Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-21 00:00:00

У серпні 2024 року [PERSON] , звернулася до Солом`янського районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] , в якому просить суд: розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстровано 07 травня 2019 року Подільським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, про що зроблено відповідний актовий запис № 425. В обґрунтування позову зазначає, що 07 травня 2019 року між позивачем та відповідачем у Подільському районному у м. Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис № 425. З липня 2023 року між сторонами виникли непорозуміння через протилежні погляди на сімейні відносини домашнього господарства та виховання дитини, відсутність взаєморозуміння і взаємоповаги. Сторони ніколи не мали спільного бюджету, нічого не планують разом на майбутнє та не мають спільних життєвих інтересів. Вона переконана, що подальше спільне життя та збереження шлюбу є недоцільним і суперечить її інтересам. Їх шлюб носить формальний характер і вони повністю припинили сімейно-шлюбні відносини. Вона намагалася протягом останнього періоду часу зберегти їх відносини, намагалася вирішити їхні проблеми та згладити конфлікти, встановити знову зв`язок та відновити розуміння між ними. Були спроби змінити свої ставлення та підходи до взаємодії з відповідачем, а також шукали компроміси в суперечливих питаннях. Однак ці зусилля не призвели до бажаного результату, що стали наслідком подання цієї заяви про розірвання шлюбу. Також, від цього шлюбу у сторін, є спільна дитина малолітня донька [PERSON] , [INFO] . Їхня донька проживає разом з позивачем та перебуває на їхньому утриманні. Спору щодо місця проживання дитини між сторонами немає. Таким чином, питання про розірвання шлюбу необхідно вирішити без надання строку для примирення, тому що подальше сімейне життя є неможливим, оскільки шлюб існує формально, а даний строк лише ускладнить відносини, які склалися між ними. Вважає, що її рішення про розірвання шлюбу є виваженим та обгрунтованим. Судом в порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України направлявся запит щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи - відповідача у справі. Відповідь на такий запит надійшов до суду 23 вересня 2024 року. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 26 вересня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження, без повідомлення (виклику) сторін, за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні) за відсутності клопотання будь - якої зі сторін про інше. 15 жовтня 2024 року до суду надійшла заява за підписом відповідача [PERSON] в якій він вказує, що позовні вимоги визнає та не заперечує щодо розірвання шлюбу укладеного з позивачем та просить розгляд справи здійснювати за його відсутності. Відповідна заява підписана особисто [PERSON] . Відомостей та обставин які б свідчили про недостовірність такого підпису відповідача на вказаній заяві та, відповідно, сумніву у достовірності волевиявлення відповідача, наразі у суду немає. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, особи, які беруть участь у справі не викликались. Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне. 07 травня 2019 року сторонами, зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 07 травня 2019 року, виданим Подільським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 425. Після державної реєстрації шлюбу [PERSON] прізвище не змінювала. Від спільного подружнього життя у сторін народилася донька - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого Печерським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, серії [NUMBER] , актовий запис № 5879. Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що шлюбні відносини між ними фактично припинені, шлюб між ними є формальним, сторони мають різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, а подальше їх спільне проживання у шлюбі та його збереження стало дійсно неможливим і суперечить їхнім інтересам. Таким чином, сторони створили умови за яких їх шлюб фактично припинився. Згідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Суд роз`яснює, що відповідно до п. п. 1, 2, 3 р. 3 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5 (який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 18.10.2000 за № 719/4940), державна реєстрація розірвання шлюбу проводиться органами державної реєстрації актів цивільного стану у встановлених законом випадках. У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відділ державної реєстрації актів цивільного стану, який отримав рішення суду про розірвання шлюбу, повинен у день його надходження зробити відмітку про розірвання шлюбу на лицьовому боці актового запису про шлюб, зазначивши дату і номер рішення суду, повне найменування суду, яким ухвалено рішення, а також внести відповідні відомості до Державного реєстру актів цивільного стану громадян. Після цього не пізніше наступного робочого дня відділ державної реєстрації актів цивільного стану надсилає повідомлення (додаток 9) до архіву органу державної реєстрації актів цивільного стану, у якому зберігається другий примірник актового запису про шлюб, який у строк, що не перевищує семи робочих днів з дня отримання повідомлення, проставляє у ньому відповідну відмітку. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Таким чином, суд вважає встановленим, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, причини, які спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Як вбачається із ч. 1 ст. 141, ч. 1 ст. 142 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідно до квитанції ID: 0347-9995-4605-6865 від 26.07.2024 року та виписки про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України від 27 липня 2024 року, позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в сумі 1 211 грн. 20 коп. З огляду на визнання позову до початку розгляду справи по суті та задоволення позовних вимог у повному обсязі, наявні підстави для повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, що становить 605 грн. 60 коп., та стягнення з відповідача на користь позивача іншої частини сплаченого судового збору, що становить 605 грн. 60 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved