Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-13 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернулася в суд з позовом до відповідачів, [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] , а саме на 1/4 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги обґрунтувала тим, що їй, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , як членам колгоспного двору, належить по 1/4 частці житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по [ADDRESS] . 13.08.2003 року Виконавчим комітетом Петрівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно. [INFO] чоловік, [PERSON] , помер. Після його смерті відкрилася спадщина за законом на все належне йому майно. Вона прийняла спадщину після смерті чоловіка шляхом вступу управління та володіння спадковим майном. Дочка [PERSON] спадщину за законом не приймала і на неї не претендує. Інших спадкоємців не має. З метою оформлення спадщини вона звернулася до приватного нотаріуса Івано-Франківського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Водославської Н.В. із заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак їй було відмовлено у зв`язку з тим, що свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане виконавчим комітетом Петрівської сільської ради Тлумацького району 13.08.2003 року, тобто після смерті спадкодавця [PERSON] , який помер [INFO] . У зв`язку з вищевказаним, просила суд визнати за нею право власності на 1/4 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] . Позивач, [PERSON] , в підготовче судове засідання не з`явилася, однак у позовній заяві просила справу розглянути без її участі. Відповідач, [PERSON] , у судове засідання не з`явилася, однак 21.08.2024 року від неї надійшла заява, в якій зазначила, що позов визнає та просила розглядати справу без її участі (а.с. 49). Відповідач, [PERSON] , у судове засідання не з`явилася, однак 19.08.2024 року від неї надійшла заява, в якій зазначила, що позов визнає та просила розглядати справу без її участі (а.с. 26). 13.08.2024 року Тлумацьким районним судом Івано-Франківської області постановлено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду, відкриття провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Дослідивши матеріали справи та зібрані по ній докази суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав. Судом встановлено, що житловий будинок розташований за адресою: [ADDRESS] , який побудований до 05.08.1992 року, числиться як колгоспний двір і в ньому були зареєстровані та проживали: [PERSON] , [INFO] - голова двору; [PERSON] , [INFO] - дружина; [PERSON] , [INFO] - дочка; [PERSON] , [INFO] - онука. За вказаним житловим будинком закріплена земельна ділянка площею 0,25 га, яка призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що підтверджується випискою із погосподарської книги № 3 Петрівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області станом на 01.07.1990 року, яка видана Петрівським старостинським округом Олешанської сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області№ 100 від 08.07.2023 року (а.с. 5). Згідно копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно, яке видане виконавчим комітетом Петрівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області від 13.08.2003 року, домоволодіння за адресою: [ADDRESS] на праві приватної спільної часткової власності, по 1/4 належало [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , що також підтверджується копією витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно № 1231920, реєстраційний номер майна: 2251159, серії ВАА № 285498 та інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 390083668 від 08.08.2024 року (а.с. 3-4). З копії технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами від 14.08.2024 року, по [ADDRESS] , вбачається, що будинок складається з житлового будинку, 104,8 кв.м., курника, 10,9 кв.м., стайні, 23,0 кв.м., стодоли, 23,0 кв.м., літньої кухні, 22,4 кв.м., гаражу, 19,4 кв.м., криниці, 8,8 м., огорожі, замощення (а.с. 57-59). Технічний паспорт на вищенаведене будинковолодіння внесено в ЄДЕССБ із реєстраційним номером: TIO1:8240-8718-1059-8780, що підтверджується повідомленням ФОП [PERSON] від 19.08.2024 року (а.с. 60). 17.02.1968 року позивач уклала шлюб із [PERSON] , та після реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище «[PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] (а.с. 7, на звороті). Відповідач, [PERSON] , народилася [INFO] та її батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 54). Відповідач, [PERSON] , народилася [INFO] та її батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 28). 15.10.2014 року остання уклала шлюб із [PERSON] та після реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 29), який був розірваний 01.12.2017 року, та після розірвання шлюбу їй присвоєно прізвище « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] (а.с. 30). 17.03.2018 року [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] та після реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 31). Чоловік позивача, [PERSON] , помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 28.12.1991 року (а.с. 7). Довідкою виданою Петрівським старостинським округом Олешанської сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області від 08.07.2024 року № 99 встановлено, що [PERSON] , який помер [INFO] був постійним жителем села Петрів, та на день смерті зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . В управління спадковим майном після смерті [PERSON] вступила його дружина [PERSON] , проживали разом, вели спільне господарство. Заповіт від імені [PERSON] не посвідчувався в Петрівському старостинському окрузі (а.с. 6). Пленум Верховного Суду України в абз. 3 п. 1 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах по спадкування» роз`яснив, що у разі відкриття спадщини до 01 січня 2004 року застосуванню підлягає чинне на той час законодавство, зокрема Цивільний кодекс Української РСР (далі - ЦК УРСР), якщо строк на її прийняття закінчився до 01 січня 2004 року. Згідно ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 р.), який діяв на момент смерті спадкодавця - чоловіка позивача, для отримання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважались: факт вступу спадкоємця в управління або володіння спадковим майном та подача спадкоємцем заяви про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. [PERSON] , прийняла спадщину, яка складається з 1/4 частки спірного будинковолодіння, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] після смерті свого чоловіка за законом, шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном. Відповідач по справі, [PERSON] спадщину в порядку спадкування за законом не прийняла. Позивач звернулася до приватного нотаріуса Івано-Франківського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Водославської Н.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті свого чоловіка [PERSON] , однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом у зв`язку з тим, що свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане виконавчим комітетом Петрівської сільської ради Тлумацького району 13.08.2003 року, тобто після смерті спадкодавця [PERSON] , який помер [INFO] , що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 573/02-31 від 26.06.2024 року (а.с. 10). Відповідно до копії спадкової справи № 265/2024 заведеної після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , приватним нотаріусом Івано-Франківського районного нотаріального округу Івано-Франківської області, [PERSON] , позивач [PERSON] прийняла спадщину за законом після смерті свого чоловіка [PERSON] , шляхом вступу в управління спадковим майном, оскільки разом проживали та вели спільне господарство. Інших спадкоємців в порядку спадкування за законом чи за заповітом немає (а.с. 32-48). На момент звернення до суду [PERSON] правомірно претендує на 1/4 частки житлового будиноку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] . Зазначені обставини перешкоджають позивачу належним чином оформити право власності на спадкове майно. В силу ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Частиною 5 статті 1268 ЦК України встановлено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачами в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює судове рішення про задоволення позову. Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є підставними, обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. На підставі наведеного, відповідно до ст. 1268, 1269 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) ст. 316-319, 391, 392, 1216 - 1222, 1268 ЦК України,

Outcome: approved