Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-24 00:00:00

В червні 2024 року через Електронний суд позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (далі ТОВ «ФК «Кредит-Капітал») звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 03.03.2020 року між АТ «Укрсиббанк» та [PERSON] був укладений Договір про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку № [NUMBER] , згідно з яким відповідач отримав кредит та зобов`язався повернути суму кредиту та сплатити плату з користування ним. У порушення умов Договору відповідач своєчасно та у повному обсязі свої зобов`язання не виконав. 23.01.2023 року АТ «Укрсиббанк» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» уклали Договір факторингу №235, на підставі якого позивач набув право грошової вимоги до відповідача. Станом на дату подання позову заборгованість відповідача перед позивачем становить 77410,20 грн, яка складається з: 43855,51 заборгованість за тілом кредиту, 33554,69 грн заборгованість за відсотками, 0,00 грн заборгованість за комісією. Враховуючи, що відповідач у добровільному порядку не погашає заборгованість, позивач просив суд стягнути з відповідача вказану суму заборгованості у загальному розмірі 77410,20 грн, а також витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн. Ухвалою суду від 23 липня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позов. 26 вересня 2024 року на підставі ухвали суду розгляд справи було відкладено у зв`язку із неявкою у судове засідання учасників справи та відсутністю у суду підтвердження про отримання відповідачем повідомлення про розгляд справи. Представник позивача у судове засідання не прибула, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, у позовній заяві просила розгляд справи проводити за відсутності представника позивача. Відповідач в\~судове засідання\~повторно не\~прибула,\~була належним\~чином повідомлена\~про дату,\~час та\~місце розгляду\~справи шляхом\~оголошення на\~офіційному веб-порталі\~судової влади\~України,\~ відзив на позов не надала, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у її відсутність до суду не надходило. Статтями 43, 211 ЦПК України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням згоди представника позивача на проведення заочного розгляду справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За змістом ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 03.03.2020 року [PERSON] звернулася до АТ «Укрсиббанк» з Анкетою-заявкою на надання споживчого кредиту. (а.с. 21) 03.03.2020 між АТ «Укрсиббанк» та [PERSON] було укладено Договір про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку № [NUMBER] , відповідно до умов якого Банк надав [PERSON] кредит на суму 50359,00 грн. Позичальник зобов`язався повернути кредит, плату за кредит, інші платежі шляхом внесення ануїтет них платежів відповідно до Графіка платежів, що викладений у Додатку №1 до Договору, але в будь-якому випадку кредит повинен бути повернений не пізніше 03.03.2025 року (п. 3.5 Договору). Процентна ставка складає 67% річних (п.3.8 Договору). Розмір ануїтетного платежу становить 2924,00 грн. Розмір останнього ануїтетного платежу може відрізнятися від розміру попередніх платежів. (п. 3.6). (а.с. 22-25) Згідно з Паспортом споживчого кредиту, відповідач ознайомився з інформацією про умови кредитування та вартість кредиту, що підтверджується його підписом (а.с. 26-27). 23.01.2023 між АТ «Укрсиббанк» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» укладено Договір факторингу №235, відповідно до умов якого до ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» перейшли права вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у Реєстрі боржників. (а.с. 34-35) Згідно з Витягом з реєстру боржників від 23.01.2023 до Договору факторингу №235 від 23.01.2023 ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №96231697000 від 03.03.2020 року. (а.с. 36) Позивач звертався на поштову адресу відповідача з досудовою вимогою про сплату заборгованості за вищевказаним кредитним договором та повідомленням про перехід права вимоги за грошовим зобов`язанням до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал». (а.с. 39) У зв`язку з тим, що відповідач тривалий час не здійснює своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту, в неї виникла заборгованість перед позивачем, яка станом на 19.06.2024 становить 77410,20 грн та складається із: 43855,51 заборгованість за тілом кредиту, 33554,69 грн заборгованість за відсотками, 0,00 грн заборгованість за комісією. (а.с. 30) Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Статтею 205 ЦК України встановлено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. Відповідно до ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Згідно з ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочин - це вольова і правомірна дія, яка безпосередньо спрямована на досягнення правового результату, - на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Для чинності правочину сторонам необхідно дотримуватися загальних і спеціальних вимог. Серед загальних вимог, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначених у статті 203 цього Кодексу в частинах третій та п`ятій визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Вільне волевиявлення учасника правочину, передбачене статтею 203 ЦК України, є важливим чинником, без якого неможливо укладення договору. Своє волевиявлення на укладення договору учасник правочину виявляє в момент досягнення згоди з усіх істотних умов, складання та скріплення підписом письмового документа. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства (пункт 3 частини першої статті 3 ЦК України). Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 цього Кодексу). За нормою ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до вимог статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Разом з тим, Пленум Верховного Суду України у п.8 постанови «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06 листопада 2009 року № 9 роз`яснив, що не може бути визнаний недійсним правочин, який не вчинено. Враховуючи вищенаведене, проаналізувавши зміст кредитного договору, його форму, суд дійшов висновку, що 03.03.2020 року між АТ «Укрсиббанк» та [PERSON] був укладений Кредитний договір №96231697000, на підставі якого відповідач отримала грошові кошти у сумі 50359,00 грн, які зобов`язалася повернути в обумовлені у Кредитному договорі строк зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами. Доказів на спростування факту укладення вказаного Договору та отримання кредитних коштів відповідачем не надано. Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Судовим також встановлено, що 23.01.2023 на підставі Договору факторингу №235від 23.01.2023 позивач ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набув право грошової вимоги до [PERSON] за вищевказаним Кредитним договором №96231697000 від 03.03.2020 року. Відповідно до приписів ст.ст. 514 та 516 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Отже, якщо сторони досягли домовленості згідно з положеннями статей 207, 640 ЦК України та уклали кредитний договір, у якому передбачили умови його виконання, то ці умови мають виконуватись. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Також судом встановлено, що на адресу відповідача, зазначену в кредитному договорі, позивач надсилав повідомлення про відступлення права вимоги з претензією про погашення боргу за Кредитним договором, яка залишилась поза увагою позичальника. Враховуючи, що АТ «Укрсиббанк» як первісний кредитор свої зобов`язання за договором перед [PERSON] виконало у повному обсязі, будь-яких доказів в спростування чого судом не встановлено, та з огляду на правомірність набуття прав вимоги ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», суд приходить до висновку про обґрунтованість та правомірність звернення до суду. Так, [PERSON] належним чином не виконала взяті на себе зобов`язання з повернення кредиту та сплати процентів, внаслідок чого виникла заборгованість за Кредитним договором №96231697000 від 03.03.2020 у загальному розмірі 77410,20 грн, яка складається з: 43855,51 заборгованість за тілом кредиту, 33554,69 грн заборгованість за відсотками, що підтверджується відповідним розрахунком, наданим позивачем. Жодного належного та допустимого доказу, який би стверджував про сплату відповідачем заявленої заборгованості матеріали справи не містять. Також відповідач не скористалася правом на подання відзиву на позов, не спростувала наданий позивачем розрахунок заборгованості та не надала власний розрахунок. Отже, підсумовуючи вищезазначене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, а саме про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за Кредитним договором №96231697000 від 03.03.2020 у загальному розмірі 77410,20 грн. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви в сумі 2\~422,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved