Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-15 00:00:00

АТ «Універсал Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому просить суд стягнути з [PERSON] на користь АТ «Універсал Банк» заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 05.01.2022 у розмірі 12\~240,60 грн. та судові витрати. Позов мотивований тим, що в жовтні 2017 року АТ «Універсал банк» запустив новий проект monobank, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю даного проекту є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно, без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення. 05.01.2022 [PERSON] звернулася до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 05.01.2022. Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з умовами, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши дану анкету-заяву відповідач підтвердила, що ознайомилася та отримала примірники у мобільному додатку вказаних документів, що складають договір та зобов`язалася виконувати його умови. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами. Відповідач свої зобов`язання за даним договором не виконувала, у зв`язку із чим у боржника станом на 14.06.2023 виникла заборгованість перед АТ «Універсал Банк» у сумі 12\~240,60 грн., з яких: 12\~240,60 грн. загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту). На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором, що є порушенням законних інтересів АТ «Універсал Банк», що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 29.08.2023 відкрито провадження у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Надано строк відповідачу для подання відзиву на позовну заяву, позивачу - відповіді на відзив та відповідачу на подання заперечення. (а.с.51-52) Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 01.11.2023 здійснено перехід від розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. (а.с.56-57) Заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 29.11.2023 задоволено позов АТ «Універсал Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Стягнуто з [PERSON] на користь АТ «Універсал Банк» заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 05.01.2022 у розмірі 12\~240,60 грн., яка складається з загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) та судовий збір у розмірі 2\~684,00 грн. (а.с. 63-68) Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 06.03.2024 задоволено заяву [PERSON] скасовано заочне рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 29.11.2023 у цивільній справі №127/25862/23 за позовом АТ «Універсал Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Справу призначено до судового розгляду. (а.с.110-112) Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 10.04.2024 задоволено клопотання представника позивача АТ «Універсал Банк» та замінено первісного відповідача у даній цивільній справі - [PERSON] на належного [PERSON] . Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 10.04.2024 справу передано за підсудністю до Немирівського районного суду Вінницької області. Ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області від 28.05.2024 справу передано за підсудністю до Вінницького міського суду Вінницької області. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 15.05.2024 справу прийнято до свого провадження та призначено судове засідання. (а.с.163) Представник позивача АТ «Універсал Банк» у судове засідання не з`явився. У позовній заяві зазначив, що в разі його неявки у судове засідання не заперечує проти розгляду справи у його відсутність та проведення заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася судом у встановленому законом порядку. Про причини неявки суд не повідомила, відзив на позовну заяву не подала. Враховуючи зазначене вище та положення ч. 4 ст. 223 ЦПК України і ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали цивільної справи,\~оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. З копії анкети-заяву до договору про надання банківських послуг «Monobank» від 05.01.2022 вбачається, що вона підписана [PERSON] (а.с.7) На підставі анкети-заяви від 05.01.2024 на ім`я [PERSON] було відкрито поточний рахунок у гривні № [NUMBER] надано картку № [NUMBER] . (а.с. 190) З довідки про рух коштів по картці вбачається, що 05.01.2022 на вказану картку було встановлено кредитний лімі в розмірі 10\~000 грн. (а.с.189) Факт отримання коштів за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 05.01.2022 підтверджується довідкою про рух коштів по картці від 02.10.2024 (а.с.189) та випискою особовому рахунку. (а.с. 187-188 на звороті) Станом 14.06.2023 заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 05.01.2022 становить 12\~240,60 грн., з яких: 12\~240,60 грн. загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту). (а.с. 6) Вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 25.01.2024 у справі №127/35602/23 визнано винуватою\~\~ [PERSON] \~\~у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 357, ч. ч. 1, 2 ст. 190, ч. ч. 1, 3 ст. 358, ч. ч. 1, 2 ст. 361, ч. ч. 1, 2 ст. 200, ч. 1 ст. 209 КК України, та призначено покарання. Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 06.03.2024 України, змінено вирок в частині призначення покарання через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.(а.с. 81-93) У вказаних вище вироку та ухвалі, судами встановлено, що [PERSON] 05.01.2022, більш точного часу не встановлено, знаходячись у місті Вінниці за адресою: [ADDRESS] , маючи злочинний умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи умисно, з метою заволодіння грошовими коштами банківської установи, з корисливих мотивів, повторно, з використанням паспорта громадянина України та реєстраційного номеру облікової карти платника податку, що видані на ім`я [PERSON] , звернулася до АТ «Універсал Банк», що розташоване за адресою: м. Вінниця, вул. Соборна, 24. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою збагачення, діючи умисно, повторно, [PERSON] 05.01.2022, з метою отримання кредиту на іншу особу, в ході спілкування з відповідальною особою АТ «Універсал Банк» повідомила останній неправдиву інформацію про себе та свої анкетні дані. Будучи введеною в оману та впевненою у правдивості анкетних даних клієнта, відповідальна особа банківської установи уклала від імені АТ «Універсал Банк» з [PERSON] анкету-заяву до договору про надання банківських послуг та в якості кредиту надала [PERSON] грошові кошти в сумі 9800,00 гривень. Отримавши шахрайським шляхом грошові кошти [PERSON] , не маючи наміру їх повертати, розпорядилась ними на власний розсуд, спричинивши АТ «Універсал Банк» матеріальну шкоду на загальну суму 9800,00 гривень. Крім того, [PERSON] 05.01.2022, більш точного часу не встановлено, маючи умисел на отримання грошових коштів, переслідуючи корисливий мотив, попередньо вчинивши кримінальне правопорушення пов`язане з підробкою офіційного документу, перебуваючи у відділенні банківської установи АТ «Універсал Банк», що розташоване за адресою: м. Вінниця, вул. Соборна, 24, з метою незаконного збагачення шляхом підробки документів, для укладення кредитного договору назвалася [PERSON] та надала документи, що належать [PERSON] , а саме паспорт громадянина України та реєстраційний номер облікової карти платника податку. Після чого, [PERSON] , попередньо ввівши в оману працівників банківської установи АТ «Універсал Банк», 05.01.2022 отримала для ознайомлення та погодження анкету-заяву до договору про надання банківських послуг та у графі «підпис», повторно, власноручно виконала підпис, чим підробила офіційний документ банківської установи АТ «Універсал Банк» та надала дані документи для отримання грошових коштів. Відповідно до ч.1, 2 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст.1055 ЦК України, \~кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно з частиною 1\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до абзацу 2 частини 2\~статті 639 ЦК України\~якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 26.10.2022 у справі №227/3760/19-ц вказує на те, що підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми правочину, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію. Відсутність на письмовому тексті правочину (паперовому носії) підпису його учасника чи належно уповноваженої ним особи означає, що правочин у письмовій формі не вчинений. Наявність же сама по собі на письмовому тексті правочину підпису, вчиненого замість учасника правочину іншою особою (фактично невстановленою особою, не уповноваженою учасником), не може підміняти належну фіксацію волевиявлення самого учасника правочину та створювати для нього права та обов`язки поза таким волевиявленням. Відсутність вольової дії учасника правочину щодо вчинення правочину (відсутність доказів такого волевиявлення за умови заперечення учасника правочину) не можна ототожнювати з випадком, коли волевиявлення учасника правочину існувало, але не відповідало ознакам, наведеним у частині третій\~статті 203 ЦК України:\~волевиявлення не було вільним чи не відповідало його внутрішній волі. Порушення вимог законодавства щодо волевиявлення учасника правочину є підставою для визнання правочину недійсним у силу припису частини першої\~статті 215\~ЦК України, а також із застосуванням спеціальних правил\~статей 229-233 ЦК України\~про правочини, вчинені з дефектом волі - під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості, тяжкої обставини. Тобто як у частині першій\~статті 215 ЦК України, так і в\~статтях 229-233 ЦК України\~йдеться про недійсність вчинених правочинів у випадках, коли існує волевиявлення учасника правочину, зафіксоване в належній формі (що підтверджується, зокрема, шляхом вчинення ним підпису на паперовому носії), що, однак, не відповідає волі цього учасника правочину.\~Тож внаслідок правочину учасники набувають права і обов`язки, що натомість не спричиняють для них правових наслідків. У тому ж випадку, коли сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків, то правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою взагалі не набуті, а правовідносини за ним не виникли. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі №338/180/17 зроблено правовий висновок про те, що не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами. Якщо дії сторін свідчать про те, що договір фактично був укладений, суд має розглянути по суті питання щодо відповідності цього договору вимогам закону. У разі якщо договір виконувався обома сторонами, то кваліфікація договору як неукладеного виключається, такий договір оренди вважається укладеним та може бути оспорюваним (за відсутності законодавчих застережень про інше). Як вбачається з матеріалів справи, сторонами договору про надання банківських послуг «Monobank» від 05.01.2022 є [PERSON] та АТ «Універсал Банк». При цьому, як встановлено судом, вказаний договір підписано не [PERSON] , а [PERSON] , яка під час укладення вказаного вище договору в спілкуванні з відповідальною особою АТ «Універсал Банк» повідомила останній неправдиву інформацію про себе та свої анкетні дані, та в якості кредиту отримала грошові кошти в сумі 9800,00 гривень. Отримавши шахрайським шляхом грошові кошти [PERSON] , не маючи наміру їх повертати, розпорядилась ними на власний розсуд. Таким чином, вказаний договір про надання банківських послуг «Monobank» від 05.01.2022 було підписано не однією з його сторін - [PERSON] , а іншою особою - [PERSON] , лише одна зі сторін договору - АТ "Універсал Банк" виконала умови договору, а тому відсутні підстави вважати даний договір від 05.01.2022 укладеним, а тому права та обов`язки за цим договором не набуті, а правовідносини за ним не виникли. Отже, між [PERSON] та АТ "Універсал Банк" відсутні правовідносини, які стосуються наданян та повернення кредиту. Суд зазначає, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина першої статті 15, частина перша\~статті 16 ЦК України). Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (абзац 12 частини другої\~статті 16 ЦК України). Приватно-правовими нормами визначене обмежене коло підстав відмови у судовому захисті цивільного права та інтересу особи, зокрема, до них належать: необґрунтованість позовних вимог (встановлена судом відсутність порушеного права або охоронюваного законом інтересу позивача); зловживання матеріальними правами; обрання позивачем неналежного способу захисту його порушеного права/інтересу; сплив позовної давності (див. постанову Верховного Суду від 08.11.2023 у справі № 761/42030/21. \~Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Такі висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17, від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16, від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц, від 11.09.2019 у справі № 487/10132/14-ц, від 16.06.2020 у справі № 145/2047/16-ц. Розглядаючи справу, суд має з`ясувати: 1) з яких саме правовідносин сторін виник спір; 2) чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; 3) чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права позивача; 4) чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права у спірних правовідносинах. Якщо суд дійде висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню. Вказаний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.01.2021 у справі № 916/1415/19. Отже, звертаючись до суду, позивач на власний розсуд обирає спосіб захисту. Обрання ж ним неналежного та неефективного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови у позові, що узгоджується із висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 16.04.2024 у справі № 914/2736/21. Суд зазначає, шо АТ «Універсал Банк» звернувся до суду з даним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість, яка виникла внаслідок укладення договору про надання банківських послуг «Monobank» від 05.01.2022. Водночас, суд звертає увагу, що обраний позивачем спосіб захисту своїх прав є неналежним, оскільки не відповідає правовідносинам, що виникли в даному випадку. Суд зазначає, що договір про надання банківських послуг «Monobank» від 05.01.2022 є неукладеним, через що між сторонами у справі відсутні кредитні правовідносини. Водночас, внаслідок протиправних дій [PERSON] , пов`язаних з підписанням нею договору про надання банківських послуг «Monobank» від 05.01.2022 спричинено АТ «Універсал Банк» матеріальну шкоду, що встановлено вироком суду у кримінальній справі №127/35602/24. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно із п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 р. за №6, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі, підлягає відшкодуванню у повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Отже, стягнення з [PERSON] заборгованості за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 05.01.2022, який є неукладеним, не є належним способом захисту, оскільки в даному випадку належним способом захисту порушених прав позивача є звернення до суду з позовною вимогою про стягнення шкоди. Враховуючи викладене вище, в задоволенні позову слід відмовити, оскільки позивачем обрано неналежний спосіб захисту його порушених прав. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed