Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-23 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю "УКР КРЕДИТ ФІНАНС", в особі представника позивача Підлетейчука Мирослава Миколайовича, звернулось до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування пред`явлених позовних вимог позивач зазначив, що 29 листопада 2023 між ТОВ "Укр Кредит Фінанс" та [PERSON] за допомогою Веб-сайту, який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії №1309-9048. Відповідно до умов кредитного договору ТОВ «Укр Кредит Фінанс» взяло на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту 27000,00 грн.; строк кредитування 300 днів; базовий період 14 днів,; комісія за видачу кредиту - 15% від суми кредиту; знижена процентна ставка 1,20 % в день, стандартна процентна ставка 1,50 % в день. Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому в договорі. Відповідач свої зобов`язання по договору не виконав, не повернув в повному обсязі банку грошові кошти для погашення заборгованості. У зв`язку з цим виникла заборгованість, яка станом на 26 квітня 2024 року становить 37950,83 грн., що складається із простроченої заборгованості за кредитом 20666,85 грн., простроченої заборгованості за нарахованими процентами 17283,98 грн. З посиланням на відповідні правові норми та докази, зважаючи на те, що відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав ТОВ «Укр Кредит Фінанс», представник позивача просить суд стягнути з відповідача заборгованість у сумі 37950,83 гривень. Крім того, просить стягнути з відповідача і понесені банком судові витрати у справі у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 2422,40 грн. Крім цього, представник позивача у позові просив справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження (без повідомлення (виклику) сторін. Ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 27.08.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене провадження без повідомлення (виклику сторін) та встановлено учасникам справи строк на подання заяв по суті справи. Представник відповідача [PERSON] , адвокат Лісниченко С.В., подав до суду письмові пояснення, у яких повідомив, що прізвище відповідача " [PERSON] " змінено на " [PERSON] " згідно свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] від 16.04.2024. У наданих поясненнях представник відповідача вказав, що позивач здійснював видачу кредиту на його користь з метою отримання доходу у вигляді відсотків за користування кредитом. Посилаючись на висновки Верховного Суду, викладені у постановах у справі № 363/1834/17 та № 202/5330/19, вважає, що нарахована відповідачу комісія за видачу кредиту в розмірі 4050,00 грн є незаконною, а кошти отриманні позивачем слід зарахувати на погашення тіла кредиту та відсотків. Відповідач частково сплачував кошти, а саме: 12.12.2023 р. - 6431 грн; 26.12.2023 - 6429,14 грн; 09.01.2024-6430,07 грн; 23.01.2024 - 6430,07 грн; 15.02.2024 р. - 12800 грн. Всього було сплочено 38520,28 грн. Позивачем було розірвано кредитний договір, шляхом направлення відповідачу вимоги про повернення коштів від 26.04.2024. Таким чином, відповідач згідно конт. розрахунку, який додається до даних пояснень, винен позивачу за тілом кредиту 9882,72 грн, за відсотками 9961,69 грн., а всього заборгованість складає 19844,41 грн. У зв`язку з цим представник відповідача просить позовні вимоги ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС " задовольнити частково, стягнути з відповідачки заборгованість у сумі 19844,41 грн, а саме: заборгованість за тілом кредиту 9882,72 грн, заборгованість за відсотками 9961,69 грн. Щодо стягнення судових витрат просить задоволити пропорційно задоволеним позовним вимогам. Інших заяв по суті справи до суду не надходило. Суд, розглянувши заяви по суті справи, дослідивши додані до них докази, встановив такі фактичні обставини справи. 29 листопада 2023 між ТОВ "Укр Кредит Фінанс" та [PERSON] за допомогою Веб-сайту, який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії №1309-9048 (далі - кредитний договір) . Кредитний договір підписано відповідачем електронним підписом шляхом використання одноразового ідентифікатора (а.с. 10-16). Відповідно до умов кредитного договору та паспорту споживчого кредиту ТОВ «Укр Кредит Фінанс» взяло на себе зобов`язання відкрити відповідачу невідновлювальну кредитну лінію (далі - кредит) для задоволення особистих потреб (п. 2.1, 2.2) на наступних умовах: дата видачі кредиту - 29.11.2023 (п. 4.1.); розмір кредиту 27000 грн (п. 4.1.); комісія за видачу кредиту - 15 % від суми виданого кредиту (п. 4.7.); строк кредитування 300 днів до 23.09.2024 (п. 4.9.); базовий період 14 днів (п. 4.4.); знижена процентна ставка - 1,20 % в день (п. 10.2.), стандартна процентна ставка - 1,50 % в день (п. 4.6.) (а.с. 10-16, 24-26). Відповідно до довідки ТОВ "Укр Кредит Фінанс" про перерахування суми кредиту № 1309-9048 від 29.11.2023 [PERSON] 29.11.2023 через платіжну систему LiqPay було перераховано платіж в сумі 27000 грн на платіжну карту [NUMBER] (а.с. 39). Згідно з листом АТ КБ "ПриватБанк" на адресу ТОВ "Укр Кредит Фінанс" банк підтвердив перерахування коштів через систему платежів LiqPay від ТОВ "Укр Кредит Фінанс" на платіжну карту [NUMBER] , наданою споживачем під час укладання кредитного договору (а.с. 33) Відповідно до графіків платежів за зниженою та стандартною процентними ставками (додатки № 3, 4 до договору №1309-9048 від 29.11.2023) розраховано розмір платежів та дати їх сплати з періодичністю у кожні 14 днів на термін 300 календарних днів з 29.11.2023 по 23.09.2024 всього у кількості 22 платежа. Відповідно до зазначених графіків сплачені кошти скеровуються : під час сплати перших трьох платежів - на погашення процентів за користування кредитом та нарахованої комісії за видачу кредиту., під час сплати подальших 11 платежів - на погашення процентів за користування кредитом, під час сплати останніх 8 платежів - на погашення процентів за користування кредитом та погашення тіла кредиту (а.с. 27-29). Згідно з п. 2.3. кредитного договору для мінімізації витрат позичальника за кредитом кредитодавець рекомендує позичальнику здійснити повне погашення кредиту протягом перших 140 днів з дати отримання кредиту ануїтетними платежами згідно з приведеного графіку оплат, відповідно до якого розраховано розмір платежів та дати їх сплати з періодичністю у кожні 14 днів на термін 140 календарних днів з 29.11.2023 по 16.04.2024 всього у кількості 10 платежів. Відповідно до зазначеного графіку сплачені кошти скеровуються : під час сплати перших двох платежів - на погашення процентів за користування кредитом та нарахованої комісії за видачу кредиту, під час сплати подальших 8 платежів - на погашення процентів за користування кредитом, комісії за його видачу, тіла кредиту. (а.с. 10). Відповідно до довідки про укладений договір №1309-9048 від 29.11.2023 станом на 26.04.2024 розрахована сума заборгованості [PERSON] за кредитним договором, яка складає 38520,28, з яких 20666,85 грн - основний борг, 17283,98 грн - залишок нарахованих непогашених відсотків. Відповідно до зазначеної довідки відповідач частково сплачувала кошти, а саме: 12.12.2023 - 6431 грн; 26.12.2023 - 6429,14 грн; 09.01.2024 - 6430,07 грн; 23.01.2024 - 6430,07 грн; 15.02.2024 - 12800 грн. Із зазначеної довідки прослідковується, що під час сплати перших двох платежів сплачені кошти скеровані на погашення процентів за користування кредитом та нарахованої комісії за видачу кредиту, під час сплати третього платежу - на погашення процентів за користування кредитом, нарахованої комісії за видачу кредиту та тіла кредиту, під час сплати останніх двох платежів - на погашення процентів за користування кредитом та тіла кредиту. Крім цього, в період з 29.11.2023 по 06.02.2024 та з 16.02.2024 по 05.03.2024 проценти нараховані за ставкою 1,2%, в період з 07.02.2024 по 15.02.2024 та з 06.03.2024 по 26.04.2024 - за ставкою 1,5% (а.с. 40-41). 15.05.2024 ТОВ "Укр Кредит Фінанс" скерувало на адресу [PERSON] вимогу № 1309-9048/в про сплату протягом 30 календарних днів з дати її отримання заборгованості за кредитом, яка станом на 26.04.2024 складає 37950,83 грн, з яких: 20666,85 грн - заборгованість за кредитом, 17283,98 грн - заборгованість за нарахованими процентами (а.с. 42-43). У зв`язку із невиконням умов кредитного договору та несплатою заборгованості за кредитним договором ТОВ "Укр Кредит Фінанс" звернулось до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором (а.с. 1-7) . Представник відповідачки у наданих до суду поясненнях не заперечує та не оспорює факт отримання кредиту його довірителькою у вказаному розмірі на зазначених умовах. Водночас, він не погоджується з розрахунком суми заборгованості за кредитом, вважаючи незаконною нарахування комісії за видачу кредиту та скерування коштів на її погашення. Подав до суду власний розрахунок заборгованості за кредитом за вирахуванням комісії за видачу кредиту та, відповідно, необхідністю скерування коштів, зарахованих на погашення комісії, на погашення тіла кредиту, а ,відтак, і корегування залишку тіла кредиту та сум нарахованих процентів . За його розрахунками відповідач винен позивачу за тілом кредиту - 9882,72 грн, за відсотками - 9961,69 грн, а всього - 19844,41 грн (а.с. 66-73) . Таким чином, судом установлено, що між сторонами склались кредитні правовідносини, які регулюються параграфом 2 (кредит) глави 71 Цивільного кодексу України. Надаючи оцінку дослідженим у справі доказам та встановленим на їх підставі правовідносинам суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Статтею 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до положень ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері визначено Законом України "Про споживче кредитування". Відповідно до п. 1-1 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про споживче кредитування" договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Відповідно до п. 2, 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про споживче кредитування" загальна вартість кредиту для споживача - сума загального розміру кредиту та загальних витрат за споживчим кредитом. Загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб. Пунктом 5 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про споживче кредитування" визначено, що кредитна лінія - вид кредиту, надання якого здійснюється повністю або частинами в узгоджені сторонами строки протягом строку кредитування. При цьому може бути передбачено право споживача отримати кредит у межах встановленого кредитного ліміту у разі часткового або повного погашення кредиту протягом строку кредитування, визначеного в договорі про споживчий кредит. Частиною 2 ст. 8 Закону України "Про споживче кредитування" передбачено, що до загальних витрат за споживчим кредитом включаються: доходи кредитодавця у вигляді процентів; комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо; інші витрати споживача на додаткові та/або супутні послуги, які підлягають сплаті на користь кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит (платежі за послуги кредитного посередника, страхові та податкові платежі, збори на обов`язкове державне пенсійне страхування, біржові збори, платежі за послуги державних реєстраторів, нотаріусів, інших осіб тощо). Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису ) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Договір є правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Доказів про неправомірність договору кредиту матеріали справи не містять. У разі не спростування презумпції правомірності договорів всі права, набуті сторонами правочинів за ними, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Згідно зі ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Статтею 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Судом встановлено, що між позивачем і відповідачкою 29.11.2023 укладено кредитний договір, відповідно до якого позивач надав, а відповідачка отримала кредит в сумі 27000 грн строком на 300 календарних днів на визначених договором умовах, зокрема: комісія за видачу кредиту 15% від суми кредиту, процентна ставка стандартна 1,5% ., знижена процентна ставка - 1,2%. Із умовами договору відповідачка ознайомилась та погодилась на них шляхом його підписання договору засобами електронної взаємодії (одноразовим електронним ідентифікатором). Відповідачка до 20.02.2024 дотримувалась умов договору та частково вносила необхідні платежі за кредитом. однак, з 21.02.2024 відповідачка перестала сплачувати кошти на виконання умов кредитного договору, у зв`язку з чим за нею виникла заборгованість. 15.05.2024 позивач відправив на адресу позивачки вимогу про сплату всієї суми кредиту разом з нарахованими станом на 26.04.2024 процентами за користування ним, чим змінив термін виконання зобов`язання/. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості станом на 26.04.2024 заборгованість відповідачки за кредитним договором склала 37950,83 грн, з яких: 20666,85 грн - заборгованість за кредитом, 17283,98 грн - заборгованість за нарахованими процентами. Суд погоджується із наданим позивачем розрахунком заборгованості, оскільки він відповідає умовам укладеного кредитного договору, який в свою чергу відповідає вимогам законодавства, яке регулює відносини споживчого кредитування в Україні. Водночас, суд вважає позицію представника відповідачки про незаконність встановлення у кредитному договорі та нарахування кредитодавцем комісії за видачу кредиту помилковою, оскільки встановлення такої комісії прямо передбачено статтею 1, 8, 12 Закону України "Про споживче кредитування". Як наслідок, суд не приймає до уваги розрахунок заборгованості за кредитним договором, здійснений представником відповідачки. При цьому, суд вважає помилковою посилання представника відповідачки на правові висновки, викладені в постанові Верховного Суду у справі № 363/1834/17, оскільки зазначенні правові позиції сформовано щодо правовідносин укладення та виконання договору споживчого кредиту, укладеного до 13 січня 2006 року між банком і споживачем банківських послуг. Зазначені правовідносини регулювались Законом україни "Про банки і банківську діяльність" та Законом України "Про захист прав споживачів" (в редакції, чинні на момент виникнення правовідносин). Натомість правовідносини у даній справі виникли 29.11.2023 та врегульовані Законом України "Про споживче кредитування" від 15.11.2016, який набув чинності 10.06.2017. Зазначеним законом внесено зміни і до статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів", текст якої викладено в новій редакції: "Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України "Про споживче кредитування". Не застосованою до даних правовідносин суд вважає і зазначену представником відповідача постанову Верховного Суду від 31.08.2022 у справі № 202/5330/19, у якій вказано, що у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту (розрахунково-касове обслуговування). Так, у кредитному договорі та у паспорті кредиту зазначено, що комісія кредитодавця за видачу кредиту складає 15% від суми кредиту. Право кредитодавця встановлювати комісію передбачено Законом України "Про споживче кредитування". Таким чином, встановивши всі фактичні обставини справи, дослідивши кожний докази з точки зору їх належності, допустимості та достовірності, та сукупність доказів з точки зору їх достатності, надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про те, що правовідносини, які склались між позивачем та відповідачкою, врегульовано нормами ЦК України та Законом України "Про споживче кредитування", позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що відповідають актам цивільного законодавства України, а тому підлягають до задоволення в повному обсязі. Щодо суми сплаченого судового збору, суд зазначає наступне. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача суму сплаченого судового збору, розмір якого становить 2 422,00 грн, які він сплатив згідно платіжної інструкції №3882 від 20.06.2024 (а.с.9). Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що суд дійшов висновку про наявність підстав для повного задоволення позовних вимог сума сплаченого позивачем судового збору підлягає стягненню з відповідача . На підставі ст. 526, 527, 530, 536, 610-611, 625, 628, 629, 634, 638, 639, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України, Закону України "Про споживче кредитування", Закону України «Про електронну комерцію»,

Outcome: approved