Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-20 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач Донецький національний університет економіки і торгівлі імені Михайла Туган-Барановського звернулися до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з вказаним вище позовом та просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за навчання у розмірі 8672,25 гривень, а також інфляційні втрати в сумі 3033,03 гривень та 3% річних в сумі 683,92 гривень. Свої вимоги позивач мотивує тим, що між Університетом (Виконавцем) та [PERSON] (Замовником), як законним представником [PERSON] (Одержувач), укладено Договір №62 від 15.09.2020 про надання освітніх послуг. Відповідно до Договору Університет бере на себе зобов`язання за рахунок коштів Замовника надати Одержувачу освітні послуги, а Замовник зобов`язаний своєчасно вносити плату за освітню послугу в розмірах та порядку, встановлених Договором. Загальна вартість освітньої послуги за весь термін навчання становить 55600,00 гривень. Замовник вносить плату щосеместрово. Датою виконання Замовником обов`язків щодо своєчасного внесення плати за освітню послугу є дата зарахування коштів на рахунок Виконавця, що підтверджується банківською/казначейською випискою. Університетом за Договором освітня послуга була надана Одержувачу, однак Замовником порушено умови Договору та не оплачено за навчання. Наказом в.о. ректора Університету від 31.01.2023 №20-с [PERSON] відраховано з Університету за невиконання умов договору про надання освітніх послуг. Позивачем на адресу відповідача було направлено письмове повідомлення від 28.12.2023 №01.01-17/573 щодо наявності боргу за навчання у розмірі 8672,25 гривень з рекомендацією термінового погашення боргу. Однак, відповідь не надано та борг не сплачено станом на квітень місяць 2024 року. Станом на 29.04.2024 загальна сума заборгованості за Договором про надання освітніх послуг становить 8672,25 гривень. Крім того, на суму заборгованості нараховано інфляційні втрати в розмірі 3033,03 гривень та 3% річних в сумі 683,92 гривень, що просять стягнути з відповідача, та понесені витрати зі сплати судового збору. Ухвалою суду від 31 травня 2024 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у судовому засіданні. Ухвалами суду від 24 червня 2024 року та від 09 вересня 2024 року розгляд справи відкладено через неявку відповідача до суду. Представник позивача у судове засідання не з`явилась, повідомлена належним чином про розгляд справи, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, у якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти проведення розгляду справи у заочному порядку не заперечила. Статтями 43, 211 ЦПК України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач повторно не з`явиласяв судове засідання, будучи повідомленою у встановленому порядку про розгляд справи, про причини неявки до суду не повідомила, відзиву на позов не надала, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у її відсутність від неї не надходило, у зв`язку з чим,відповідно до положень ч. 8 ст. 178, ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, зі згоди представника позивача, 15 жовтня 2024 року судом постановлена ухвала про проведення розгляду справи у заочному порядку. Судом вжиті належні заходи для повідомлення відповідача про розгляд справи та реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами, оскільки при підготовці справи до розгляду дотримано вимоги ЦПК України щодо належного повідомлення сторін у справі про розгляд справи. Положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до таких висновків. Статтями\~15,\~16 ЦК України\~передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд встановив, що\~15.09.2020 року між Донецьким національним університетом економіки і торгівлі імені Михайла Туган-Барановського(Виконавець) та [PERSON] (Замовник), як законним представником [PERSON] . Одержувач), укладено Договір №62 про надання освітніх послуг між закладом вищої освіти та фізичною (юридичною) особою. (а. с. 15-16) Пунктом 1.1. Договору визначено, що предметом договору є надання освітньої послуги. Виконавець бере на себе зобов`язання за рахунок коштів замовника здійснити надання одержувачу освітньої послуги, а саме, підготовка фахівця з вищою освітою. Згідно із п. 2.2. Договору, виконавець має право вимагати від замовника своєчасно вносити плату за освітню послугу в розмірах та в порядку, встановлених цим договором. Відповідно до п. 3.1. Договору, замовник зобов`язаний своєчасно вносити плату за освітню послугу в розмірах та в порядку, встановлених цим договором. Із витягу з наказу №258-с від 11 вересня 2020 року про зарахування на навчання вбачається, що [PERSON] зараховано з 15 вересня 2020 року студентом 1 курсу денної форми здобуття освіти за кошти фізичних та/або юридичних осіб за спеціальністю 181 Харчові технології. (а. с. 12) Згідно витягу з наказу №20-с від 31 січня 2023 року про відрахування здобувача вищої освіти за невиконання умов договору про надання освітніх послуг, відраховано з Університету [PERSON] , здобувача вищої освіти 3 курсу ступеня вищої освіти «бакалавр» освітньої програми «Ресторанні технології» спеціальності 181 «Харчові технології», денної форми здобуття вищої освіти, навчання за кошти фізичних та юридичних осіб, 31.01.2023р. за невиконання умов договору про надання освітніх послуг. (а. с. 17) Позивачем на адресу відповідача було направлено повідомлення щодо наявності боргу за навчання від 28.12.2023 № 01.01-17/573. (а. с. 19) Однак, відповідач обов`язок зі сплати відповідних коштів не виконала. Згідно наданого позивачем розрахунку (акт звіряння взаємних розрахунків за період: 01.09.2020-29.04.2024) відповідач має заборгованість перед позивачем за навчання у розмірі 8672,25 гривень. (а. с. 18) Відповідно до ст.901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно до ст.903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.\~У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов`язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до Закону України «Про вищу освіту»,\~особи, які навчаються у закладах вищої освіти, зобов`язані виконувати вимоги освітньої (наукової) програми (індивідуального навчального плану (за наявності), дотримуючись академічної доброчесності, та досягати визначених для відповідного рівня вищої освіти результатів навчання. На підставі ч.1 ст.509\~ЦК\~України, зобов`язанням є правовідносини, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Так судом встановлено, що відповідач своїх зобов`язань за договором про надання освітніх послуг не виконала, у зв`язку з чим виникла заборгованість. Доказів погашення заборгованості та спростування розрахунку заборгованості до суду відповідачем не надано. Крім того, згідно з частиною 2\~статті 625 ЦК України,\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Беручи до уваги вищевикладене, правовідносини, які склалися на підставі договору про надання послуг, є грошовим зобов`язанням і, зважаючи на таку юридичну природу правовідносин сторін, на них поширюється дія частини 2\~статті 625 ЦК\~як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання (постанова Верховного Суду України від 14 листопада 2011 р. у справі № 6-40цс11). Таким чином, у зв`язку із несплатою відповідачем грошових коштів за отримані послуги, позивачу було завдано збитків, які виражена у грошовому еквіваленті, а тому на дані правовідносини поширюється дія ч.2 ст.625 ЦК України, а тому враховуючи викладене, а також п.6.1. Договору, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за надання освітніх послуг з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних. Таким чином, згідно з розрахунку доданого по позову, з яким погоджується суд, з відповідача підлягають стягненню пеня за порушення строків оплати за навчання у розмірі 8672,25 гривень, інфляційні втрати у розмірі 3033,03 гривень та 3% річних в розмірі 683,92 гривень, а всього підлягає стягненню з відповідача на користь позивача 12389,20 гривень. Відповідно до\~ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується приписами ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з урахуванням результату розгляду справи за яким позов задоволено, з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028,00 гривень, що підтверджується платіжною інструкцією № 158 від 06 травня 2024 року. (а. с. 21)

Outcome: approved