Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя та стягнення коштів. Позовні вимоги обґрунтував тим, що у період з 17.01.2003 до 27.04.2022 сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Під час шлюбу сторони придбали таке майно: - транспортний засіб марки «Renault» моделі «Traffic», 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , що зареєстрований за [PERSON] ; - транспортний засіб марки «Citroen» моделі «С4 Picasso», 2013 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , що зареєстрований за [PERSON] ; - земельну ділянку, кадастровий номер 6125280900:01:001:0705, площею 0,0572 га, з цільовим призначенням для ведення індивідуального садівництва, що розташована на території Буцнівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, право власності на яку зареєстроване за [PERSON] ; - земельну ділянку, кадастровий номер 4624555300:01:005:0060, площею 0,2300 га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована на [ADDRESS] , право власності на яку зареєстроване за [PERSON] ; - земельну ділянку, кадастровий номер 6125280900:01:001:0774, площею 0,0534 га, з цільовим призначенням для індивідуального садівництва, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , садівницьке товариство «Золота Осінь», право власності на яку зареєстроване за [PERSON] ; - незавершену будівництвом господарську споруду та споруди, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , садівницьке товариство «Золота Осінь», що зареєстровані на ім`я [PERSON] ; - бойлер електричний для нагрівання води; - шафу дводверну по типу «купе»; - диван розсувний, з каркасом з масиву дерева, облицьований шкірою бежево-коричневого кольору; - диван-канапе розсувний; - диван, облицювання якого виконано комбінацією шкірозамінника та меблево-декоративної тканини; - шафу тридверну; - ліжко дерев`яне двоспальне велике з матрацом; - комод; - холодильник; - морозильну камеру на три відділення марки «Ardo»; - морозильну камеру на вісім відділень; - пилосос марки «Rowenta» моделі «R02913EA»; - варильну поверхню газову марки «Gorenje»; - генератор «Дніпро-М GX-50E» 5-кіловатний; - телеприймач кольорового зображення «Sony Bravia», моделі «KDL-26L4000» (LCD Digital colour); - золотий банківський злиток вагою 10 г; - наповнення винного підвалу 200 л; - ємкості (бутлі) для бродіння і зберігання вин, зі скла, місткістю 20 л в кількості 10 штук; - валяне взуття на суму 300000 грн. Також позивач вказав, що під час шлюбу 29.08.2005 відповідач отримала в дар незавершені будівництвом будинок, господарські будівлі та споруди, що розташовані в садівницькому товаристві «Золота осінь» на [ADDRESS] , готовністю 84%, а також земельну ділянку під даним будівництвом, площею 0,0549 га. Позивач зазначив, що даний незавершений будівництвом будинок складався з двох поверхів і завершення будівництва здійснювалось позивачем. Разом з тим у січні 2017 року у результаті пожежі було знищено покрівлю даного будинку, меблі та речі домашнього вжитку, що в ньому знаходились. Позивач зазначив, що займався відновленням будинку після пожежі, організовував та оплачував його відбудову. На будівельні матеріали позивач витратив кошти у сумі 80227,45 грн. Станом на час звернення з цим позовом до суду будинок є повністю відновленим та складається вже з трьох поверхів. Також позивач зазначив, що на земельній ділянці збудував криницю, огорожу з воротами та хвірткою, альтанку, два септики, баню, вольєр для собаки, заїзд до будинку площею 40 кв. м і доріжки, викладені галущинським камінням та червоним піщаником. Також позивач замовив встановлення газопостачання до будинку і в самому будинку та оплатив ці послуги, а також оплатив підключення в будинку трьох конвекторів і газової плати. Крім цього, позивач зазначив, що замовив та оплатив пробиття свердловини і встановлення постачання води в будинок, підключення усієї сантехніки, встановлення глибинного водного насосу, металічних та пластикових труб, накопичувального бачка. Позивач вважає, що вартість житлового будинку після отримання його в дар [PERSON] значно зросла, а тому таке майно слід визнати об`єктом спільної сумісної власності подружжя. Разом з тим, на думку позивача, відповідач умисно не вчиняє дій з метою прийняття указаного незавершеного будівництва в експлуатацію, хоча будинок повністю добудований та експлуатується за своїм функціональним призначенням. Покликаючись на постанову Верховного Суду від 18.08.2021 у справі № 359/3859/17, позивач вважає, що даний будинок має бути визнаний об`єктом права спільної сумісної власності сторін як подружжя із визначенням часток у праві спільної сумісної власності. Крім цього, позивач зазначив, що за власні кошти встановив металопластикові вікна, газовий котел та індивідуальне опалення вартістю 4000 доларів США, що складає 117000 грн, у квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS] та яка на праві приватної власності належить [PERSON] . Також позивач вказав, що за власні кошти здійснив заміну вхідних та міжкімнатних дверей вартістю 50000 грн у квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS] та яка на праві приватної власності належить [PERSON] . За таких підстав [PERSON] просить: 1) визнати спільною сумісною власністю подружжя житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в садівницькому товаристві «Золота осінь» на [ADDRESS] ; 2) в порядку поділу майна подружжя виділити у власність [PERSON] житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в садівницькому товаристві «Золота осінь» на [ADDRESS] , та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію вартості 1/2 частки указаного нерухомого майна у сумі 1599169,48 грн; 3) в порядку поділу майна подружжя виділити у власність [PERSON] земельну ділянку, кадастровий номер 6125280900:01:001:0774, площею 0,0534 га, з цільовим призначенням для індивідуального садівництва, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , садівницьке товариство «Золота Осінь», та розташоване на даній земельній ділянці незавершене будівництво і стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію вартості 1/2 частки указаного нерухомого майна у сумі 123427,35 грн; 4) в порядку поділу майна подружжя виділити у власність [PERSON] транспортний засіб марки «Renault» моделі «Traffic», 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію вартості 1/2 частки указаного транспортного засобу у сумі 134686,50 грн; 5) в порядку поділу майна подружжя виділити у власність [PERSON] транспортний засіб марки «Citroen» моделі «С4 Picasso», 2013 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію вартості 1/2 частки указаного транспортного засобу у сумі 205431 грн; 6) в порядку поділу майна подружжя виділити у власність [PERSON] бойлер електричний для нагрівання води; шафу дводверну по типу «купе»; диван розсувний, з каркасом з масиву дерева, облицьований шкірою бежево-коричневого кольору; диван-канапе розсувний; диван, облицювання якого виконано комбінацією шкірозамінника та меблево-декоративної тканини; шафу тридверну; ліжко дерев`яне двоспальне велике з матрацом; комод; холодильник; морозильну камеру на три відділення марки «Ardo»; морозильну камеру на вісім відділень; пилосос марки «Rowenta» моделі «R02913EA»; варильну поверхню газову марки «Gorenje»; генератор «Дніпро-М GX-50E» 5-кіловатний; телеприймач кольорового зображення «Sony Bravia», моделі «KDL-26L4000» (LCD Digital colour); золотий банківський злиток вагою 10 г; наповнення винного підвалу 200 л; ємкості (бутлі) для бродіння і зберігання вин, зі скла, місткістю 20 л в кількості 10 штук; валяне взуття та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію вартості 1/2 частки указаного майна у сумі 252500 грн; 6) стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] кошти за покращення належного [PERSON] нерухомого майна у сумі 117000 грн та 50000 грн. \~ \~ \~ \~10.05.2022 позовна заява залишена без руху та позивачеві наданий строк для усунення недоліків позовної заяви. 13.05.2022 представник позивача [PERSON] усунула недоліки позовної заяви. 03.06.2022 відкрите провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначене підготовче засідання на 04.07.2022 та наданий сторонам строк для подання заяв по суті справи. 24.06.2024 відповідач [PERSON] , від імені якої діє представник адвокат Яворський А.В., подала до суду відзив, у якому позов не визнала та просила відмовити у позові. Відзив мотивований тим, що сторонам як подружжю на праві спільної сумісної власності належить додаткове майно, про поділ якого [PERSON] умисно не заявив, а саме: 1) земельна ділянка, кадастровий номер 4624555300:01:005:0060, площею 0,2300 га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована на [ADDRESS] , право власності на яку зареєстроване за [PERSON] ; 2) земельна ділянка, кадастровий номер 6125280900:01:001:0705, площею 0,0572 га, з цільовим призначенням для ведення індивідуального садівництва, що розташована на території Буцнівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, право власності на яку зареєстроване за [PERSON] , та незавершений будівництвом будинок, що розташований на даній земельній ділянці; 3) дві бензопили марки «Stihl», які [PERSON] . вивіз з будинку [PERSON] ; 4) два трактори марки «ХТЗ Т-40АМ»; 5) кредиторські вимоги на суму 50000 грн. \~ \~ \~ \~Крім цього, відповідач вказала, що відсутні підстави вважати, що будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані в садівницькому товаристві «Золота осінь» на [ADDRESS] , істотно збільшились у своїй вартості. Також зауважила, що даний будинок вважається незавершеним будівництвом, а тому не може бути об`єктом спільної сумісної власності. Вважає, що позивач може претендувати лише на 1/2 вартості робіт, послуг та матеріалів, витрачених після 29.08.2005 на будівництво указаного нерухомого майна. Такі саме доводи відповідач виклала і щодо незавершених будівництвом господарських споруд, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , садівницьке товариство «Золота Осінь». Зазначила, що позовні вимоги, спрямовані лише на відшкодування компенсації одному з подружжя, порушують справедливий баланс і створюють для неї надмірний тягар. Зауважила, що вартість майна, що підлягає поділу, має визначатись, виходячи з дійсної вартості майна на час розгляду справи в суді. Вважає недопустимими докази, що подані [PERSON] на підтвердження понесених витрат на облаштування квартир, що належать на праві власності [PERSON] . При цьому у справі про стягнення аліментів [PERSON] вказував, що не має доходів. Також зазначила, що не володіє валяним взуттям у зазначеній позивачем кількості та на суму 300000 грн. \~ \~ \~ \~24.06.2024 відповідач [PERSON] , від імені якої діє представник адвокат Яворський А.В., подала до суду зустрічну позовну заяву. Зустрічні позовні вимоги обґрунтувала тим, що сторони під час шлюбу придбали майно, перелік якого вказав [PERSON] у первісній позовній заяві, а також доповнила [PERSON] у відзиві. При цьому частина майна перебуває у користуванні [PERSON] , а частина у користуванні [PERSON] . Відтак позивач вважає за доцільне здійснити поділ майна з урахуванням цих обставин та з метою визначення якнайменшої суми грошової компенсації, що підлягала б стягненню з одного з подружжя на користь іншого. Крім цього, зазначила, що [INFO] [PERSON] , яка є матір`ю [PERSON] , подарувала останній незавершений будівництвом будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані в садівницькому товаристві «Золота осінь» на [ADDRESS] , готовністю 84%. Відтак наявні підстави для визнання такого незавершеного будівництва особистою приватною власністю [PERSON] . Не заперечувала, що після 29.08.2005 сторони добудовували указаний будинок, а відтак поділу підлягають саме вартість робіт, послуг та матеріалів, що витрачені сторонами на перепланування та добудову будинку після 29.08.2005. Також зазначила, що 06.10.2016 [PERSON] в якості позики передав [PERSON] та [PERSON] спільні сімейні кошти у сумі 50000 грн. У подальшому саме [PERSON] вживав заходи щодо повернення позики та подавав вимогу про усунення порушення. Відтак позивач вважає, що указана кредиторська заборгованість також має бути включена до обсягу майна, що підлягає поділу між сторонами. За таких підстав та з урахуванням заяв від 15.02.2024 та від 13.03.2024 [PERSON] просить: 1) визнати спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] : - земельну ділянку, кадастровий номер 4624555300:01:005:0060, площею 0,2300 га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована на [ADDRESS] ; - земельну ділянку, кадастровий номер 6125280900:01:001:0705, площею 0,0572 га, з цільовим призначенням для ведення індивідуального садівництва, що розташована на території Буцнівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області; - незавершений будівництвом будинок, що знаходиться на земельній ділянці, кадастровий номер 6125280900:01:001:0705, площею 0,0572 га, з цільовим призначення для індивідуального садівництва, що розташована на території Буцнівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області; - автомобіль марки «Renault» моделі «Traffic», 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] ; - кредиторські вимоги до [PERSON] та [PERSON] про стягнення грошових коштів у сумі 50000 грн на підставі розписки від 06.10.2016; - диван, облицювання якого виконано комбінацією шкірзамінника та меблево-декоративної тканини; - диван розсувний, з каркасом з масиву дерева, облицьований шкірою бежево-коричневого кольору; - диван-канапе розсувний; - шафу тридверну; - ліжко дерев`яне двоспальне велике з матрацом; - ліжко з матрацом пружинним «Аврора»; - комод; - морозильну камеру на 8 відділень; - телеприймач кольорового зображення «Sony Bravia», моделі «KDL-26L4000» (LCD Digital colour); - наповнення винного підвалу; - ємкості (бутлі) для бродіння і зберігання вин, зі скла, місткістю 20 л. в кількості 7 штук; - 4 пари валяного взуття; - земельну ділянку, кадастровий номер 6125280900:01:001:0774, площею 0,0534 га, з цільовим призначенням для індивідуального садівництва, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , садівницьке товариство «Золота Осінь»; - незавершену будівництвом господарську споруду та споруди, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , садівницьке товариство «Золота Осінь» на земельній ділянці, кадастровий номер 6125280900:01:001:0774, площею 0,0534 га; - будівельні матеріали, обладнання тощо, використані після 29.08.2005 в процесі добудови і перепланування незавершеного будівництвом будинку, господарських будівель та споруд, що розташовані в [ADDRESS] ; - автомобіль марки «Citroen» моделі «С4 Picasso», 2013 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] ; - бойлер електричний для нагрівання води; - шафу двохдверну по типу «купе»; - холодильник двохкамерний марки «Samsung» моделі «RL28DBSW»; - морозильну камеру на три відділення марки «Ardo»; - варильну поверхню газову марки «Gorenje»; - генератор «Дніпро-М GX-50E» 5-кіловатний; - пилосос марки «Rowenta» моделі «R02913EA»; - газонокосарку марки «AL-КО» моделі «Classic 3.2 Е»; 2) визнати за [PERSON] право особистої приватної власності на незавершений будівництвом будинок готовністю 84% (без врахування покращень, проведених після 29.08.2005), що розташований за адресою: [ADDRESS] , садівницьке товариство «Золота осінь»; 3) виділити у власність [PERSON] та припинити право спільної власності на: - земельну ділянку, кадастровий номер 4624555300:01:005:0060, площею 0,2300 га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована на [ADDRESS] ; - земельну ділянку, кадастровий номер 6125280900:01:001:0705, площею 0,0572 га, з цільовим призначенням для ведення індивідуального садівництва, що розташована на території Буцнівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області; - незавершений будівництвом будинок, що знаходиться на земельній ділянці, кадастровий номер 6125280900:01:001:0705, площею 0,0572 га, з цільовим призначення для індивідуального садівництва, що розташована на території Буцнівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області; - автомобіль марки «Renault» моделі «Traffic», 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] ; - кредиторські вимоги до [PERSON] та [PERSON] про стягнення грошових коштів у сумі 50000 грн на підставі розписки від 06.10.2016; - диван, облицювання якого виконано комбінацією шкірзамінника та меблево-декоративної тканини; - диван розсувний, з каркасом з масиву дерева, облицьований шкірою бежево-коричневого кольору; - диван-канапе розсувний; - шафу тридверну; - комод; - морозильну камеру на 8 відділень; - телеприймач кольорового зображення «Sony Bravia», моделі «KDL-26L4000» (LCD Digital colour); - наповнення винного підвалу; - ємкості (бутлі) для бродіння і зберігання вин, зі скла, місткістю 20 л. в кількості 7 штук; - 4 пари валяного взуття; - генератор «Дніпро-М GX-50E» 5-кіловатний; - газонокосарку марки «AL-КО» моделі «Classic 3.2 Е»; 4) виділити у власність [PERSON] та припинити право спільної власності на: - земельну ділянку, кадастровий номер 6125280900:01:001:0774, площею 0,0534 га, з цільовим призначенням для індивідуального садівництва, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , садівницьке товариство «Золота Осінь»; - незавершену будівництвом господарську споруду та споруди, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , садівницьке товариство «Золота Осінь» на земельній ділянці, кадастровий номер 6125280900:01:001:0774, площею 0,0534 га; - будівельні матеріали, обладнання тощо, використані після 29.08.2005 в процесі добудови і перепланування незавершеного будівництвом будинку, господарських будівель та споруд, що розташовані в [ADDRESS] ; - автомобіль марки «Citroen» моделі «С4 Picasso», 2013 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] ; - бойлер електричний для нагрівання води; - шафу двохдверну по типу «купе»; - холодильник двохкамерний марки «Samsung» моделі «RL28DBSW»; - морозильну камеру на три відділення марки «Ardo»; - варильну поверхню газову марки «Gorenje»; - пилосос марки «Rowenta» моделі «R02913EA»; - ліжко дерев`яне двоспальне велике з матрацом; - ліжко з матрацом пружинним «Аврора»; 5) виплатити [PERSON] грошову компенсацію за різницю в частці виділеного майна із спільної сумісної власності у сумі 221295,12 грн, яка попередньо внесена [PERSON] на депозитний рахунок суду. \~ \~ \~ \~04.07.2022 зустрічна позовна заява прийнята до розгляду, вимоги за первісним та зустрічним позовами об`єднані в одне провадження, визначений сторонам строк для подання заяв по суті справи, відкладене підготовче засідання на 28.07.2022. 28.07.2022 підготовче засідання відкладене на 08.09.2022 за клопотанням адвоката Островської Н.О. з метою мирного врегулювання спору. 08.09.2022 задоволене клопотання про виклик свідків, оголошена перерва у підготовчому засіданні до 29.09.2022. 29.09.2022 у справі призначена судова комплексна оціночно-будівельна, оціночно-земельна, товарознавча, транспортно-товарознавча експертиза. На час проведення експертизи провадження у справі зупинене. 05.10.2023 поновлене провадження у справі, з метою вирішення клопотання експерта призначене підготовче засідання на 13.10.2023. 13.10.2023 підготовче засідання відкладене на 27.10.2023 з метою виклику експерта. 27.10.2023 вирішене клопотання експерта, на час проведення експертизи провадження у справі зупинене. 26.01.2024 поновлене провадження у справі, призначене підготовче засідання на 22.02.2024. 15.02.2024 позивач за зустрічним позовом [PERSON] , від імені якої діє адвокат Яворський А.В., з урахуванням висновків експертів подала заяву про зміну предмета позову. 22.02.2024 заява про зміну предмета позову прийнята до розгляду, визначений сторонам строк для подання заяв по суті справи, відкладене підготовче засідання на 21.03.2024. 07.03.2024 відповідач за зустрічним позовом [PERSON] , від імені якого діє адвокат Островська О.Н., подав відзив на зустрічну позовну заяву з урахуванням зміни предмета позову. 13.03.2024 позивач за зустрічним позовом [PERSON] , від імені якої діє адвокат Яворський А.В., подала заяву про уточнення зустрічних позовних вимог, до якої долучила квитанцію про внесення на депозитний рахунок суду коштів у сумі 221296 грн у рахунок грошової компенсації за різницю у вартості виділених сторонам часток у майні. 21.03.2024 без виходу до нарадчої кімнати, усними ухвалами, занесеними до протоколу судового засідання, суд прийняв уточнення [PERSON] до зустрічної позовної заяви, закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті. У судовому засіданні представник позивача за первісним позовом, відповідача за зустрічним позовом [PERSON] адвокат Островська О.Н. первісний позов підтримала з підстав, викладених у первісній позовній заяві, та просила такий позов задовольнити повністю. Зустрічний позов визнала частково з підстав, викладених у відзиві на зустрічну позовну заяву з урахуванням зміни предмета зустрічного позову. Додатково пояснила, що [PERSON] привласнила належні [PERSON] золоті прикраси, які є особистою власністю [PERSON] . Зазначила, що [PERSON] погоджується на поділ земельних ділянок та незавершених будівництв (крім одного) згідно з запропонованим [PERSON] варіантом. Разом з тим заперечує проти визнання за ним права власності на побутову техніку, меблі та предмети домашнього вжитку, оскільки він не має власного житла та не має, де таке майно зберігати. Також [PERSON] є військовослужбовцем, а тому не має можливості вживати заходи для повернення боргу у сумі 50000 грн згідно з борговою розпискою. Відтак просить кредиторські вимоги також залишити за [PERSON] . Крім цього, вважає, що у володінні [PERSON] перебуває 73 пари дороговартісного валяного взуття, яке [PERSON] виготовляє для продажу та приховала під час проведення експертизи. Також у разі поділу між подружжям транспортних засобів бажає залишити за собою транспортний засіб марки «Citroen», а транспортний засіб марки «Renault» пропонує залишити за [PERSON] . Крім цього, вказала, що [PERSON] за власні кошти придбав та встановив у двох належних [PERSON] квартирах вікна, балкон, двері та газовий котел, кошти за які підлягають стягненню з [PERSON] . Щодо незавершеного будівництвом будинку на [ADDRESS] , садівницьке товариство «Золота осінь», вказала, що на момент його дарування [PERSON] . готовність будинку складала 84% та будинок мав лише перший поверх та недобудовану мансарду. У подальшому будинок був добудований та використовувався сторонами для проживання. Однак у січні 2017 року сталась пожежа та будинок частково згорів. [PERSON] за власні кошти та власними силами відбудував будинок, на що витратив приблизно 80 тис. грн. Зараз будинок складається з двох поверхів та мансарди, тобто будинок повністю перебудований та став новим об`єктом нерухомості. Готовність будинку складає майже 100% (не вистачає блискавковідводу) і будинок експлуатується [PERSON] . Також на території проведені ландшафтні роботи, побудовані криниця, огорожа, альтанка, два септики, баня, вольєр для собаки тощо. Відтак адвокат вважає, що є підстави для визнання такого будинку спільною сумісною власністю сторін та його поділу між сторонами. При цьому кошти, що були витрачені [PERSON] на будівництво після пожежі, підлягають окремому стягненню з [PERSON] . У судовому засіданні відповідач за первісним позовом, позивач за зустрічним позовом [PERSON] , зустрічний позов підтримала з підстав, викладених у зустрічній позовній заяві з урахуванням заяви про зміну предмета позову, та первісний позов не визнала з підстав, викладених у відзиві. Допитана в якості свідка [PERSON] показала, що у період з 2003 року до 2017 року була фізичною особою-підприємцем та отримувала дохід. У подальшому займалась виробництвом та продажем валяного взуття. Однак таке взуття у неї завжди було у незначній кількості, оскільки вона його виготовляла на замовлення. На даний час залишилось лише 4 пари і лише ті, які вийшли невдалими. Вказала, що фото з соціальних мереж, надані [PERSON] , зроблені ще у попередні роки та те взуття вже продане. Пояснила, що автомобілем марки «Citroen» завжди користувалась вона, а у користуванні [PERSON] був транспортний засіб марки «Renault». Не заперечувала, що у належній їй квартирі на [ADDRESS] вони з [PERSON] засклили балкон, однак більше ніяких покращень ні у тій квартирі, ні в квартирі на [ADDRESS] вони не робили. Пояснила, що її мати подарувала їй будинок готовністю 84%, у якому був перший поверх і мансарда без ремонту. Потім вони добудували будинок, а у 2017 році сталась пожежа і будинок частково згорів. Вони знову його відбудували і зараз будинок складається з двох поверхів та мансарди. Зазначила, що будинок на земельній ділянці, кадастровий номер 6125280900:01:001:0705, який вона пропонує залишити [PERSON] теж майже готовий та там навіть певний час проживали люди. Відтак [PERSON] може там зберігати меблі та побутову техніку. Зазначила, що газонокосарка перебуває у користуванні [PERSON] та вона собі вже купила нову. У судовому засіданні представники відповідача за первісним позовом, позивача за зустрічним позовом [PERSON] адвокати Яворський А.В. та [PERSON] зустрічний позов підтримали з підстав, викладених у зустрічній позовній заяві з урахуванням заяви про зміну предмета позову. Додатково зазначили, що подароване [PERSON] нерухоме майно готовністю 84% є особистою власністю [PERSON] та не може ділитись між подружжям. Вважають, що покращення, зроблені сторонами, не є істотними, першочерговий будинок можливо виділити з існуючого об`єкту нерухомості та відсутні підстави вважати, що таке незавершене будівництво у цілому є спільною сумісною власністю сторін. Вважають, що поділу підлягають кошти, витрачені на покращення будинку. Заперечували проти окремого поділу коштів, витрачених на покращення будинку до пожежі та після пожежі, оскільки у даному випадку має місце фізичний знос, який повинен враховуватись при визначенні вартості майна саме станом на час розгляду справи у суді. У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що є знайомим [PERSON] . Свідок показав, що після пожежі [PERSON] власними силами робив ремонт у будинку та свідок йому у цьому безкоштовно допомагав. Зазначив, що після пожежі фактично неушкодженим залишився лише перший поверх. Вигоріли балки на даху, у вікнах залишились лише рами, скло було пошкоджене. До пожежі [PERSON] також перебудовував цей будинок, облаштовував усе на прибудинковій ділянці. Повідомив, що [PERSON] їздив на автомобілі «Renault Traffic». У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що є сусідом сторін. Свідок показав, що після пожежі допомагав розбирати будинок, а потім відбудовувати його. Також усе це власноруч робив і [PERSON] . У будинку добудували другий поверх та побудували мансарду. Крім цього, біля будинку були побудовані пригосподарські споруди, яких раніше не було. Зазначив, що будинок, що розташований поруч на [ADDRESS] та теж належить сторонам, придатний для проживання. Повідомив, що [PERSON] їздив на автомобілі «Renault Traffic», а [PERSON] їздила на автомобілі марки «Citroen». У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що є кумою сторін. Свідок показала, що знає [PERSON] з 1999 року. Ще до шлюбу [PERSON] зробила повністю ремонт у квартирі на [ADDRESS] . Потім вони з [PERSON] у цій квартирі лише засклили балкон та зробили косметичний ремонт. Показала, що будинок на [ADDRESS] належав матері [PERSON] . Після пожежі сторони добудували ще один поверх та зробили у будинку [ADDRESS] у будинку проживали люди, які допомагали [PERSON] по господарству, а потім орендували цей будинок. Повідомила, що [PERSON] їздив на автомобілі «Renault Traffic», а [PERSON] їздила на автомобілі марки «Citroen». Також показала, що [PERSON] робила валяне взуття на замовлення та у подарунок, а тому у неї ніколи не було цього взуття багато, а лише по декілька пар. У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що раніше працювала у сторін нянею. Свідок показала, що [PERSON] працювала, мала свій бізнес і їздила на виставки, а тому сторони найняли свідка як няню. Під час її роботи сторони у квартирі на [ADDRESS] засклили балкон та побілили кімнату. Також у 2017 році у будинку сталась пожежа і будинок ремонтували, добудували ще один поверх. Повідомила, що [PERSON] їздив на автомобілі «Renault Traffic», а [PERSON] їздила на автомобілі марки «Citroen». Заслухавши пояснення учасників справи, показання свідків, дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що первісний та зустрічний позови підлягають частковому задоволенню з таких підстав. Суд встановив, що відносини, які виникли між сторонами цього спору, є правовідносинами, пов`язаними зі здійсненням права спільної сумісної власності подружжя, та регулюються нормами Цивільного кодексу України та Сімейного кодексу України. Поняття, зміст права власності та його здійснення закріплено у ст. 316, 317, 319 ЦК України, аналіз яких свідчить, що право власності має абсолютний характер, його зміст становлять правомочності власника з володіння, користування і розпорядження належним йому майном. Забезпечуючи всім власникам рівні умови здійснення своїх прав, держава гарантує власнику захист від порушень його права власності з боку будь-яких осіб. За загальним правилом власник самостійно розпоряджається своїм майном. Розпорядження об`єктом спільної власності (часткової чи сумісної) має свої особливості. Відповідно до ч. 1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Згідно з ч. 1, 2 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Суд установив, що у період з 17.01.2003 до 27.04.2022 [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірваний рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27.04.2022 у справі № 607/22209/21 (т. 1 а.с. 13, 161-162). У даному шлюбі народились діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Щодо незавершеного будівництва в садівницькому товаристві «Золота осінь» на вулиці Південній № 7 в с. Буцнів Тернопільського району Тернопільської області суд зазначає таке. Так, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (ч. 1 ст. 63 СК України). Згідно з ч. 1 ст. 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована і один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Розірвання шлюбу не тягне за собою зміну правового статусу майна подружжя. Таке майно залишається їх спільною сумісною власністю. Тобто лише після вирішення питання про поділ майна, яке є спільною сумісною власністю, виділення конкретних часток кожному зі співвласників, таке майно набуває статусу спільної часткової власності чи особистої приватної власності. Такі правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2018 у справі № 372/504/17. При цьому згідно з п. 2 ч. 1 ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування. Суд встановив,\~що 29.08.2005\~ [PERSON] як\~ [PERSON] та\~ [PERSON] як\~Обдаровувана уклали\~договір дарування\~незавершеного будівництвом\~житлового будинку,\~за умовами\~якого [PERSON] \~подарувала,\~а Обдаровувана\~прийняла у\~дар незавершений\~будівництвом житловий\~будинок,\~що знаходиться\~на [ADDRESS] в садівницькому товаристві «Золота осінь» та готовність якого складає 84%. Указане підтверджується відповідним договором, посвідченим державним нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори Береш С.М. та зареєстрованим в реєстрі за № 1-355 (т. 1 а.с. 36). Указане незавершене будівництво розташоване на земельній ділянці площею 0,0549 га, яка згідно з договором дарування земельної ділянки від 29.08.2005 також була подарована [PERSON] . [PERSON] (т. 1 а.с. 37). Відтак з урахуванням п. 2 ч. 1 ст. 57 СК України указане нерухоме майно можливо віднести до особистої приватної власності [PERSON] , оскільки таке майно набуте останньою під час шлюбу з [PERSON] , однак на підставі договорів дарування. Разом з тим ч. 1 ст. 62 СК України визначає, що якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Для застосування передбачених статтею 62 СК України правил збільшення вартості майна повинне відбуватись внаслідок спільних затрат подружжя, незалежно від інших чинників (зокрема, тенденцій загального подорожчання конкретного майна), при цьому суттєвою ознакою повинне бути істотне збільшення вартості майна як об`єкта, його якісних характеристик. Збільшення вартості майна та істотність такого збільшення підлягає з`ясуванню шляхом порівняння на час вирішення спору вартості об`єкта до та після поліпшення. Зі змісту статті 62 СК України вбачається, що втручання у право власності може бути обґрунтованим, та дотримано балансу інтересів подружжя, у разі наявності у сукупності двох факторів: 1) істотність збільшення вартості майна; 2) таке збільшення вартості пов`язане зі спільними трудовими чи грошовими затратами або затратами другого з подружжя, який не є власником. При цьому як трудові затрати необхідно розуміти особисту чи спільну трудову діяльність подружжя. Така діяльність може бути направлена на ремонт майна, його добудову чи перебудову, тобто дії, що потягли істотне збільшення вартості такого майна. Істотність має визначальне значення, так як необхідно враховувати не лише збільшення остаточної вартості в порівнянні з первинною оцінкою об`єкта, а й співвідносити у співмірності з одиницями тенденцій загального удорожчання конкретного майна, інфляційними процесами, якісні зміни характеристик самого об`єкта та ту обставину, що первинна оцінка чи сам об`єкт стають малозначними в остаточній вартості об`єкта власності чи у остаточному об`єкті. Тобто істотність збільшення вартості має відбутися така, що первинний об`єкт нерухомості, який належав одному з подружжя на праві приватної вартості, розчиняється, нівелюється, втрачається чи стає достатньо несуттєвим, малозначним у порівнянні із тим об`єктом нерухомого майна, який з`явився під час шлюбу у результаті спільних трудових чи грошових затрат подружжя чи іншого з подружжя, який не є власником. За загальною практикою мають враховуватися капітальний ремонт чи переобладнання житла, тобто значне перетворення об`єкта нерухомості. Поточний ремонт житла, зміна його призначення з житлового на нежитлове без капітального переобладнання не буде надавати підстав для визнання такого об`єкта спільною сумісною власністю подружжя, оскільки значних перетворень сам об`єкт не зазнав і не можна вважати ці перетворення такими, що істотно збільшили вартість майна. Істотне збільшення вартості майна обов`язково і безумовно має бути наслідком спільних трудових чи грошових затрат або затрат іншого, не власника майна, з подружжя. Тобто вирішальне значення має не факт збільшення вартості сам по собі у період шлюбу, а правова природа збільшення такої вартості, шляхи та способи збільшення такої вартості, зміст процесу збільшення вартості майна. Суд встановив, що станом на 26.04.2005 указане вище незавершене будівництво складалось з підвалу загальною площею 19,3 кв. м, першого поверху, на якому були розташовані коридор, кухня та кімната загальною площею 19,3 кв. м, та незавершеної будівництвом мансарди загальною площею 22,9 кв. м. У цілому указане домоволодіння складалось з садового будинку, підвалу, мансарди, воріт, хвіртки та огорожі. Указане підтверджується технічним паспортом на садовий будинок (т. 1 а.с. 23-27). Разом з\~тим з\~технічного паспорта\~на дачний\~будинок на\~ [ADDRESS] в садівницькому товаристві «Золота осінь» від 01.11.2023 (т. 4 а.с. 92-100) вбачається, що зазначене домоволодіння складається з садового будинку, підвалу, мансарди, альтанки, сауни, вимощення, воріт, огорожі, свердловини та септика. При цьому на першому поверсі будинку розташовані коридор, кімната, кухня, санвузол та кладова загальною площею 48,8 кв. м. На другому поверсі розташовані дві кімнати загальною площею 41,0 кв. м. У мансарді розташовані дві кімнати загальною площею 40,6 кв. м. Загальна площа будинку становить 149,7 кв. м. При цьому\~у висновку\~експерта за\~результатами проведення\~судової будівельно-технічної,\~оціночно-будівельної\~та оціночно-земельної\~експертизи №\~848-855/22-22\~від 04.01.2024\~зазначено,\~що ступінь\~будівельної готовності\~житлового будинку\~з господарськими\~будівлями та\~спорудами за\~адресою:\~ [ADDRESS] в садівницькому товаристві «Золота осінь» на час розгляду справи становить 99,8%. З мотивувальної частини указаного висновку вбачається, що ступінь готовності будинку не визначена як 100% з підстав відсутності у будинку блискавкозахисту. Ступінь готовності сауни, альтанки та вимощення становить 100% (т. 4 а.с. 31-100). Також експерт встановив, що ринкова вартість незавершеного будівництва садового будинку готовністю 84% (без урахування покращень, проведених після 29.08.2005, тобто після укладення договору дарування) на час розгляду справи становить 354170 грн. Натомість ринкова вартість указаного незавершеного будівництва з урахуванням покращень, проведених після 29.08.2005, на час розгляду справи становить 1249530 грн. Указані обставини\~свідчать,\~що з\~29.08.2005\~після прийняття\~ [PERSON] \~у дар\~незавершеного будівництвом\~житлового будинку,\~що знаходиться\~на [ADDRESS] в садівницькому товаристві «Золота осінь», готовність якого на момент дарування складала 84%, такий об`єкт нерухомості був капітально перебудований та його технічні характеристики і площа настільки змінились, що дають підстави дійти висновку про наявність іншого, нового об`єкта нерухомості. Суд враховує, що під час переобладнання відбулось не лише добудування другого поверху та мансарди, а й проведено перебудову першого поверху, який станом на час дарування складався лише з коридору, кухні та кімнати загальною площею 19,3 кв. м, а станом на даний час складається з коридору, кімнати, кухні, санвузлу та кладової загальною площею 48,8 кв. м. Відтак той об`єкт нерухомості, який існував станом на 29.08.2005, був настільки видозмінений, що фактично перестав існувати та розчинився у новому об`єкті нерухомості, який існує станом на даний час. Так само і вартість указаного незавершеного будівництва суттєво збільшилась унаслідок його перебудови, оскільки експерт встановив вартість попереднього об`єкта станом на час розгляду справи у розмірі 354170 грн. Натомість дійсна вартість наявного незавершеного будівництва становить 1249530 грн, тобто більше, ніж у 3,5 рази. При цьому така вартість збільшилась саме унаслідок зміни якісних характеристик об`єкта нерухомості, оскільки у таку вартість експерт врахував і ті об`єкти, які станом на 29.08.2005 взагалі були відсутні та були збудовані саме сторонами під час перебування у шлюбі (сауна, альтанка, вимощення тощо). При цьому суд встановив, що таке істотне збільшення вартості даного нерухомого майна відбулось саме унаслідок трудової діяльності [PERSON] , який особисто приймав участь у будівництві будинку та господарських будівель, відновленні будинку після пожежі. Такі обставини підтвердили допитані у судовому засіданні свідки, а також вбачаються з досліджених судом фотознімків (т. 1 а.с. 41-47). За таких підстав суд доходить висновку про наявність визначених у ч. 1 ст. 62 СК України обставин, за яких майно дружини може бути визнане за рішенням суду об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, оскільки таке майно за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок трудових затрат другого з подружжя. Разом з тим Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.04.2023 у справі № 511/2303/19 виклала правовий висновок, у якому зазначила таке. Майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки (ст. 190 ЦК України). До речей як складової поняття майна, зокрема нерухомих, відповідно до положень ст. 181 ЦК України належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Права та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації (ч. 1 ст. 182 ЦК України). Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Набуття права власності на об`єкти незавершеного будівництва визначено у ст. 331 ЦК України. За змістом частини другої цієї статті\~право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). Відповідно до вимог ст. 328, 329 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. За змістом зазначених норм матеріального права до прийняття новоствореного нерухомого майна до експлуатації та його державної реєстрації право власності на це новостворене нерухоме майно як об`єкт цивільного обороту не виникає, у такому випадку особа є власником лише матеріалів, обладнання, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). У разі неможливості поділу незакінченого будівництвом будинку суд може визнати право за сторонами спору на будівельні матеріали і конструктивні елементи будинку або з урахуванням конкретних обставин залишити його одній зі сторін, а іншій присудити компенсацію. Визнаючи при цьому право власності на матеріали чи обладнання, суд у своєму рішенні має зазначити (назвати) ці матеріали чи обладнання. У цій постанові Велика Палата Верховного Суду відступила від попередніх висновків з цього питання, що були викладені у тому числі і в постанові Верховного Суду, на яку покликався позивач за первісним позовом [PERSON] . Відтак, приймаючи до уваги, що зазначений вище об`єкт незавершеного будівництва, вартістю 1249530 грн, на даний час не прийнятий в експлуатацію та право власності на нього не зареєстроване, суд позбавлений можливості визнати за сторонами право спільної сумісної власності на указаний об`єкт незавершеного будівництва. Суд враховує, що у даному будинку проживає [PERSON] , що визнавалось та не заперечувалось сторонами у судовому засіданні, а відтак з урахуванням указаної позиції Великої Палати Верховного Суду вважає за доцільне залишити цей об`єкт незавершеного будівництва [PERSON] та стягнути на користь [PERSON] компенсацію вартості його 1/2 частки у розмірі 624765 грн. При цьому суд вважає хибними доводи [PERSON] про можливість стягнення на його користь з [PERSON] компенсації вартості 1/2 витрачених матеріалів та здійснених робіт після пожежі 17.01.2017 для відновлення будинку у розмірі 953206,50 грн. Так, згідно з актом про пожежу від 17.01.2017 (т. 1 а.с. 135) унаслідок пожежі пошкоджений житловий будинок в с. Буцнів Тернопільського району Тернопільської області. З наданих суду товарних чеків та видаткових накладних вбачається придбання [PERSON] будівельних матеріалів на загальну суму 80227,45 грн (т. 1 а.с. 18-32), які, як зазначив [PERSON] , були використані для відновлення будинку після пожежі. У висновку\~експерта за\~результатами проведення\~судової будівельно-технічної,\~оціночно-будівельної\~та оціночно-земельної\~експертизи №\~848-855/22-22\~від 04.01.2024\~зазначено,\~що вартість\~витрачених матеріалів\~та здійснених\~робіт після\~пожежі 17.01.2018\~для відновлення\~будинку та\~будівництва інших\~будівель,\~споруд за\~адресою:\~ [ADDRESS] в садівницькому товаристві «Золота осінь» на час розгляду справи становить 1906413 грн, у тому числі вартість матеріалів 1398189 грн. Разом з тим, як зазначив суд вище, саме унаслідок трудової участі [PERSON] в істотному збільшенні вартості указаного нерухомого майна суд дійшов висновку про можливість стягнення на користь [PERSON] з [PERSON] 1/2 частки вартості такого майна, не зважаючи на те, що частина цього майна була набута [PERSON] у власність в порядку дарування. При цьому\~згідно з\~правовим висновком\~Верховного Суду,\~викладеним у\~постанові від\~12.05.2020\~у справі\~№ 243/5477/15-ц, здійснені ремонтні роботи є невід`ємною частиною квартири та не є окремим об`єктом спільної сумісної власності подружжя, тому розподілу не підлягають. Віднесення проведених у квартирі робіт до поточного ремонту чи до невід`ємних поліпшень не має правового значення. Верховний Суд зазначив, що відповідно до положень ст. 156 ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Повнолітні члени сім`ї власника зобов`язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. У п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» судам роз`яснено, що право вимагати стягнення витрат на проведення ремонту будівлі, що належить власникові, у членів сім`ї власника виникає лише у випадку, якщо їх затрати на ремонт жилого приміщення перевищували покладений на них ст. 156 ЖК України обов`язок. За таких підстав суд доходить висновку, що указана вимога [PERSON] є необґрунтованою та задоволенню не підлягає. Щодо меблів, побутової техніки та речей домашнього вжитку суд зазначає таке. Суд встановив, що за час шлюбу сторони придбали таке майно: - диван розсувний, з каркасом з масиву дерева, облицьований шкірою бежево-коричневого кольору, вартістю 8430 грн; - диван-канапе розсувний, вартістю 3967 грн; - шафу тридверну, вартістю 2650 грн; - комод, вартістю 300 грн; - шафу дводверну по типу «купе», вартістю 5000 грн; - ліжко дерев`яне двоспальне велике з матрацом, вартістю 15434,80 грн; - ліжко з матрацом пружинним «Аврора», вартістю 4848 грн; - диван, облицювання якого виконано комбінацією шкірозамінника та меблево-декоративної тканини, вартістю 1500 грн; - морозильну камеру на три відділення марки «Ardo», вартістю 3733 грн; - пилосос марки «Rowenta» моделі «R02913EA», вартістю 2243,32 грн; - телеприймач кольорового зображення «Sony Bravia», моделі «KDL-26L4000» (LCD Digital colour), вартістю 4189 грн; - газонокосарку марки «AL-КО» моделі «Classic 3.2 Е», вартістю 1867 грн; - генератор «Дніпро-М GX-50E» 5-кіловатний, вартістю 21960 грн; - бойлер електричний для нагрівання води, вартістю 3463 грн; - варильну поверхню газову марки «Gorenje», вартістю 3095 грн; - холодильник двокамерний марки «Samsung» моделі «RL28DBSW», вартістю 7400 грн; - морозильну камеру на 8 відділень, вартістю 0 грн; - наповнення винного підвалу, вартістю 0 грн; - ємкості (бутлі) для бродіння і зберігання вин, зі скла, місткістю 20 л в кількості 7 штук, загальною вартістю 2450 грн; - валяне взуття у кількості 4 пари, вартістю 0 грн. Визначити ринкову вартість 4 пар валяного взуття кустарного виробництва різного дизайну та розмірів не видається за можливе. Будь-які дозвільні документи на виробництво та реалізацію взуття валяного в матеріалах справи відсутні. Визначити ринкову вартість наповнення винного підвалу-виноградне вино, яке виготовлене [PERSON] з вирощеного ним же винограду та розлите в різні по місткості та дизайну ємності, не видається за можливе. Будь-які дозвільні документи на виготовлення (ліцензія на право проведення господарської діяльності з власного винограду або дозвіл на виробництво продукції власного виготовлення тощо) в матеріалах справи відсутні. Вартість такого майна визначена у висновку експерта за результатами судової товарознавчої експертизи № 856/22-22 від 18.07.2023 (т. 3 а.с. 177-243) та визнавалась і не заперечувалась сторонами у судовому засіданні (крім валяного взуття). Так, заявляючи первісний позов, [PERSON] просив суд усе дане майно залишити на праві власності [PERSON] та стягнути на його користь грошову компенсацію вартості 1/2 частки такого майна. Натомість [PERSON] у зустрічній позовній заяві визначила варіант поділу даного майна та у судовому засіданні не заперечувала проти можливості коригування цього варіанту, виходячи із вартості майна та потреб сторін. Верховний Суд неодноразово у своїх постановах зазначав, що вирішуючи спір про поділ майна подружжя, судам слід виходити з того, що спільне майно має бути поділене між сторонами таким чином, щоб розмір грошової компенсації за різницю у вартості часток сторін був мінімальним. Суд враховує, що частина з зазначеного вище майна була придбана сторонами чи виготовлена на замовлення спеціально для житлового будинку на [ADDRESS] (шафа дводверна по типу «купе», ліжко дерев`яне двоспальне велике з матрацом пружинним «Аврора», бойлер електричний для нагрівання води, варильна поверхня газова марки «Gorenje»). Відтак, зважаючи, що указаний вище незавершений будівництвом будинок залишений [PERSON] , суд вважає за доцільне і право власності на дане майно визнати за [PERSON] . Також суд приймає до уваги доводи [PERSON] щодо того, що газонокосарка марки «AL-КО» моделі «Classic 3.2 Е» перебуває у користуванні [PERSON] , унаслідок чого [PERSON] придбала собі нову газонокосарку. Відтак право власності на дане майно доцільно визнати за [PERSON] . Щодо іншої частини майна суд вважає за необхідне здійснити поділ такого майна з максимально рівним його поділом між сторонами, виходячи з виду майна та його вартості. Також суд відхиляє доводи [PERSON] щодо наявності у володінні [PERSON] 72 пар валяного взуття та його значної вартості. Як вказав суд вище, вартість валяного взуття у розмірі 0 грн встановлена висновком експерта та [PERSON] про додаткову експертизу у цій частині не заявляв. Так само суду не доведена наявність 72 пар валяного взуття, оскільки надані [PERSON] фотознімки (т. 4 а.с. 151-172) датовані 2017-2022 роками та не доводять наявність указаного взуття станом на даний час. При цьому допитані у судовому засіданні свідки показали, що у володінні [PERSON] ніколи не було одразу значної кількості валяного взуття, оскільки таке взуття остання виготовляла на замовлення чи у подарунок. За таких підстав суд вважає за необхідне поділити між сторонами меблі, побутову техніку та речі домашнього вжитку таким чином: - визнати за [PERSON] право власності на газонокосарку марки «AL-КО» моделі «Classic 3.2 Е»; наповнення винного підвалу; ємкості (бутлі) для бродіння і зберігання вин, зі скла, місткістю 20 л в кількості 7 штук; морозильну камеру на три відділення марки «Ardo»; пилосос марки «Rowenta» моделі «R02913EA»; телеприймач кольорового зображення «Sony Bravia», моделі «KDL-26L4000» (LCD Digital colour); диван розсувний, з каркасом з масиву дерева, облицьований шкірою бежево-коричневого кольору; диван-канапе розсувний; шафу тридверну; комод; генератор «Дніпро-М GX-50E» 5-кіловатний; - визнати за [PERSON] право власності на валяне взуття у кількості 4 пари; бойлер електричний для нагрівання води; варильну поверхню газову марки «Gorenje»; холодильник двокамерний марки «Samsung» моделі «RL28DBSW»; морозильну камеру на 8 відділень; шафу дводверну по типу «купе»; ліжко дерев`яне двоспальне велике з матрацом; ліжко з матрацом пружинним «Аврора»; диван, облицювання якого виконано комбінацією шкірозамінника та меблево-декоративної тканини. При цьому суд відхиляє вимоги [PERSON] щодо поділу золотого банківського злитку вагою 10 г, оскільки докази на підтвердження придбання указаного майна сторонами за час шлюбу суду не надані. Щодо транспортних засобів суд зазначає таке. Згідно з автоматизованим обліком зареєстрованих транспортних засобів за [PERSON] зареєстровані такі транспортні засоби: марки «Renault» моделі «Traffic», 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , дата реєстрації 10.04.2012; марки «Citroen» моделі «С4 Picasso», 2013 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , дата реєстрації 31.08.2019. Такі обставини підтверджуються інформацією Регіонального сервісного центру Головного сервісного центру МВС в Тернопільській області від 31.03.2022 (т. 1 а.с. 50). Указане дає підстави дійти висновку, що спірне рухоме майно придбане та зареєстроване за [PERSON] під час перебування останньої у шлюбі з [PERSON] . Станом на час розгляду справи ринкова вартість транспортного засобу марки «Renault» моделі «Traffic», 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , становить 215752 грн, а ринкова вартість транспортного засобу марки «Citroen» моделі «С4 Picasso», 2013 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , становить 243343 грн. Такі обставини підтверджують висновком експерта за результатами проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи № 857/858/22-22 від 07.06.2023 (т. 3 а.с. 133-176) та не заперечувались сторонами у судовому засіданні. Так, пропонуючи варіанти поділу даних транспортних засобів, [PERSON] бажав обидва автомобілі залишити за [PERSON] та отримати від останньої грошову компенсацію за свою частку у праві власності на вказані транспортні засоби. Натомість [PERSON] пропонувала залишити за нею транспортний засіб марки «Citroen», а транспортний засіб марки «Renault» передати [PERSON] . Суд враховує, що допитані у судовому засіданні свідки показали, що за час спільного проживання сторони використовували обидва транспортні засоби та [PERSON] їздив на автомобілі «Renault Traffic», а [PERSON] їздила на автомобілі марки «Citroen». При цьому станом на даний час [PERSON] продовжує користуватись транспортним засобом марки «Citroen» та здійснює за ним догляд, забезпечує своєчасне обслуговування та заміну деталей, що підтверджується актами виконаних робіт та надання послуг (т. 4 а.с. 226-233). Натомість [PERSON] протягом тривалого часу не здійснює належний догляд за транспортним засобом марки «Renault», що призводить до погіршення технічного стану указаного автомобіля. Такі обставини вбачаються з фотознімків транспортного засобу (т. 4 а.с. 233-241). За таких підстав суд доходить висновку, що запропонований [PERSON] варіант поділу належних сторонам транспортних засобів відповідає засадам справедливості, розумності та узгоджується із встановленим фактичним порядком користування даним майном. Щодо кредитної заборгованості суд зазначає таке. Згідно з письмовою розпискою від 06.10.2016 [PERSON] та [PERSON] взяли в [PERSON] 50000 грн в оренду земельного паю на 49 років (т. 1 а.с. 112). 28.09.2021 [PERSON] направив на ім`я боржників вимогу про усунення порушення, у якій вимагав виконати боргове зобов`язання та повернути [PERSON] позику у сумі 50000 грн (т. 1 а.с. 113-114). При цьому за загальним правилом кредиторські вимоги подружжя (право вимоги за договором позики, купівлі-продажу тощо, коли подружжя виступає як кредитор і вправі вимагати повернення боргу, передачі речі тощо) враховуються при визначенні обсягу майна, що підлягає поділу між подружжям. Суду не надані докази того, що кошти, позичені [PERSON] на підставі розписки від 06.10.2016, належали [PERSON] на праві особистої приватної власності та не належали сторонам як подружжю на праві спільної сумісної власності. Відтак суд доходить висновку, що і право вимоги за даним договором позики є об`єктом спільної сумісної власності сторін як подружжя та підлягає поділу між ними. При цьому, приймаючи до уваги, що стороною договору позики виступав саме [PERSON] , який у подальшому пред`являв боржникам вимогу про виконання боргового зобов`язання, суд вважає за доцільне указане право вимоги залишити за [PERSON] . Крім цього, суд встановив, що 04.06.2008 між [PERSON] та [PERSON] укладений договір купівлі-продажу частини земельної ділянки, а саме земельної ділянки площею 0,2300 га, що становить 38/100 ідеальних частин земельної ділянки, яка в цілому складається з 0,6000 га, наданої для ведення особистого селянського господарства без зміни її цільового призначення, що знаходиться в смт Верхнє Синьовидне Сколівського району Львівської області. Указаний договір посвідчений приватним нотаріусом Сколівського районного нотаріального округу Батлюк Ю.П. та зареєстрований у реєстрі за № 763 (т. 1 а.с. 118-119). Рішенням Верхньосиньовидненської селищної ради Сколівського району Львівської області № 51 від 25.05.2010 змінено цільове використання земельної ділянки площею 0,2300 га на [ADDRESS] з земель, які були надані для ведення особистого селянського господарства, в землі для будівництва житлового будинку [PERSON] (т. 1 а.с. 125). Право власності на земельну ділянку, кадастровий номер 4624555300:01:005:0060, площею 0,2300 га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована на [ADDRESS] , зареєстроване за [PERSON] , що підтверджується інформацією Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 29.11.2021 (т. 1 а.с. 121). Вартість указаної земельної ділянки на час розгляду справи становить 716730 грн, що визначено у висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної, оціночно-будівельної та оціночно-земельної експертизи № 848-855/22-22 від 04.01.2024 (т. 4 а.с. 31-100) та визнавалось і не заперечувалось сторонами у судовому засіданні. Також 23.02.2019 між [PERSON] та [PERSON] укладений договір купівлі-продажу земельної ділянки, а саме земельної ділянки кадастровий номер 6125280900:01:001:0705, площею 0,0572 га, з цільовим призначенням для ведення індивідуального садівництва, що розташована на території Буцнівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області. Указаний договір посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу Салій О.В. та зареєстрований у реєстрі за № 364 (т. 1 а.с. 116). Право власності на земельну ділянку, кадастровий номер 6125280900:01:001:0705, площею 0,0572 га, з цільовим призначенням для ведення індивідуального садівництва, що розташована на території Буцнівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, зареєстроване за [PERSON] , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 23.02.2019 (т. 1 а.с. 117). Вартість указаної земельної ділянки на час розгляду справи становить 103390 грн, що визначено у висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної, оціночно-будівельної та оціночно-земельної експертизи № 848-855/22-22 від 04.01.2024 (т. 4 а.с. 31-100) та визнавалось і не заперечувалось сторонами у судовому засіданні. Крім цього, на земельній ділянці, кадастровий номер 6125280900:01:001:0705, площею 0,0572 га, з цільовим призначенням для індивідуального садівництва, що розташована на території Буцнівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, розташований незавершений будівництвом житловий будинок вартістю 157340 грн, технічний паспорт на який виготовлений на ім`я [PERSON] . Указане підтверджується висновком експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної, оціночно-будівельної та оціночно-земельної експертизи № 848-855/22-22 від 04.01.2024 (т. 4 а.с. 31-100) та технічним паспортом від 10.11.2023 (т. 4 а.с. 79-84). Також 27.04.2012 між [PERSON] та [PERSON] укладений договір купівлі-продажу земельної ділянки, а саме земельної ділянки, кадастровий номер 6125280900:01:001:0774, площею 0,0534 га, з цільовим призначенням для індивідуального садівництва, що знаходиться на території Буцнівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області (за межами населеного пункту). Указаний договір посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу Мастенко Н.П. та зареєстрований у реєстрі за № 1054 (т. 1 а.с. 178). Вартість указаної земельної ділянки на час розгляду справи становить 96530 грн, що визначено у висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної, оціночно-будівельної та оціночно-земельної експертизи № 848-855/22-22 від 04.01.2024 (т. 4 а.с. 31-100) та визнавалось і не заперечувалось сторонами у судовому засіданні. При цьому на земельній ділянці, кадастровий номер 6125280900:01:001:0774, площею 0,0534 га, з цільовим призначенням для індивідуального садівництва, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , садівницьке товариство «Золота Осінь», знаходиться незавершена будівництвом господарська споруда вартістю 240630 грн. Указане підтверджується зазначеним вище висновком експерта № 848-855/22-22 від 04.01.2024, відповідними дозвільними документами на виконання будівельних робіт, виданими на ім`я [PERSON] (т. 1 а.с. 179-183), та технічним паспортом на дачний будинок (т. 4 а.с. 85-91). Указане дає підстави дійти висновку, що спірне нерухоме майно придбане та зареєстроване за сторонами під час їхнього перебування у шлюбі. Відтак указане майно підлягає поділу між сторонами, виходячи із принципу рівності часток сторін у праві спільної сумісної власності. У зустрічній позовній заяві [PERSON] запропонувала варіант поділу даного нерухомого майна, з яким погодився [PERSON] . Відтак суд, приймаючи до уваги узгоджену позицію сторін щодо поділу майна подружжя у цій частині, доходить висновку про визнання за [PERSON] права приватної власності на земельну ділянку, кадастровий номер 4624555300:01:005:0060, площею 0,2300 га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована на [ADDRESS] ; земельну ділянку, кадастровий номер 6125280900:01:001:0705, площею 0,0572 га, з цільовим призначенням для ведення індивідуального садівництва, що розташована на території Буцнівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області; незавершений будівництвом будинок, що знаходиться на земельній ділянці, кадастровий номер 6125280900:01:001:0705. Також суд доходить висновку про визнання за [PERSON] права приватної власності на земельну ділянку, кадастровий номер 6125280900:01:001:0774, площею 0,0534 га, з цільовим призначенням для індивідуального садівництва, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , садівницьке товариство «Золота Осінь»; незавершену будівництвом господарську споруду та споруди, що знаходяться на земельній ділянці, кадастровий номер 6125280900:01:001:0774. Крім цього, суд встановив, що [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 17.11.2015 набула у власність квартиру за адресою [ADDRESS] . Указане підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 20.06.2022 (т. 1 а.с. 220). Також [PERSON] у порядку спадкування набула право власності на квартиру за адресою [ADDRESS] . Такі обставини визнавались та не заперечувались сторонами. Позивач за первісним позовом [PERSON] зазначив, що за власні кошти встановив металопластикові вікна, газовий котел та індивідуальне опалення вартістю 4000 доларів США, що складає 117000 грн, у квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS] та яка на праві приватної власності належить [PERSON] . Також [PERSON] вказав, що за власні кошти здійснив заміну вхідних та міжкімнатних дверей вартістю 50000 грн у квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS] та яка на праві приватної власності належить [PERSON] . Обставини щодо встановлення вікон та балкону у квартирі за адресою: [ADDRESS] визнавала та не заперечувала у судовому засіданні [PERSON] , а відтак такі обставини доказуванню не підлягають. При цьому з товарних чеків від 20.07.2006 та від 15.08.2013 вбачається, що [PERSON] на адресу [ADDRESS] придбав металопластикові вікна у кількості 3 штуки загальною вартістю 2579,85 грн та металопластиковий балкон вартістю 8143,20 грн. Разом з тим [PERSON] належними та достатніми доказами не довів, що кошти у сумі 10723,05, що витрачені на придбання указаних товарів, були особистими коштами [PERSON] , а не коштами, що належали сторонам на праві спільної сумісної власності. За таких підстав суд доходить висновку, що оскільки такі кошти витрачені на покращення та облаштування належної на праві власності [PERSON] квартири, з останньої на користь [PERSON] підлягає стягненню 1/2 частка указаних коштів у сумі 5361,53 грн. Докази на підтвердження інших заявлених [PERSON] вимог у цій частині щодо стягнення коштів у сумі 117000 грн за встановлення газового котла та індивідуального опалення, а також у сумі 50000 грн за заміну вхідних та міжкімнатних дверей суду не надані. При цьому свідки [PERSON] та [PERSON] , а також допитана в якості свідка [PERSON] суду показали, що ремонтні роботи після реєстрації шлюбу сторін у квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS] , взагалі не проводились, а на квартирі за адресою: [ADDRESS] лише був засклений балкон. Відтак суд доходить висновку, що позов [PERSON] у цій частині підлягає частковому задоволенню на суму 5361,53 грн. За таких підстав суд встановив, що загальна вартість майна, яке підлягає поділу між сторонами становить 3164275,45 грн, тобто частка кожного із подружжя становить 1582137,73 грн. Разом з тим суд у мотивувальній частині даного рішення дійшов висновку про залишення за [PERSON] майна на загальну суму 1869273,80 грн, а за [PERSON] на суму 1295001,65. Відтак, виходячи із принципу рівності часток подружжя у праві спільної сумісної власності, з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню грошова компенсація за різницю вартості майна у вказаних частках у сумі 287136,08 грн. При цьому [PERSON] попередньо внесла на депозитний рахунок суду [NUMBER] згідно з квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки № 11-1828547/1/С від 11.03.2024 (отримувач ТУ ДСА у Тернопільській області, код отримувача 26198838) кошти у сумі 221296 грн, які необхідно стягнути на користь [PERSON] . Відтак додатковому стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає грошова компенсація за різницю вартості часток при поділі майна подружжя у сумі 65840,08 грн. За таких підстав, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх кожний окремо та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку, що первісний та зустрічний позови підлягають частковому задоволенню. Щодо розподілу судових витрат суд зазначає таке. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частина 1 ст. 141 ЦПК України визначає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, при зверненні до суду з первісним позовом [PERSON] сплатив судовий збір у сумі 7443 грн, що підтверджується квитанцією від 06.05.2022 (т. 1 а.с. 1). Також при зверненні до суду із зустрічним позовом [PERSON] сплатила судовий збір у сумі 7443 грн, що підтверджується квитанцією від 21.06.2022 (т. 1 а.с. 154). Відтак приймаючи до уваги, що первісний та зустрічний позови задоволені частково, суд вважає, що судовий збір, сплачений кожною із сторін, слід покласти на цю сторону. Також ухвалою суду від 16.05.2022 відстрочено [PERSON] сплату судового збору у сумі 992,40 грн за вимогу немайнового характеру про визнання майна спільною власністю подружжя. Разом з тим, зважаючи на позицію Верховного Суду, який вказав, що при поділі майна подружжя вимога про визнання такого майна спільною сумісною власністю подружжя окремого вирішення не потребує, суд не вбачає підстав для стягнення указаного судового збору. Також відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що сторони вказали про намір подати докази на підтвердження розміру судових витрат, які сплатили сторони у зв`язку з розглядом цієї справи, протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, суд вважає за необхідне згідно зі ст. 246 ЦПК України призначити судове засідання для вирішення питання про судові витрати.

Outcome: partial