Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-22 00:00:00

17 квітня 2024 року адвокат Гливук Марина Іванівна звернулася до суду з позовом в інтересах до [PERSON] до [PERSON] про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та поділ спільної сумісної власності подружжята просила суд визнати спільною сумісною власністю [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , житловий будинок, загальною площею 40,5 кв.м., житловою площею 24,7 кв.м., господарчими побудовами6 літня кухня «Б», сарай «В», сарай «Г», вбиральна «Д», сарай «З», сарай «Ж», огорожа №1, ворота №2, водоколонка І, замощення ІІ, розташований за адресою: [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,06 га, кадастровий номер 1211000000:02:046:0019, що розташована за вказаною адресою, в порядку поділу спільного майна подружжя визнати за [PERSON] , [INFO] , право власності на 1/2 частину домоволодіння, що розташований за адресою: [ADDRESS] та 1/2 частину земельної ділянки площею 0,06 га, кадастровий номер 1211000000:02:046:0019, що розташована за вказаною адресою та стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати, а саме 10\~492,48 грн. судовий збір та витрати на правову допомогу у розмірі 14\~000,00 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог представник позивача зазначила, що13 жовтня 2007 року позивач та відповідач уклали шлюб, 11 травня 2017 року в інтересах сім`ї за спільні грошові кошти позивач та відповідач придбали житловий будинок з господарчими побудовами за адресою: [ADDRESS] , оформивши правочин договором купівлі-продажу серії та номер: 1-1125, виданий 13.10.2017 року державним нотаріусом Третьої криворізької державної нотаріальної контори Дніпропетровської області, реєстраційний номер та об`єкт нерухомого майна 1243163812110. Право власності на дану квартиру зареєстровано за відповідачем. Земельна ділянка площею 0,06 гектарів, кадастровий номер 1211000000:02:046:0019, розташована за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13.11.2023 року шлюб між сторонами було розірвано. У зв`язку з чим, посилаючись на вимоги ст.ст. 60, 61, 63, 64, 68, 70 СК України представник позивача звернулась до суду з вказаним позовом в інтересах позивача. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 квітня 2024 року відкрито провадження по вказаній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. (а.с. 62) Ухвалю суду від 30 квітня 2024 року задоволено клопотання представника позивача [PERSON] [PERSON] та витребувано від Комунального підприємства «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради» архівну довідку щодо того, кому на підставі якого правовстановлюючого документу належить житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] та копії правовстановлюючих документів на житловий будинок, що розташований за вказаною адресою. Ухвалою суду від 04 липня 2024 року задоволено клопотання представника позивача [PERSON] [PERSON] та витребувано у нотаріуса Третьої криворізькою державної нотаріальної контори Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Ситнік Оксани Олександрівни копію договору купівлі-продажу серії та номер 1-1125, виданий 13.10.2017 року державним нотаріусом Третьої криворізькою державної нотаріальної контори Дніпропетровської області та всі наявні документи, на підставі яких вищевказаний договір був укладений. (а.с. 84) Позивач та її представник [PERSON] у судовому засіданні присутні не були, про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином. 23 жовтня 2024 року до канцелярії суду надійшла заява від представника позивача [PERSON] [PERSON] в якій остання просила суд проводити розгляд справи без її участі та задовольнити заявлені позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні присутній не був, однак, поза межами судового засідання звернувся до суду з заявою в якій зазначив, що заявлені позовні вимоги визнає у повному обсязі та просить врахувати вказані обставини при розподілу судових витрат. Крім того зазначив, що заперечує проти стягнення витрат на правову допомогу. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] у судовому засіданні присутній не був та 23 жовтня 2024 року звернувся до суду з поясненнями по вказаній справі, в яких зазначив, що відповідача по справі є учасником бойових дій, що підтверджується долученим посвідченням. Крім того, посилаючись на вимоги ст. 133, 137 ЦПК України зазначив, що підготовка позову не вимагала значного обсягу юридичної та технічної роботи та тим більше аналізу судової практики, обсяг і складність складених процесуальних документів не є значним, тому просив суд відмовити у стягненні витрат на правову допомогу в розмірі 14\~000,00 грн. Згідно ч. 2ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПКрозгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу не здійснюється. Виходячи з наведеного, а також положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд вважає, що судовий розгляд справи можливо здійснити на підставі наявних у справі матеріалів. Розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого. Згідно зі статтею 60 СК Українимайно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (стаття 61 СК України). Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентується\~статтею 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпорядження спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя. Право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у\~ст. 69 СК України. Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а в разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга ст. 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга ст. 364 Цивільного кодексу України. Частинами 1,2ст.70 СК Українивстановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку. Статтею 71 СК Українивстановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися "обставинами, що мають істотне значення", якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абзац перший пункту 22постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 р. N 11). Зі змісту п.п. 23,24 постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї. Відповідно до п.30 постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч.1 ст.63, ч.1 ст.65 СК. При цьому суд враховує правові позиції ВСУ з аналогічних спорів, в яких ВСУ роз`яснює, що у процесі розгляду спорів про поділ майна подружжя необхідно враховувати такі обставини: час придбання майна; кошти, за які таке майно було придбано (джерело придбання); мета придбання майна, яка дозволяє визначити правовий статус сумісної власності подружжя. Також, суд підкреслює, що тільки у випадку, якщо придбання майна відповідало зазначеним критеріям, таке майно може бути визнане спільно нажитим і підлягає розподілу між подружжям на підставіст.60 СК України. Судом встановлено, що сторони 13 жовтня 2007 року [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] , про що Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції в Дніпропетровській області зроблено відповідний актовий запис №699, після реєстрації шлюбу дружина змінила прізвище на [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 13.10.2007 року. (а.с. 6) Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 листопада 2023 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. (а.с. 7-8) 13 жовтня 2017 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір купівлі-продажу житлового будинку з господарчими побудовами і земельною ділянкою. Відповідно до п. 1.2 вказаного договору майно, що відчужене за цим договором, є житловий будинок з господарчими побудовами і земельна ділянка, які розташовані за адресою: [ADDRESS] . Вказаний договір посвідчений державним нотаріусом Третьої криворізької державної нотаріальної контори Ситнік О.О. та зареєстровано в реєстрі за №1-1125. (а.с. 91-93) 13 жовтня 2017 року [PERSON] було подано заяву одного з подружжя на придбання майна, в якій остання зазначила, що надала згоду своєму чоловіку [PERSON] на укладення договору купівлі-продажу житлового будинку з господарчими побудовами і земельною ділянкоюза адресою: [ADDRESS] . Вказана заява посвідчена державним нотаріусом Третьої криворізької державної нотаріальної контори Ситнік О.О. та зареєстровано в реєстрі за №1-1124. (а.с. 93 зворот - 94) Дана квартира відповідно до ст. 60 СК Україниє спільною сумісною власністю подружжя та підлягає поділу. Оскільки добровільно сторони не домовилися про розмір часток, які мають бути визначені кожному з них, суд вважає, що частки майна дружини та чоловіка є рівними, а тому розділяє спільну квартиру на дві рівні частини, визнавши за позивачем право приватної власності на нерухоме майно 1/2 частину квартири. Встановлені судом обставини повністю підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами. Відповідачем визнано позовні вимоги у повному обсязі. Частиною першою ст. 206 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно положень абзацу 3 пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Зважаючи, що відповідачем визнано заявлені позовні вимоги, позов [PERSON] до [PERSON] про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та поділ спільної сумісної власності подружжя підлягає задоволенню. Відповідно до п.1 ч.2, ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України уразі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір». Відповідно до ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір»,у разі, зокрема укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідачем було долучено до матеріалів справи посвідчення УБД №829668, проте, відповідно до п. 13 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав, проте, з матеріалів справи вбачається, що вказаний позов не пов`язаний з порушенням прав [PERSON] , а тому, він не може бути звільнений від сплати судового збору. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд

Outcome: partial