Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-16 00:00:00

Позивач [PERSON] \~звернувся в\~суд із\~позовом до\~відповідача Жовківської\~міської ради\~Львівського району\~Львівської області,\~третя особа,\~яка не\~заявляє самостійних\~вимог на\~предмет спору:\~Жовківська державна\~нотаріальна контора\~Львівської області\~Західного міжрегіонального\~управління Міністерства\~юстиції,\~у якому\~просить визнати\~за нею в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , право на земельну частку (пай) площею 1,69 га умовних кадастрових гектарів без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, що розташована на території колишньої Деревнянської сільської ради Жовківського району Львівської області, а на сьогоднішній день Жовківської міської ради Львівського району Львівської області, право на яку [PERSON] мав на підставі сертифіката на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ № 163916, виданого Деревнянською сільською радою та зареєстрованого у книзі записів сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за № 233, а також право на земельну частку (пай) площею 2,01 га умовних кадастрових гектарів без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, що розташована на території колишньої Деревнянської сільської ради Жовківського району Львівської області, а на сьогоднішній день Жовківської міської ради Львівського району Львівської області, право на яку [PERSON] , померла [INFO] , мала на підставі сертифіката на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ № 164244, виданого Деревнянською сільською радою та зареєстрованого у книзі записів сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за № 561, після смерті якої [PERSON] спадщину за заповітом фактично прийняв, але юридично не оформив своїх спадкових прав. Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона є спадкоємцем за законом першої черги після смерті батька, [PERSON] , який помер [INFO] , прийняла після його смерті спадщину, оскільки постійно проживала разом із ним на час відкриття спадщини, тобто на день його смерті, не відмовилася від прийняття спадщини в шестимісячний строк після смерті спадкоємця. В той же час інших спадкоємців, які б мали право на обов`язкову частку, прийняли таку немає. Малолітніх, неповнолітніх, повнолітніх непрацездатних дітей у [PERSON] на час його смерті не було. Однак, спадщини на право на земельну частку (пай) розміром 1,69 га умовних кадастрових гектарів, яка належала [PERSON] , та на земельну частку (пай) розміром 2,01 га умовних кадастрових гектарів, яка належала [PERSON] , після смерті якої [PERSON] спадщину фактично прийняв, але юридично не оформив, згідно сертифікатів на право на право приватної власності на землю (середню земельну частку) старого зразка не може оформити, так як відсутні правовстановлюючі документи на право на дані земельні частки (паї) нового зразка, які водночас не можуть бути видані на ім`я померлих [PERSON] та [PERSON] , оскільки вони втратили цивільну правоздатність та дієздатність у звА`язку із смертю. А тому вважає, що її право на земельні частки (паї) підлягає захисту в судовому порядку, як наслідок просить задовольнити позовні вимоги. Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 12 вересня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, підготовче судове засідання призначено на 26 вересня 2024 року о 09 год. 30 хв., в подальшому на 17 жовтня 2024 року о 15 год. 30 хв. Витребувано з Жовківської державної нотаріальної контори Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції належним чином засвідчену (прошиті та пронумеровані, скріплені гербовою печаткою всі аркуші) копію спадкової справи № 125/2024, яка зареєстрована 07 березня 2024 року після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , та копію спадкової справи після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак подала на адресу суду письмову заяву, у якій просить справу розглядати у її відсутності. Зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить такі задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Представник відповідача, Жовківської міської ради Львівського району Львівської області, в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак з Жовківської міської ради на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника, зазначили, що не заперечують проти задоволення позовних вимог, при вирішенні справи покладаються на думку суду. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Жовківської державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в підготовче судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак з Жовківської ДНК на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника, зазначили, що не заперечують проти задоволення позовних вимог, при вирішенні справи покладаються на думку суду. На виконання вимог ухвали із Жовківської державної нотаріальної контори на адресу суду надійшла належним чином засвідчена копія спадкової справи № 125/2024, яка зареєстрована 07 березня 2024 року після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , а також інформаційна довідка зі спадкового реєстру, з якої вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , не реєструвалася. А тому, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі позивача, представника відповідача, представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, які не з`явилися в підготовче судове засідання, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце проведення такого, зважаючи на подані ними заяви про розгляд справи у їх відсутності, висловлені позиції у справі. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Ч. 3 ст. 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Так як відповідач не заперечує проти позовних вимог, фактично визнав позовні вимоги, покладається при вирішенні справи на думку суду, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Ч. 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що позивач [PERSON] народилася [INFO] у селі Туринка, Жовківського району Львівської області, що підтверджується викладеним у паспорті громадянина України серії [NUMBER] , який виданий Жовківським РВ УМВС України у Львівській області 14 травня 2002 року. З свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , яке видане Добросинською сільською радою Львівської області 28 жовтня 1989 року, вбачається, що своє дошлюбне прізвище [PERSON] змінила на [PERSON] внаслідок укладення 28 жовтня 1989 року шлюбу із [PERSON] у Добросинській сільській раді Львівської області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 28 жовтня 1989 року було зроблено запис за № 20. Після укладення шлюбу присвоєні прізвища чоловікові та дружині [PERSON] . Тобто, дошлюбним прізвищем позивача було [PERSON] . Батьком позивача є [PERSON] , матір`ю [PERSON] , що підтверджується викладеним у свідоцтві про народження серії [NUMBER] , яке видане 13 березня 1971 року Деревнянською сільською радою. З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України № 00042820564, сформованого 20 грудня 2023 року Жовківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, вбачається, що [PERSON] народився [INFO] , про що 17 лютого 1949 року у виконавчому комітеті Добросинської сільської ради було складено актовий запис № 4. Його батьком є [PERSON] , матір`ю [PERSON] . Суд враховує, що [PERSON] та [PERSON] є тотожними іменами. Тобто, [PERSON] є бабою [PERSON] , так як вона є матір`ю батька позивача. З сертифіката на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ № 164244, який виданий Дервнянською сільською радою Львівського району Львівської області та зареєстрований у книзі записів сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за № 561, вбачається, що [PERSON] на підставі рішення VІІ сесії Деревнянської сільської ради від 28 травня 1997 року було передано у приватну власність земельну ділянку площею 2.19 га, а по уточнених даних згідно рішення № 3 сесії Деревнянської сільської ради від 03.10.2000 року площею 2,01 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості,. Земельна ділянка розташована на території села Деревня Дервнянської сільської ради. Землю передано для ведення селянського (фермерського) або колективного господарства. [PERSON] померла [INFO] , про що 24 березня 1995 року було складено відповідний актовий запис № 09, що підтверджується викладеним у свідоцтві про смерть серії [NUMBER] , яке видане повторно Жовківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області 17 травня 2017 року. Відповідно п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України від 16.01.2003 року, що набрав чинності 01.01.2004 року, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу\~Української РСР\~від 18.07.1963\~року у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Оскільки, [PERSON] померла [INFO] , тобто спадщина відкрилася до набрання чинності ЦК України, то до правовідносин, що стосуються прийняття спадщини після її смерті необхідно застосовувати положення Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року. Згідно ч. 1 ст. 524 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ст. 534 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Нормою ч. 2 ст. 524 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року встановлено, що спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. З довідки № 537/14-06, яка видана виконавчим комітетом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області 14 грудня 2023 року, вбачається, що по даних запису нотаріальних дій по Деревнянській сільській раді від імені померлої [INFO] [PERSON] заповіт не посвідчувався. Водночас із заповіту, який 10 листопада 1992 року посвідчено [PERSON] , секретарем виконкому Туринківської сільської рали Жовківського району Львівської області та зареєстровано в реєстрі за № 14, вбачається, що [PERSON] на випадок своєї смерті зробила таке заповітне розпорядження: все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати їй на час смерті і на що за законом матиме право, заповіла [PERSON] . Згідно ст. 527 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. З довідки № 534/14-06, яка видана виконавчим комітетом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області 14 грудня 2023 року, вбачається, що померла громадянка [PERSON] до дня смерті, [INFO] , дійсно проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] . Згідно ст. 548 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року встановлено, що визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців. З довідки № 536/14-06, яка видана виконавчим комітетом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області 14 грудня 2023 року, вбачається, що [PERSON] був зареєстрований та проживав разом із своєю матір`ю, [PERSON] був зареєстрований та проживав разом із своєю матір`ю, [PERSON] , на час її смерті, [INFO] , за адресою: [ADDRESS] та вели спільне господарство. Викладеним у довідці № 28/14-06, яка видана виконавчим комітетом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області 11 січня 2024 року, стверджується, що станом на 21 березня 1995 року, а саме на день смерті громадянки [PERSON] в [ADDRESS] були зареєстровані та проживали: [PERSON] , 1913 року народження, голова двору та [PERSON] , 1947 року народження, син. Згідно ст. 553 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При цьому він може заявити, що відмовляється від спадщини на користь кого-небудь з інших спадкоємців, закликаних до спадкоємства за законом або за заповітом, а також на користь держави або окремих державних, кооперативних або інших громадських організацій. Наступне скасування спадкоємцем такої заяви не допускається. Вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини. Протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, яким згідно ст. 525 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим день, зазначений в статті 21 цього Кодексу, [PERSON] як спадкоємець за заповітом після смерті [PERSON] не відмовився від прийняття спадщини, навпаки фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, оскільки був зареєстрований, проживав разом із своєю матір`ю, вів з нею спільне господарство. [PERSON] фактично прийняв спадщину за заповітом після смерті своєї матері, [PERSON] , яка померла [INFO] , однак юридично не оформив такої. Спадкова справа після смерті [PERSON] не реєструвалася. З довідки № 528/14-06, яка видана виконавчим комітетом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області 13 грудня 2023 року, вбачається, що згідно книги записів сертифікатів на право на середню земельну частку (пай) під номером 233 зареєстрований сертифікат на право власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ № 163916, який виданий Деревнянською сільською радою, згідно якого [PERSON] було передано у власність земельну ділянку (пай), площею 1,69 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості. Земельна ділянка розташована на території Деревнянської сільської ради. Землю передано для ведення селянського (фермерського) або колективного господарства. [PERSON] помер [INFO] , про що в Книзі реєстрації смертей 15 травня 2009 року було зроблено відповідний актовий запис за № 07, що підтверджується викладеним у свідоцтві про смерть серії [NUMBER] , яке видане виконавчим комітетом Деревнянської сільської ради Жовківського району Львівської області 15 травня 2009 року. Згідно ч.\~1,\~2\~ст.\~1220\~ЦК України\~спадщина відкривається\~внаслідок смерті\~особи або\~оголошення її\~померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46\~цього Кодексу). А тому після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на право на земельну частку (пай), яка належала йому, а також на земельну частку (пай), яку [PERSON] фактично прийняв, але юридично не оформив після смерті [PERSON] . Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Нормою ст. 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 Цивільного кодексу України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно із ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265\~цього Кодексу. З довідки № 535/14-06, яка видана виконавчим комітетом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області 14 грудня 2023 року, вбачається, що по даних запису нотаріальних дій по Деревнянській сільській раді від імені померлого [INFO] [PERSON] заповіт не посвідчувався. Не посвідчувався заповіт від імені [PERSON] нотаріусом, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового рестру (заповіти/спадкові договори). Так як заповіт від імені [PERSON] не посвідчувався, а тому спадкування після його смерті відбувається за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 Цивільного кодексу України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкоємця, у тому числі зачаті за життя спадкоємця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Суд враховує, що [PERSON] як дочка [PERSON] є спадкоємцем за законом першої черги після смерті його смерті. З довідки № 532/14-06, яка видана виконкомом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області 14 грудня 2023 року, вбачається, що померлий громадянин [PERSON] дійсно проживав і був зареєстрований в [ADDRESS] до дня смерті, [INFO] . Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, яким є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, що передбачено ч. 2 ст. 1220 ЦК України. Ч. 3 ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. З довідки № 531/14-06, яка видана виконавчим комітетом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області 14 грудня 2023 року, вбачається, що громадянка [PERSON] , тобто позивач, постійно проживала разом із своїм батьком, [PERSON] на час його смерті, [INFO] , за адресою: [ADDRESS] та вели спільне господарство. Тобто, суд приходить до висновку, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті батька, [PERSON] , оскільки постійно проживала з ним на час його смерті, не відмовилася від прийняття спадщини упродовж шестимісячного строку з дня відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця. Інших спадкоємців за законом першої черги, осіб, які б мали право на обов`язку частку у спадщині, прийняли таку внаслідок спільного проживання із [PERSON] чи внаслідок звернення в шестимісячний строк після його смерті до нотаріуса з матеріалів справи не вбачається, судом під час розгляду справи не встановлено. Суд враховує, що [PERSON] розірвала шлюб із [PERSON] 18 квітня 1980 року, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану Жовківського районного управління юстиції у Львівській області 18 квітня 1980 року було складено актовий запис № 42, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію розірвання шлюбу № 00042820775, сформованим 20 грудня 2023 року Жовківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Внаслідок, звернення [PERSON] у Жовківській державній нотаріальній конторі Львівської області 07 березня 2024 року було зареєстровано спадкову справу № 125/2024, номер у Спадковому реєстрі 72112723, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 76120747 від 07 березня 2024 року. Однак, Жовківська державна нотаріальна контора Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції листом № 757/01-16 від 07 червня 2024 року відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай), площею 2,01 га та 1,69 га, що розташовані на території Дервнянської сільської ради Львівського району Львівської області і належали [PERSON] , померлому [INFO] , та [PERSON] , померлій [INFO] , після смерті якої [PERSON] спадщину фактично прийняв, а юридично не оформив, так як позивачем не було подано в нотаріальну контору оригіналу правовстановлюючого документа нового взірця на вищезгадані земельні паї із відповідною реєстрацією та роз`яснено про необхідність звернення в судові органи для оформлення права на вищевказані земельні паї в порядку спадкування. Як зазначає позивач у позовній заяві, сертифікати нового зразка на земельні частки (паї), видані на ім`я [PERSON] та [PERSON] у мене відсутні. Відповідно до статті 8 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720 (720/95) "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" постановою Кабінет Міністрів України від 12 жовтня 1995 року № 801 «Про затвердження форми сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай)» затверджено відповідну форму сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай). Сертифікати саме такої форми слід подавати до нотаріальної контори. Згідно ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, а відтак суд враховує, що позивачем не може бути пред`явлено для оформлення спадщини належної форми документів, оскільки її батько та баба померли, а тому втратили цивільну правоздатність та дієздатність, а за життя не зробили необхідних дій. Отже, позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом першої черги після смерті батька, [PERSON] , який помер [INFO] , прийняла після його смерті спадщину, оскільки постійно проживала разом із ним на час відкриття спадщини, тобто на день його смерті, не відмовилася від прийняття спадщини в шестимісячний строк після смерті спадкоємця. В той же час інших спадкоємців, які б мали право на обов`язкову частку, прийняли таку немає. Малолітніх, неповнолітніх, повнолітніх непрацездатних дітей у [PERSON] на час його смерті не було. Однак, спадщини на право на земельну частку (пай) розміром 1,69 га умовних кадастрових гектарів, яка належала [PERSON] , та на земельну частку (пай) розміром 2,01 га умовних кадастрових гектарів, яка належала [PERSON] , після смерті якої [PERSON] спадщину фактично прийняв, але юридично не оформив, згідно сертифікатів на право на право приватної власності на землю (середню земельну частку) старого зразка не може оформити, так як відсутні правовстановлюючі документи на право на дані земельні частки (паї) нового зразка, які водночас не можуть бути видані на ім`я померлих [PERSON] та [PERSON] , оскільки вони втратили цивільну правоздатність та дієздатність у звА`язку із смертю. Водночас право [PERSON] та [PERSON] на дані земельні частки (паї) підтверджується сертифікатами на право приватної власності на землю (середню земельну частку) старого зразка. Враховуючи встановлені обставини та досліджені докази суд приходить до висновку, що право позивача на земельні частки (паї) в порядку спадкування за законом підлягає захисту в судовому порядку, як наслідок позовні вимоги підлягають задоволенню. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог позивача.

Outcome: approved