Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-22 00:00:00

Представник позивача [PERSON] , адвокат Яременко І.О., звернувся до суду з позовною заявою до територіальної громади села Крехів в особі Журавненської селищної ради Стрийського району Львівської області в якій просить встановити факт родинних відносин, а саме те, що [PERSON] , [INFO] є сином [PERSON] , померлої [INFO] у м. Новий Розділ Львівської області; встановити факт постійного проживання [PERSON] , [INFO] разом із [PERSON] у м. Новий Розділ Львівської області на момент смерті останньої, що наступила [INFO] ; встановити факт належності [PERSON] , померлої [INFO] , Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЛВ № 068436 від 19.06.2003, виданого головою Сидорівської сільською ради народних депутатів на ім`я " [PERSON] "; визнати за [PERSON] , [INFO] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , право власності на земельні ділянки на території Сидорівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 2,3227 га, згідно Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серія [NUMBER] від 19.06.2003. Обґрунтування позовних вимог. В обгрунтування позовних вимог представник позивачки зазначає, що [INFO] у м. Новий Розділ померла матір позивача [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина до складу якої, окрім іншого, входили земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Сидорівської сільської ради загальною площею 2,3227 га, згідно Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серія [NUMBER] від 19.06.2003 року. [PERSON] дійсно проживала і була зареєстрована одна в [ADDRESS] до дня смерті, що наступила [INFO] , однак фактично постійно проживала без реєстрації у м. Новий Розділ Львівської області разом із своїм сином [PERSON] , де померла. Заповіту від [PERSON] у виконкомі Сидорівської сільської ради не посвідчувалося. [PERSON] прийняв спадщину після смерті своєї матері [PERSON] , вступивши в управління та володіння спадковим майном у піврічний термін після її смерті. На момент смерті [PERSON] , окрім позивача, не було інших спадкоємців першої черги спадкування за законом. Позивач постійно проживав із матір`ю на час відкриття спадщини, не заявляв про відмову від спадщини, а тому на підставі ч.3 ст.1268 ЦК України, вважається таким, що її прийняв, проте юридично не оформив своїх спадкових прав. Згодом позивач вирішив юридично оформити спадщину. Оскільки Державний акт на право приватної власності втрачено (у позивача наявна тільки ксерокопія), то представник позивача звернувся із адвокатським запитом у відділ №5 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, щоб отримати інформацію про наявність у [PERSON] земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Довідкою від 19.07.2024 року повідомлено про те, що згідно книги реєстрації Державних актів на право приватної власності на землю на території Сидорівської сільської ради Жидачівського району Львівської області, на підставі рішення Сидорівської сільської ради народних депутатів ХVI сесії III дем. скликання від 14.12.2001 року, на [PERSON] зареєстрований Державний акт на право приватної власності на землю серії I-ЛВ №068436 від 19.06.2003 року. Реєстраційний номер 88. Площа земельної ділянки 2,3227 га. 09.07.2024 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] , однак нотаріус відмовив через пропущений встановлений законом термін для прийняття спадщини та відсутність правовстановлюючого документа на земельні ділянки на території Сидорівської сільської ради, що належали померлій і є спадковим майном. Окрім того, позивачем самостійно виявлено, що в його свідоцтві про народження матір записана [PERSON] , а у свідоцтві про смерть вона зазначена як [PERSON] . За таких обставин позивач не може метричними даними підтвердити факт родинних відносин між ним та померлою матір`ю, що призводить до труднощів в юридичному оформленні спадщини після її смерті. Також із довідки відділу №5 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 19.07.2024, вбачається, що Державний акт на право приватної власності на землю серії I-ЛВ № 068436 від 19.06.2003 року видано на ім`я [PERSON] , а не [PERSON] . Оскільки зареєстроване місце проживання позивача відмінне від реєстрації місця проживання спадкодавця на час її смерті, то для визнання права позивача на спадкове майно потрібно в судовому порядку встановити факт його постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Окрім того, позивач не може оформити прийняту ним спадщину в нотаріальному порядку, оскільки не має змоги пред`явити оригінал правовстановлюючого документу, а саме Державного акту на право приватної власності на землю, через його втрату. Окрім того, наявні певні розбіжності у документах, що підтверджують родинний зв`язок між спадкодавцем та спадкоємцем, а також наявні розбіжності у правовстановлюючих документах на земельні ділянки та свідоцтві про смерть спадкодавця. За таких обставин \~позивач змушений звертатися до суду із вимогами про встановлення факту родинних відносин, факту постійного проживання спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини, факту належності спадкодавцю правовстановлюючого документу та вимогою про визнання права. Процесуальні рішення, постановлені по справі. Ухвалою судді Жидачівського районного суду Львівської області Равлінко Р.Г. від 25.07.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження на 14.08.2024 /а.с.19-20/. Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 14.08.2024 закрито підготовче провадження в справі. Справу призначено до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 12.09.2024 /а.с.31-32/. Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 12.09.2024 у зв`язку з першою неявкою позивача справу розглядом відкладено на 23.10.2024 /а.с.33-34/. Розгляд справи по суті відбувся 23.10.2024 за участю позивача [PERSON] , представника позивача [PERSON] , а також свідка [PERSON] .. Заяви та клопотання сторін, узагальнення їх доводів та інші процесуальні дії у справі. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] , адвокат Яременко І.О., заявлені вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити, покликаючись на підстави викладені у позовній заяві. В судовому засіданні позивач [PERSON] , будучи допитаним в якості свідка, та свідок [PERSON] пояснили, що [PERSON] був єдиним сином, оскільки чоловік [PERSON] помер на війні. Мати постійно проживала разом із сином у м. Новий Розділ, оскільки хворіла. Від представника відповідача територіальної громади села Крехів в особі Журавненської селищної ради Стрийського району Львівської області надійшла заява, в якій останній просить розглядати дану справу за відсутності їхнього представника та повідомляє про відсутність на час розгляду даної справи у суді інформації, яка була б підставою щодо заперечення стосовно предмету позовної заяви. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення свідків, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] народився [INFO] , а його матір`ю є [PERSON] /а.с.10/. Відповідно до свідоцтва про смерть серї [NUMBER] , виданим Сидорівською сільською радою Жидачівського району Львівської області 26.01.2013, [PERSON] померла [INFO] у віці 92 роки, про що зроблено відповідний актовий запис №03 /а.с.11/. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №77786501 від 26.07.2024 за параметрами пошуку [PERSON] інформація відсутня /а.с.28/. Згідно довідки Журавненської селищної ради №88 від 23.06.2024, [PERSON] дійсно проживала і була зареєстрована одна в [ADDRESS] до дня смерті, що наступила [INFO] , однак фактично постійно проживала без реєстрації у м. Новий Розділ Львівської області разом із своїм сином [PERSON] , де померла. Заповіту від [PERSON] у виконкомі Сидорівської сільської ради не посвідчувалося. [PERSON] прийняв спадщину після смерті своєї матері [PERSON] , вступивши в управління та володіння спадковим майном у піврічний термін після її смерті /а.с.12, 30/. Згідно довідки Журавненської селищної ради №96 від 07.08.2024, [PERSON] , яка померла [INFO] у м. Новий Розділ Миколаївського району Львівської області та [PERSON] , на яку зареєстровано та видно Державний акт на право приватної власності на землю серії І-ЛВ № 068436 від 19.06.2003 року, одна і та ж особа /а.с.29/. Згідно з довідкою відділу №5 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 19.07.2024 повідомлено, що згідно Книги записів (реєстрації) державних актів на право приватної власності на землю на території Сидорівської сільської ради Жидачівського району Львівської області, на підставі рішення XVI сесії ІІІ-го демократичного скликання Сидорівської сільської ради народних депутатів від 14.12.2001 на [PERSON] зареєстрований Державний акт на право приватної власності на землю серії І-ЛВ 068436 від 19.06.2003. Реєстраційний номер 88. Площа земельної ділянки 2,3227 га. Інші правовстановлюючі документи, які б посвідчували право власності або право користування земельними ділянками для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Жидачівського району за [PERSON] у відділі не зареєстровано /а.с.13/. Відповідно до копії Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЛВ №068436 [PERSON] на підставі рішення XVI сесії ІІІ-го демократичного скликання Сидорівської сільської ради народних депутатів від 14.12.2001 на території Сидорівської сільської ради належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Реєстраційний номер 88. Площа земельної ділянки 2,3227 га /а.с.14/. Листом приватного нотаріуса Посацької А.О. №55/02-31 від 09.07.2024 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , оскільки останній пропустив встановлений законом термін для прийнятття спадщини та у нього відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно /а.с.16/. При вирішенні позовних вимог судом підлягають застосуванню наступні норми чинного законодавства. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ст.ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України(статті 1218,1231 ЦК України). Згідно з частиною другою статті 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. За змістом статті 1268 ЦК України, порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того, чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Так, відповідно до частин третьої і четвертої статті 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Статтями 2,3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавиці не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавицею, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачкою та оцінені судом. Аналогічний висновок викладений Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові у справі № 484/747/17 від 10 січня 2019 року. В силу вимог п. 1 ч. 1ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Згідно із роз`яснення п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо твердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину та інше. Пункт 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказує, що суд може встановити факт родинних відносин, якщо в органах РАЦС не зберігся відповідний запис чи відмовлено в його відновленні, або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Як роз`яснено в п. 12\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у Свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. У статті 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України). Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з частиною другою статті 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ст.ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.2 ст.1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Відповідно до ст.ст.1268,1269,1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї; спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Оцінка доказів судом та висновки суду за результатами розгляду справи. Факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] за ступенем споріднення мати син та факт постійного проживання [PERSON] та [PERSON] , підтверджується зібраними і дослідженими письмовими доказами, а також показами свідків наданими в судовому засіданні, які сумнівів у своїй належності та допустимості не викликають. Встановлення факту спільного проживання разом із спадкодавцею позивачу необхідно для юридичного оформлення спадщини, так як відповідно до ч. 3\~ст.1268\~ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Також суд приходить до висновку, що Державний акт на право приватної власності на землю серії І-ЛВ № 068436 від 19.06.2003, виданого головою Сидорівської сільською ради народних депутатів на ім`я " [PERSON] " належить [PERSON] , яка померла [INFO] , що підтверджується зібраними і дослідженими письмовими доказами, наявними в матеріалах справи. Відтак, судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач є спадкоємицем за законом, який прийняв спадщину після смерті матері [PERSON] своєчасно та належним чином, оскільки постійно проживав разом із спадкодавицею на час відкриття спадщини. Враховуючи те, що обставин, які б вказували, що спадкодавиця [PERSON] , за життя набула або володіла спірним майном неправомірно, в суді не встановлено; позивачка оформити право на спадкове майно не має можливості у зв`язку з відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з підстав відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно; будь-яких інших спадкоємців, які б претендували на спірне майно, судом не встановлено, а тому, враховуючи наведене, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд вважає позов обґрунтованим, підставним і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved