Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-16 00:00:00

28 серпня 2024 року позивачка звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. В позові зазначено, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем з 09 березня 2019 року, який за рішенням Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 11 березня 2024 було розірвано. Мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу донька залишилася проживати з нею та знаходиться повністю на її утриманні. Вважає, що обов`язок утримувати дитину є повною мірою обов`язком як матері, так і батька. Відповідач є керівником фермерського господарства "Великий ліс", а тому має можливість сплачувати аліменти в заявленому розмірі. На підставі зазначеного просить суд стягнути з відповідача на свою користь на утримання доньки аліменти в розмірі 7000 грн щомісячно. В судове засідання позивачка надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та надала докази, яким обґрунтовує можливість відповідача сплачувати аліменти у заявленому нею розмірі. (а.с.27-76) Відповідач в судове засідання направив заяву, в якій просив проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав частково, згоден сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі, в розмірі 3000 грн. щомісячно (а.с.77). У зв`язку\~з неявкою\~в судове\~засідання всіх\~учасників справи,\~ фіксування судового\~процесу за\~допомогою звукозаписувального\~технічного засобу\~не здійснюється, згідно з\~ч.2\~ст.\~247\~ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази суд доходить наступного. Відповідно до копії рішення Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 11 березня 2024 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстровано 09 березня 2019 року, розірвано. Рішення суду набрало законної сили 11 квітня 2024 року (а.с.10-12). У відповідності до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Консульством України в місті Анталія 09 серпня 2019 року, актовий запис № 16, сторони є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.9). Відповідно до копії рішення Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 29 лютого 2024 року, визначено місце проживання малолітньої [PERSON] з матір`ю [PERSON] . Рішення суду набрало законної сили 02 квітня 2024 року. (а.с.13-17). Після розірвання шлюбу, дитина залишилася проживати з матір`ю, про що свідчить Витяг з реєстру територіальної громади, з якого вбачається що малолітня [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою [ADDRESS] разом з матір`ю [PERSON] , а відповідач кошти на її утримання не надає (а.с.7,8). Відповідно до ч ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №\~789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. При вирішенні спору суд має виходити з положень ст. 8 Закону України „Про охорону дитинства", за якою кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Частина 2 ст.182 СК України передбачає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Статтею 191 Сімейного кодексу України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Виплачуються аліменти до повноліття дитини. Суд роз`яснює сторонам, що відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до п.17 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року №6 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. З долучених позивачкою до матеріалів справи протоколу №1 загальних зборів фермерського господарства «Великий Ліс» від 19 травня 2020 року, рішення зборів членів вказаного фермерського господарства від 01 липня 2021 року, статуту господарства, витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та додаткових угод до договорів оренди землі вбачається, що відповідач [PERSON] є засновником та головою фермерського господарства «Великий Ліс», яке орендує у громадян земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 103,41 гектари, а тому він отримує нерегулярний (мінливий) дохід від реалізації сільськогосподарської продукції (а.с.28-76). На підставі викладеного, суд приймає встановленою наявність фактів на обґрунтування вимог позивачки та вважає, що відповідачем порушені її права на одержання матеріальної допомоги на утримання доньки, за захистом яких вона звернулася до суду, оскільки дитина проживає з позивачкою, повністю знаходиться на її утриманні, відповідач має нерегулярний (мінливий) дохід та кошти на утримання дитини не сплачує, однак, з урахуванням вказаних обставин та вимог розумності і справедливості, задовольняє позовні вимоги частково, в розмірі 5000,00 грн щомісячно. У відповідності до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Позивачка при пред`явлені позовної заяви була звільнена від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір», а тому у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1211 грн 20 коп.

Outcome: partial