Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-13 00:00:00

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог. ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» (далі ТОВ «ГК «Нафтогаз України») звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за спожитий природній газ в розмірі 5601,65 грн. та судових витрат в розмірі 3028 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що з 01 листопада 2018 року товариство здійснює діяльність з постачання природного газу фізичним та юридичним особам, які використовують його для власних потреб. 23 липня 2021 року відповідач [PERSON] подав товариству заяву-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, таким чином приєднався до умов договору шляхом заявочного приєднання. В період з 15 жовтня 2020 року по 26 грудня 2020 року, з 01 червня 2021 року до 26 липня 2021 року та з 27 липня 2021 року по 01 вересня 2021 року відповідач [PERSON] був споживачем постачальника «останньої надії», включений до реєстру споживачів постачальника «останньої надії» та споживав газ за ціною тарифного плану «Надійний». За результатами державного конкурсу та відповідно до розпорядження КМУ від 22 липня 2020 року №917-р постачальником «останньої надії» визначено ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України». Отже, з 15 жовтня 2020 року товариство здійснювало постачання природного газу для споживача на підставі договору постачання природного газу постачальником «останньої надії», а з 23 липня 2021 року на підставі договору постачання природного газу побутовим споживачам. Відповідач є власником газифікованого будинку [ADDRESS] , отримував природній газ та використовував його для власних потреб, в період з червня 2021 року по травень 2024 року (включно) спожив природній газ на загальну суму 5601,65 грн, однак не сплатив його вартість, що свідчить про неналежне виконання зобов`язань. 22 березня 2024 року Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області у справі №688/1337/24 за заявою ТОВ «ГК «Нафтогаз України» про стягнення з [PERSON] заборгованості за спожитий природній газ в сумі 5601,65 грн відмовив у видачі судового наказу. Письмова вимога про сплату заборгованості у розмірі 5601,65 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив розгляд справи проводити без участі представника позивача, не заперечував проти заочного розгляду справи. Узагальнені доводи та заперечення відповідача. Відповідач [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, за зареєстрованим місцем проживання та шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті «Судова влада». На адресу суду повернуто поштове відправлення з довідкою відділення поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, відзиву на позов не подав, заяв про відкладення розгляду справи чи розгляд справи у його відсутності суду не надав. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. 01.07.2024 позивач звернувся до суду з даним позовом. 02.07.2024 суд отримав інформацію про зареєстроване місце проживання відповідача. 03.07.2024 суд відкрив спрощене позовне провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 24.07.2024. Розгляд справи відкладався на 30.09.2024 та на 14.10.2024 у зв`язку з відсутністю відомостей про отримання відповідачем судової повістки. 14.10.2024 суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи у зв`язку з тим, що відповідач повідомлений про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання не з`явився, не повідомив про причини неявки, відзив не подав, представник позивача не заперечував проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виклад встановлених судом обставин та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що [PERSON] є побутовим споживачем природного газу за місцем його проживання, а саме: в будинок [ADDRESS] , який надається ТОВ «ГК Нафтогаз України». Відповідач акцептував договір постачання природного газу побутовим споживачам, фактично споживаючи природний газ від постачальника «останньої надії» та в подальшому шляхом підписання 23 липня 2021 року відповідної заяви-приєднання до умов договору. Згідно довідки про фінансовий стан відповідач [PERSON] має присвоєний персональний код ідентифікації споживача як суб`єкта ринку природного газу або його точки комерційного обліку (ЕІС-код - EnergyIdentificationCode) - 56ХМ37А30868861R та рахунок №370002284. За період з червня 2021 року по травень 2024 року (включно) відповідач нерегулярно сплачував вартість спожитого природного газу, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 5601,65 грн. Позивач звертався до Шепетівського міськрайонного суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення [PERSON] заборгованості за спожитий природній газ в сумі 5601,65грн. 22 березня 2024 року Шепетівським міськрайонним судом Хмельницької області винесено ухвалу про відмову у видачі судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості за спожитий природний газ по справі №688/1337/24. Згідно довідки про фінансовий стан станом на травень 2024 року заборгованість відповідача складає 5601,65 грн. Встановлені обставини підтверджуються матеріалами справи. Застосовані норми права. Відносини сторін щодо надання послуг постачання природного газу регулюються\~Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року №2189-VIII\~(далі Закон №2189-VIII);\~Законом України «Про ринок природного газу» від 09 квітня 2015 року №329- VIII\~(далі - Закон № 329-VIII), Правилами постачання природного газу, затвердженими Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) від 30 вересня 2015 року № 2496 (далі Правила №2496), Кодексом газорозподільних систем, затвердженого\~постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року №2494\~(далі\~Кодекс ГРМ), та Типовим договором постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженим\~постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року №2500. За змістом статті 67 Житлового кодексу України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 13Закону України «Про ринок природного газу» споживач зобов`язаний, зокрема, забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів. Згідно з частиною першою\~статті 509 ЦК України,зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтями.526, 530 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. За змістом\~ст. 599 ЦК України, виконання зобов`язання, проведеного належним чином, припиняє його. Відповідно до ст.610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України). Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до ч. 1\~ст. 633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Згідно ч. 1\~ст. 624 ЦК України\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Статтею ст. 714 ЦК України визначено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Згідно з частиною першою\~статті 901 ЦК України,за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до частини першої статті 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до частин 1, 3, 4 статті 12 Закону України «Про ринок природного газу» постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг та оприлюднюється в установленому порядку. Відносини між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи/газотранспортної системи, регулюються Правилами постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП №2496 від 30 вересня 2015 року. Згідно із пунктом 3 Розділу І Правил, постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється за договором, який має відповідати типовому договору постачання природного газу побутовим споживачам, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку. Пунктом 2 Розділу ІІІ Правил визначено, що постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642Цивільного кодексу України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Пунктом 1.3. Типового договору установлено, що він є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641, 642Цивільного кодексу України на невизначений строк шляхом приєднання Споживача до умов цього Договору. Фактом згоди Споживача про приєднання до умов цього Договору є отримання Постачальником поданої Споживачем заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам за формою, встановленою у додатку 1 до цього Договору, та/або оплачений споживачем рахунок (квитанція). Оцінка суду. Дослідивши матеріали\~справи,\~суд дійшов\~висновку,\~що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. За змістом пункту 1.3 Типового договору, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, цей договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей\~633, 634, 641, 642 ЦК України\~на невизначений строк у порядку, передбаченому Правилами постачання. Фактом укладення цього Договору є включення Постачальником Споживача до свого Реєстру споживачів постачальника на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи на підставі заяви-приєднання, поданої Споживачем в установленому законодавством порядку. Споживач зобов`язаний забезпечувати своєчасну та повну оплату послуг постачальника згідно з умовами цього договору (підпункт 1 пункту 5.2 Типового договору). Побутовий споживач, який за умовами договору розподілу природного газу розраховується за лічильником газу, зобов`язаний щомісяця станом на 01 число місяця знімати фактичні показання лічильника газу та протягом п`яти діб (до 05 числа включно) надавати їх Оператору ГРМ у спосіб, визначений договором розподілу природного газу (пункт 4 розділу IV Кодексу ГРМ). Судом встановлено, що позивач в період з період з червня 2021 року по травень 2024 року (включно), будучи постачальником «останньої надії», здійснював постачання природного газу в будинок [ADDRESS] , де проживає відповідач [PERSON] та в подальшому поставка газу відбувалась на підставі договору постачання природного газу побутовим споживачам, укладеного з відповідачем шляхом підписання останнім відповідної заяви-приєднання від 23 липня 2021 року. Відповідач отримував природній газ та використовував для власних потреб, що підтверджується даними довідки про фінансовий стан. Вартість використаного природного газу відповідач зобов`язаний сплачувати щомісячно, відповідно до тарифів, що визначаються нормами чинного законодавства. Однак, за період з червня 2021 року по травень 2024 року [PERSON] лише частково здійснив оплату вартості за спожитий природній газ, у зв`язку з чим утворилась заборгованість в сумі 5601,65 грн., що підтверджується даними довідки про фінансовий стан, яка надана позивачем на підтвердження розміру заборгованості. При цьому, суд зауважує, що даний розрахунок здійснено на підставі інформації, отриманої від оператора ГРМ, будь-яких розбіжностей щодо обсягу спожитого газу між постачальником та оператором ГРМ не міститься, відповідачем вказаний розрахунок не оспорений, власного розрахунку відповідачем суду не надано, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню у заявленому розмірі. Розподіл судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений ним при зверненні до суду.

Outcome: approved