проведення судово-психіатричної експертизи є з`ясування наявності чи відсутності психічного розладу, здатного вплинути на усвідомлення особою своїх дій та керування ними. В зв`язку з цим, ухвалою суду від 02 лютого 2024 року по справі було призначено судово-психіатричну експертизу з метою встановлення психічного стану [PERSON] , проведення якої доручено експертам Черкаської філії ДУ «ІПСПЕМН» МОЗ України. Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 197 від 08 квітня 2024 року [PERSON] , [INFO] страждає на хронічне стійке психічне захворювання змішану кіркову та підкіркову судинну деменцію, через що вона нездатна усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними. Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 статті 29 Конституції України встановлено, що кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. За змістом положень Цивільного кодексу України повну цивільну дієздатність має фізична особа, яка досягла вісімнадцяти років (повноліття), якщо вона не визнана недієздатною або не обмежена в дієздатності. При цьому, як встановлено ч. 1 ст.36 ЦК України якщо фізична особа страждає на психічний розлад, який істотно впливає на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, суд може обмежити її цивільну дієздатність. Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України в разі якщо фізична особа внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними вона може бути визнана судом недієздатною. Відповідно до статті 3 Закону України «Про психіатричну допомогу» кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України. Відповідно до ч. 3 ст. 296 ЦПК України заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом. Дослідивши обставини справи в їх сукупності суд приходить до висновку про наявність достатніх доказів того, що [PERSON] страждає хронічним, стійким психічним розладом, що позбавляє її здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними на даний час, а тому її слід визнати недієздатною. Що стосується вимоги заяви про призначення [PERSON] опікуном над [PERSON] суд зазначає наступне. Згідно ч.1 ст.41 ЦК України, над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Вимогами ст.58 ЦК України передбачено, що опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Згідно з ч.1 ст.60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до ст.62 ЦК України опіка або піклування встановлюється за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника. Згідно ст.63 ЦК України опікуна або піклувальника призначає орган опіки та піклування, крім випадків, встановлених статтею 60 цього Кодексу. Опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. При призначенні опікуна для малолітньої особи та при призначенні піклувальника для неповнолітньої особи враховується бажання підопічного. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників. При призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряється органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна. Аналогічні положення зазначені у Правилах опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26 травня 1999 року № 34/166/131/88. Отже, призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно з вимогами ЦПК України. При внесенні подання орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка. Відповідно до ч.2 ст. 300 ЦПК України, суд за заявою органу опіки та піклування чи особи, призначеної піклувальником або опікуном, у місячний строк звільняє її від повноважень піклувальника або опікуна і призначає за поданням органу опіки та піклування іншу особу, про що постановляє ухвалу. Суд за заявою особи, над якою встановлено піклування, може звільнити піклувальника від його повноважень і призначити за поданням органу опіки та піклування іншого піклувальника, про що постановляє ухвалу. Суд розглядає питання про звільнення опікуна або піклувальника в судовому засіданні з повідомленням заінтересованих осіб. Неявка цих осіб не перешкоджає розгляду питання про звільнення опікуна або піклувальника. Як встановлено судом, [PERSON] страждає на стійке психічне захворювання та даним рішенням суду визнається судом недієздатною. Відповідно до ст.55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Статтею 67 ЦК України визначено права та обов`язки опікуна, а саме: опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. Опікун малолітньої особи зобов`язаний дбати про її виховання, навчання та розвиток; опікун має право вимагати повернення підопічного від осіб, які тримають його без законної підстави; опікун вчиняє правочини від імені та в інтересах підопічного; опікун зобов`язаний вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного. Як встановлено судом, [PERSON] не перебуває ні в родинних, ні в будь-яких інших відносинах із [PERSON] , зареєстрований по [ADDRESS] , особа відносно якої просить встановити опікунство зареєстрована за адресою [ADDRESS] . Як вбачається із подання щодо доцільності призначення [PERSON] опікуном над недієздатною [PERSON] , затвердженого рішенням виконавчого комітету Смілянської міської ради № 551 від 28 грудня 2023 року, орган опіки та піклування\~ в особі управління праці та соціального захисту населення виконачого комітету Смілянської міської ради вважає за доцільне призначити [PERSON] опікуном над [PERSON] . Питання щодо встановлення опіки і піклування регулюються Правилами опіки та піклування, затвердженими наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України № 34/166/131/88 від 26 травня 1999 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 червня 1999 року за N 387/3680 (далі - Правила опіки і піклування) та Порядком провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини затверджених постановою КМУ від 24 вересня 2008 року № 866. Призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно вимогЦПК України. При внесенні подання орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка (постанова Верховного Суду від 07 квітня 2022 року у справі № 712/10043/20). Однак, у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що між\~\~ [PERSON] і [PERSON] , які не мають між собою родинних стосунів, склалися особисті приязні взаємини, що забезпечить належний догляд підопічній. Так, суд зазначає, що таке рішення виконавчого комітету Смілянської міської ради (подання) не є рішенням за процесуальним статусом та має для суду лише рекомендаційний характер і при постановленні судом рішення по справі не має пріоритетного значення та може бути враховане на розсуд суду. Разом з тим, саме на орган опіки та піклування покладається обов`язок знайти особу, яка за своїми якостями (стан здоров`я, родинні зв`язки тощо) найбільш ефективно для особи, визнаної недієздатною, може виконувати обов`язки опікуна, та згідно з п.п. 3.3 п.3 Правила опіки та піклування, затверджених Наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26 травня 1999 року N 34/166/131/88 зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 17 червня 1999 року за N 387/3680. Суд рішення виконавчого комітету Смілянської міської ради щодо можливості призначення опікуном [PERSON] оцінює як таке, що винесено передчасно, без повного дослідження всіх обставин щодо цього, та ґрунтується виключно на даних, отриманих від заявника. Крім того, суд звертає увагу на таке. Станом на сьогоднішній день саме орган опіки та піклування на підставі звернення особи чоловічої статті призовного віку із заявою про призначення її опікуном недієздатної особи, враховуючи введений у державі воєнний стан та закріплений ст. 65 Конституції України обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, повинен з`ясувати необхідність такого, уникаючи можливих зловживань у цьому напрямку, та належним чином мотивувати свій висновок про можливість призначення особи опікуном та, перш за все, необхідність такого призначення. Натомість, суд зауважує, що подане рішення виконавчого комітету Смілянської міської ради про затвердження висновку опікунської ради щодо можливості виконання обов`язків опіуна [PERSON] щодо [PERSON] не містить належної мотивації: чому саме\~ [PERSON] необхідно призначити опікуном, а не іншу особу, чи є у [PERSON] інші близькі родичі, які могли би виконувати обов`язки опікуна. Також інших об`єктивних підстав призначення [PERSON] опікуном [PERSON] у зазначеному рішенні виконавчого комітету не міститься. Окрім того, суд наголошує, що умови існування в Державі можуть визначати домінування суспільного інтересу над приватним, що характерно для сучасної України, яка перебуває зараз в стані війни з Російською Федерацією. Відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації надається опікунам осіб, визнаних судом недієздатними (ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»). А тому, на переконання суду, конституційний обов`язок оборони незалежності та територіальної цілісності України, має перевагу над бажанням заінтересованої особи [PERSON] бути опікуном [PERSON] . В судовому засіданні представник [PERSON] адвокат Примак В.А. зазначив, що [PERSON] проживає разом із [PERSON] та останній здійснює за нею догляд. [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він працював позмінно, день, ніч та два дні вдома. Однак станом на день засідання він вже влаштувався на роботу\~ до АТ «Укр залізниця» та має 5 ти денний робочий тиждень.В період коли він перебуває на роботі то догляд за [PERSON] здійснює його мати. Однак коли він перебуває вдома то піклується про бабусю. Однак, вказана обставина не може бути вз`ята судом до уваги, оскільки періодичне здійснення дій по догляду за [PERSON] не може забезпечити виконання [PERSON] покладених на нього обов`язків, передбачених ст.67 ЦК України. Матеріали справи не містять інформації щодо можливості [PERSON] повноцінно виконувати обов`язки опікуна в частині створення необхідних побутових умов, для підопічної, забезпечення її доглядом, продуктами харчування, побутової хімії та лікуванням. Крім того, згідно ч.3 ст.72 ЦК України, опікун самостійно здійснює витрати, необхідні для задоволення потреб підопічного, за рахунок пенсії, аліментів, відшкодування шкоди у зв`язку з втратою годувальника, допомоги на підопічну дитину та інших соціальних виплат, призначених на підопічну дитину відповідно до законів України, доходів від майна підопічного тощо. [PERSON] доказів на підтвердження свого майнового стану та отримання прибутку до суду не надав, як і доказів родинних стосунків між ним та особою відносно якої хоче встановити опікунство. Суд вважає, що дії [PERSON] щодо визнання опікуном над недієздатною [PERSON] , дійсно можуть бути спрямовані на ухилення від мобілізації до Збройних Сил України. Відтак, суд критично оцінює можливості [PERSON] здійснювати повноваження і обов`язки по утриманню, піклуванню, лікуванню підопічної з огляду на вказані обставини. Таким чином, призначення опікуном [PERSON] , в даному випадку, не відповідає інтересам недієздатної [PERSON] , у зв`язку з чим суд приходить до переконання про необхідність відмови у задоволенні заяви. У відповідності до положень ст. 64 ЦК України опікуном не може бути особа, зокрема, поведінка та інтереси якої суперечать інтересам фізичної особи, яка потребує опіки або піклування. Згідно ст. 65 ЦК України до встановлення опіки або піклування і призначення опікуна чи піклувальника опіку або піклування над фізичною особою здійснює відповідний орган опіки та піклування. Відповідно до положень п. 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справ, належать витрати пов`язані із залученням експертів та проведенням експертизи. Згідно з ч. 2 ст. 299 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави. Частиною 6 ст. 300 ЦПК України передбачено, що строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Як встановлено з повідомлення ДУ «Інститут психіатрії, судово-психіатричних експертиз та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України» від 10 квітня 2024 року експертами при проведенні експертизи [PERSON] було витрачено 10 експертогодин, вартість однієї експерто години складає 537 грн. 94 коп., тобто загальна вартість експертизи становить 5379 грн. 40 коп. без ПДВ. Відповідно до ч. 2 ст. 299 ЦПК України судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави. Таким чином, понесені витрати на проведення судової експертизи слід компенсувати експертній установі за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed