Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-17 00:00:00

[PERSON] (далі-позивач) звернулася до суду із позовом до [PERSON] (далі-відповідач) про стягнення аліментів на утримання дитини, у якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 10 000,00 грн щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини. В обґрунтуванні позовних вимог зазначає, що 05 листопада 2014 року [PERSON] та [PERSON] одружились, у шлюбі у позивача та відповідача народився син [PERSON] , [INFO] . Починаючи з травня 2024 року сторони спільне господарство не ведуть та припинили будь-які відносини, що можуть вказувати на характер шлюбних. Позивач та малолітній син сторін проживають разом за адресою: [ADDRESS] , самостійно ведуть господарство та побут. Малолітній син [PERSON] знаходиться повністю на утриманні позивача. Відповідач належним чином не бере участі у розвитку дитини, не допомагає фінансово, незважаючи на те, що у даному віці син потребує відповідного фінансового забезпечення. Позивач зазначає, що відповідач є особою працездатного віку, немає інвалідності та жодних інших обмежень, які заважали б йому належним чином виконувати свої батьківські обов?язки, у тому числі в частині фінансового забезпечення на належний розвиток свого сина; не має аліментних зобов?язань перед іншими особами та соціальних зобов?язань, які могли бути враховані при визначенні розміру аліментів; відсутній у Єдиному реєстрі боржників. Виходячи з наведеного вище та необхідності розвитку дитини, позивач просить про встановлення аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 10 000,00 грн на утримання сина щомісячно, починаючи з дня подачі позову та до досягнення дитиною повноліття. 29 серпня 2024 року ухвалою Подільського районного суду м. Києва прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням ( викликом ) сторін. 25 вересня 2024 відповідачем подано відзив на позовну заяву в якій відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог та вважає, що обґрунтованим та фінансово посильним для відповідача є сплата аліментів на утримання сина в розмірі 1600,00 грн щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до його повноліття. Відповідач обґрунтовує вищенаведене тим, що його місячна заробітна плата складає 7 406,00 грн, а іншого доходу у нього немає. Крім того, відповідач посилається на відсутність наданих ????позивачем належних і допустимих доказів на підтвердження того, що кошти у розмірі 10 000 грн є необхідним розміром аліментів на щомісячне утримання сина. 03 жовтня 2024 року позивачем подано відповідь на відзив. Зазначає, що низька заробітна плата не є підставою для обмеження гармонійного розвитку дитини, а також звертає увагу суду на наявність у відповідача нерухомого майна. При цьому відповідачу достеменно відомо необхідний розмір затрат щомісячно на утримання сина, який постійно відвідує школу, тренування з футболу. Небажання та низька заробітна плата, не можу бути підставою для обмеження гармонічного розвитку дитини. При цьому, відповідачем не надано жодних належних доказів щодо участі його у вихованні сина та наданні матеріальної допомоги. 08 жовтня 2024 року представником відповідача подано заперечення на відповідь на відзив, в якому зазначає, що позивачем не надано належних доказів про необхідність сплати аліментів у розмірі 10 000,00 грн щомісячно на утримання сина. Разом з тим, щодо фінансових надходжень, згідно з виписки банку, відповідач зауважує, що його дохід складається із його заробітної плати, коштів, які давала йому мама (для потреб її онука), а також коштів, які наданні йому друзями в позику. Стосовно наданого позивачем факту про наявність у відповідача нерухомого майна, а саме квартири за адресою: [ADDRESS] , відповідач зазначає, що отримав в 2014 році у спадщину лише її частину, а інша частина квартири належить матері відповідача. У судовому засіданні представник позивача у режимі відеоконференції позов підтримав та просить такий задовольнити з підстав викладених у заявах по суті позову. У судовому засіданні відповідач та його представник проти позову заперечували, вважають обґрунтованим сплату аліментів у розмірі 1600, 00 грн. Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників справи, з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов наступного. 05 листопада 2014 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серія [NUMBER] , видане 05 листопада 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, про що 05.11.2014 року складено відповідний актовий запис № 2290. У шлюбі у подружжя народився син, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] виданим 30 січня 2015 року видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, про що 30.01.2015 року складено відповідний актовий запис № 221. Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 11 вересня 2024 року у справі №758/9946/24 шлюб між сторонами було розірвано. Як стверджується позивачем та не спростовується відповідачем, дитина проживає разом з позивачем. Також сторони не заперечували, що їхній син Кирил займається футболом в Спеціалізованій ДЮСШ Олімпійського резерву з футболу «Зміна». Вартість тренувань в цій школі складає 1 000,00 грн щомісячно. Також, з квітня 2024 року син додатково займається в [PERSON] , вартість тренувань в цій школі залежить від кількості присутніх дітей на тренуванні і може коштувати від 200 до 500 грн за одне тренування. Докази оплати за тренування подані стороною позивача. Положеннями ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України), під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. За своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні (відповідна правова позиція викладена у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 03.02.2021 у справі № 520/21069/18, провадження № 61-1347св20). Згідно ст. 180, ч. 3 ст. 181 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Положеннями ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Вбачається, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Батьки зобов`язані утримувати свою дитину незалежно від того, одружені вони чи ні, чи їх шлюб розірвано або вони взагалі не перебували в ньому. Отже, перебування батьків у шлюбі або його розірвання не впливає на обов`язок батьків утримувати дитину. При цьому добровільний порядок сплати аліментів не виключає права стягувача аліментів у будь-який час звернутися з заявою про стягнення аліментів до суду. Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 182 СК України, визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. За змістом законодавства, аліменти є власністю дитини, а обов`язок суду полягає в першу чергу забезпечити дитині право на належне утримання. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Статтею 183 СК України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частино 5 ст. 183 СК України, передбачено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 184 СК України). Відповідно до довідки №БМ000000031 від 23.09.2024 ТОВ «Бембікс» (код ЄДРПОУ 39518480) [PERSON] займає посаду провідний фахівець з методів розширення ринку збуту; місячна заробітна плата відповідача становить 7 406,00 грн (сума до виплати). Згідно із інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна щодо суб?єкта, номер інформаційної довідки: 397524648 від 02.10.2024 року, за відповідачем зареєстровано право власності на 1/2 квартири, площею 72,6 кв. м., за адресою [ADDRESS] . Судом витребувано у сторони відповідача та досліджено виписку з рахунку відповідача у АТ «ПУМБ» [NUMBER] за період з 01.09.2023-31.12.2023,та за період 01.01.2024 -30.09.2024, а також виписку по рахунку [NUMBER] за період з 01.09.2023-31.12.2023 та за період 01.01.2024-30.09.2024, згідно яких встановлено, що у відповідача є додаткові доходи, окрім заробітної плати, крім того сума витрат по рахункам істотно перевищує розмір отримуваної заробітної плати. Матеріальне становище сторін суд визначає, виходячи з вартості приналежного їм майна, рівня доходів, а також величини витрат, які вони здійснюють на утримання себе й членів своєї сім`ї. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відтак дані щодо розміру заробітної плати відповідача, зазначені у довідці про доходи та у відомостях з реєстру фізичних осіб платників податків, не можуть бути визначальними для встановлення розміру аліментів на утримання дитини. При визначенні розміру аліментів суд враховує вік дитини, розмір прожиткового мінімуму для дитини, потреби дитини, а також те, що малолітній син відвідує секцію з футболу в Спеціалізованій ДЮСШ Олімпійського резерву «Зміна» та додатково займається в Школі воротарів [PERSON] , а також те, що відповідач є особою працездатного віку та зобов`язаний приймати участь в утримані своєї дитини до досягнення нею повноліття, а не перекладати свої обов`язки на позивача та/або інших осіб. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже, встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, оцінивши докази у їх сукупності, право дитини на достатній життєвий рівень, суд приходить висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме щодо стягнення з відповідача аліментів у розмірі 5000,00 грн, починаючи з 15 серпня 2024 року, до досягнення дитиною повноліття, з подальшою індексацію грошової суми у відповідності до закону. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів від сплати судового збору звільнений законом (п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір»). Таким чином, з відповідача потрібно стягнути 1211,20 грн судового збору в дохід держави.

Outcome: partial