Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «Ю.БІ.АЙ-КООП», яким просить стягнути з відповідача на свою користь суму страхового відшкодування в розмірі 50000,00 грн.. На обґрунтування позовної заяви зазначив, що 02.12.2020 водій [PERSON] , керуючи автомобілем «Hyundai», д.н.з. [NUMBER] , на перехресті Льва Ландау та вул. Олімпійській в м. Харкові скоїла зіткнення з автомобілем «Renault», д.н.з. [NUMBER] під керуванням позивача [PERSON] , внаслідок якого автомобілі отримали механічні пошкодження та позивачу спричинено матеріальну шкоду. Цивільна відповідальність водія [PERSON] на момент ДТП була застрахована у АТ «СГ "Ю.БІ.АЙ-КООП" полісом АР/ 0324075, діючий на дату ДТП (виписка із сайту МТСБУ, «європротокол»). Автомобіль «Renault», д.н.з. [NUMBER] , належить позивачу на праві власності. Максимальний розмір страхового відшкодування в даному випадку затверджено Законом України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів», він складає 50 000,00 грн. Водіями на місці події було складено повідомлення про ДТП встановленого зразку, в якому водій [PERSON] вказала, що саме вона є винуватцем цієї ДТП. Матеріали ДТП до ДАІ і далі до суду не направлялись, згідно ст. 33.2. Закону. На підставі Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів», позивач надав страховику всю необхідну інформацію, повідомлення про настання події ДТП, заяву на виплату страхового відшкодування, персональні документи, також надав можливість оглянути свій автомобіль. Автомобіль було оглянуто представником страховика. У встановлений Законом строк страховик не сплатив страхового відшкодування та жодним чином не повідомив його про свої наміри або про відмову у виплаті страхового відшкодування. Також йому стало відомо, що через деякий час страховик був позбавлений ліцензії на цей вид діяльності і не відповідає на телефонні дзвінки. Строк виплати страхового відшкодування сплинув 03.03.2021, але страхового відшкодування він не отримав. Для визначення вартості матеріального збитку він звернувся до сервісної станції техобслуговування СТО «Авторем». Згідно рахунку СТО №85 від 12.02.2021 вартість відновлювального ремонту належного позивачу автомобіля «Renault», д.н.з. [NUMBER] , складає загалом 70050,00 грн. Ліміт страхового відшкодування обмежено умовами Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальність власників транспортних засобів», а саме цей ліміт складає 50 000,00 грн. Тому, сума страхового відшкодування не може перевищувати вказаної суми і складає 50 000,00 грн. Ухвалою судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 30.07.2024 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за вказаною позовною заявою; розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи. До канцелярії суду 06.08.2024 надійшла заява від позивача [PERSON] , в якій він зазначає, що у зв`язку з введенням в Україні військовим станом просить всі судові засідання проводити без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Не має заперечень в разі винесення судом заочного рішення (а.с. 17). Представник відповідача в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи, заяв про відкладення судового засідання до канцелярії суду не надходило, причини неявки суду не відомі. Судом на адресу відповідача неодноразово направлялись судові повістки про необхідність явки в судове засідання. Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Частиною 2 ст. 43 ЦПК України передбачено, що відповідач зобов`язаний добросовісно здійснювати процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що відповідно до принципу юридичної визначеності, як складової частини конституційного принципу верховенства права, зобов`язує відповідача самостійно цікавитися перебігом розгляду судом пред`явленого до нього позову. Тривала відсутність такого інтересу з боку відповідача свідчить про його небажання захищати свої процесуальні права. Таким чином, суд вважає, що представник відповідача не з`явився в судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомив, про час і місце судового засідання відповідач був повідомлений належним чином. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи те, що клопотань від учасників справи матеріали справи не містили, а також з огляду на строки розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, які не можуть перевищувати 60 днів з дня відкриття провадження по справі, та те, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд дослідив докази, які були своєчасно долучені сторонами, вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та, зі згоди представника позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. При цьому суд наголошує, що відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , [PERSON] є власником транспортного засобу «Renault», д.н.з. [NUMBER] (а.с. 4). Згідно повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 02.12.2020, 02.12.2020 о 17.20 год. за адресою: м. Харків, пр-т Льва Ландау сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Renault», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та автомобіля марки «Hyundai», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , яка в графі «мої зауваження» зазначила, що винна у ДТП (а.с. 6). З роздруківки поліса № АР324075, діючого на 02.12.2020, вбачається, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] , як водія автомобіля марки «Hyundai», д.н.з. [NUMBER] , була застрахованою у відповідача АТ «СГ "Ю.БІ.АЙ-КООП" (а.с. 5). Відповідно до заяви від 03.12.2020, [PERSON] звернувся до АТ «СГ "Ю.БІ.АЙ-КООП" із заявою на виплату страхового відшкодування (а.с. 7). Згідно роздруківки ремонтного рахунку-фактури №85 від 12.02.2021, вартість ремонту автомобіля «Renault», д.н.з. [NUMBER] складає 70050,00 грн. (а.с. 8). Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Пунктом 35.1 ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону- МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. Статтею 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено дії страховика після отримання інформації про дорожньо-транспортну пригоду, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування. Зокрема, страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Положеннями п. 33.2ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення, мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов`язку інформувати відповідні підрозділи Національної поліції про її настання. Європротокол - спеціальний бланк повідомлення про настання дорожньо-транспортної пригоди, який заповнюється водіями-учасниками ДТП на місці аварії, потім надається страховику та стає підставою для виплати страхового відшкодування потерпілим. Європротокол може заповнюватися як в паперовому вигляді, на спеціальному бланку, так і в електронній формі, з використанням системи «Електронний Європротокол». Таким чином, Європротокол - це спрощена форма оформлення ДТП його учасниками без виклику патрульної поліції, при цьому заповнений бланк Європротоколу є документальним підтвердженням факту ДТП. Однією із виключних підстав для складання Європротоколу є саме наявність згоди водіїв учасників ДТП щодо обставин її скоєння. Як убачається з наявного в матеріалах справи повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, воно складено обома учасниками дорожньо-транспортної пригоди у частинах, що стосуються інформації про транспортний засіб А та транспортний засіб В, не містить виправлень, у відповідних пунктах зазначено дату, час та місце дорожньо-транспортної пригоди, наявна схема дорожньо-транспортної пригоди, визначені її обставини, а також відсутні будь-які відмітки про наявність з боку сторін зауважень стосовно відомостей, які зазначені у даному повідомленні. Крім того, сам лише факт складання та підписання обома учасниками дорожньо-транспортної пригоди повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротоколу), вказує на наявність у водіїв транспортних засобів згоди щодо обставин участі у ній. Разом з тим, як зазначено у п. 33.2.Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів`у разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників відповідних підрозділів Національної поліції розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ, що діяли на день настання страхового випадку. Таки чином, при оформленні Європротоколу страхове відшкодування є додатково лімітованим та станом на дату вчинення дорожньо-транспорної пригоди відповідно до Розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері фінансових послуг від 29.12.2015 року №3471, такий ліміт складав 50000 грн. У пунктах 61 та 62 постанови Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 року у справі №308/3162/15-ц зроблено висновок, що для отримання страхової виплати за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів протокол про адміністративне правопорушення та постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не можуть бути єдиними доказами вини особи, зокрема, у завданні шкоди майну потерпілого. У примітці до статті 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення зазначено, що особа, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, звільняється від адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, за умови, що учасники ДТП скористалися правом спільно скласти повідомлення про цю пригоду відповідно до Закону. Згідно п. 22.1ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Нормою ч. 1ст. 1166 ЦК України передбачено, що шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її заподіяла. Відповідно до ч. 2ст. 1187 ЦК України шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Разом з тим, оскільки цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Hyundai», д.н.з. [NUMBER] , на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у відповідача, за кермом забезпеченого транспортного засобу була особа, яка визнала свою вину у вказаній дорожньо-транспортній пригоді, то відповідач має виконати свій обов`язок та сплатити на користь потерпілої особи страхове відшкодування. Отже, зважаючи на те, що максимальний розмір страхового відшкодування, який може бути стягнений за наслідками дорожньо-транспортної пригоди, яку було оформлено без участі уповноважених на те працівників Національної поліції України складає 50000 грн., тому суд погоджується з доводами позивача про стягнення з відповідача на його користь страхового відшкодування за спричинену йому матеріальну шкоду саме у розмірі 50000 грн. 00 коп. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved