Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-09 00:00:00

До Вишгородського районного суду Київської області надійшла вищезазначена позовна заява. Зі змісту позовної заяви вбачається, що ТОВ «Київоблгаз Збут» Вишгородського територіального відділу реалізації надає послуги з постачання природного газу у Вишгородському районі Київської області на підставі ліцензії на постачання природного газу (серія АЕ № 299021), виданої 01.07.2015 року постановою НКРЕКП № 1588 від 21.05.2015 року. З 01.07.2015 року позивач виступає постачальником природного газу для споживачів, розташованих в Київській області. Між позивачем та відповідачем укладено Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам. Позивачем надавалися послуги з газопостачання за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до умов договору позивач зобов`язався поставляти відповідачу природний газ у необхідному об`ємі (обсязі), а відповідач зобов`язався своєчасно оплачувати вартість спожитого природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. У порушення умов вищезазначеного договору відповідачем своєчасно та в повному обсязі не проводилася оплата за спожитий природний газ, внаслідок чого за період з 25.06.2019 року по 30.04.2022 року утворилася заборгованість у розмірі 8\~571 грн. 51 коп. З урахуванням вищевикладеного, ТОВ «Київоблгаз Збут» просило стягнути з [PERSON] суму заборгованості за надані послуги з постачання природного газу, вирішити питання про розподіл судових витрат. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею по справі було визначено суддю Рукас О.В. Ухвалою суду від 13.09.2024 року провадження у справі було відкрито у порядку спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання, встановлено строк для реалізації учасниками справи своїх процесуальних прав на подачу заяв по суті справи. Представник позивача ТОВ «Київоблгаз Збут» у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце його проведення. Про причини неявки представник позивача не повідомив, будь-яких заяв, клопотань від сторони позивача не надходило. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце його проведення. До судового розгляду від [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідачем було визнано позовні вимоги в частині стягнення заборгованості з оплати послуг газопостачання у розмірі 4\~580 грн. 98 коп. за період з вересня 2021 року по лютий 2022 року. У задоволенні позовних вимоги в частині стягнення заборгованості з оплати послуг газопостачання у розмірі 3\~990 грн. 53 коп., що виникла до вересня 2021 року, [PERSON] просив відмовити у зв`язку з пропуском позивачем позовної давності. Таким чином, [PERSON] у відзиві на позовну заяву вказав про визнання позовних вимог щодо стягнення заборгованості з оплати послуг газопостачання лише в межах строку позовної давності. Крім того, у відзиві на позовну заяву [PERSON] просив проводити розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Враховуючи вищевикладене, зважаючи на те, що позивач та відповідач були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, враховуючи подані ним заяви про розгляд справи за їх відсутності, суд приходить до висновку про можливість здійснення судового розгляду за відсутності сторін по справі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки учасники справи у судове засідання не з`явилися, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Розглянувши матеріали поданої позовної заяви, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступних висновків. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відносини, які виникли між сторонами спору, є правовідносинами, пов`язаними з постачанням та споживанням природного газу, які регулюються, зокрема, Цивільним кодексом України, Законом України «Про ринок природного газу», Кодексом газорозподільних систем, Правилами постачання природного газу, затвердженими Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2496 від 30.09.2015 (далі - Правила), іншими нормативно-правовими актами України. Так, відповідно до абз. 1, 2 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про ринок природного газу» постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із нормативно-правовими актами. Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку. Як визначено п. 1, 2 ч. 2 ст. 13 Закону України «Про ринок природного газу» споживач зобов`язаний, зокрема: укласти договір про постачання природного газу; забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів. У разі порушення або невиконання своїх обов`язків споживач несе відповідальність згідно із законом (ч. 3 ст. 13 Закону України «Про ринок природного газу»). Згідно з п. 27, 28 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу» постачальник природного газу (далі - постачальник) - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із постачання природного газу; постачання природного газу - господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і полягає в реалізації природного газу безпосередньо споживачам на підставі укладених з ними договорів. Відповідно до п. 2 Розділу ІІІ Правил - постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. На письмову вимогу побутового споживача постачальник зобов`язаний протягом десяти робочих днів з дати отримання такого письмового звернення безкоштовно надати побутовому споживачу підписану уповноваженою особою постачальника письмову форму договору постачання природного газу побутовим споживачам. Згідно з положеннями п. 4 Розділу ІІІ Правил - постачальники зобов`язані на власному сайті розмістити редакцію договору постачання природного газу, яка має відповідати типовому договору постачання природного газу побутовим споживачам. Судом встановлено, що позивач ТОВ «Київоблгаз Збут» здійснює господарську діяльність з постачання природного газу на підставі ліцензії на право провадження господарської діяльності з постачання природного газу на території України. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] (особовий рахунок [NUMBER] ) є споживачем послуг з газопостачання ТОВ «Київоблгаз Збут» за адресою: [ADDRESS] . Вказані обставини відповідачем у відзиві на позовну заяву не заперечувалися. Фактом приєднання [PERSON] до умов типового договору постачання природного газу є споживання природного газу (акцепт-фінансовий стан, колонка «Обсяг» (а.с. 6), а також факт присвоєння оператором газорозподільної мережі [PERSON] персонального ЕІС-коду (56ХМ18D66685601F), що свідчить про підключення [PERSON] до газорозподільної системи та наявності договору розподілу природного газу з оператором газорозподільної системи. Крім того, з наданого розрахунку заборгованості (а.с. 6), реєстру оплат абонента за спожитий природний газ (а.с. 7) судом встановлено, що [PERSON] здійснював оплату послуг з газопостачання, зокрема, у липні, серпні, жовтні 2019 року, січні та лютому 2020 року, липні, жовтні, грудні 2021 року. Вказані обставини свідчать про визнання [PERSON] факту існування зобов`язання з оплати послуг з газопостачання. Вищезазначені обставини [PERSON] у відзиві на позовну заяву не заперечував. За умовами договору, ТОВ «Київоблгаз збут» зобов`язався поставляти [PERSON] природний газ у необхідному об`ємі (обсязі), а [PERSON] зобов`язався своєчасно оплачувати вартість спожитого природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. В порушення умов договору та нормативних актів [PERSON] не проведено у повному обсязі оплату за спожитий природний газ, внаслідок чого за період з травня 2019 року по лютий 2022 року на особовому рахунку [PERSON] утворилася заборгованість у розмірі 8\~571 грн. 51 коп. Факт порушення зобов`язання з оплати послуг з газопостачання був підтверджений [PERSON] у відзиві на позовну заяву. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином, судом встановлено факт порушення [PERSON] свого зобов`язання з оплати вартості послуг з постачання природного газу. Щодо пропуску строку позовної давності. Відповідно до ст. 256-257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Аналіз положень ст. 258 ЦК України та положень актів цивільного законодавства, що врегульовує правовідносини постачання та споживання природного газу, дає можливість зробити висновок, що для вимог про стягнення заборгованості з оплати послуг з газопостачання не передбачено спеціальної позовної давності. Відповідно до ч. 1 ст. 260 ЦК України позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1, 5 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. У Постанові ВП ВС від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12 зроблено висновок, що початок перебігу позовної давності для погашення щомісячних платежів за договором визначається за кожним таким черговим платежем з моменту його прострочення. Відповідно до ч. 1-4 ст. 267 ЦК України особа, яка виконала зобов`язання після спливу позовної давності, не має права вимагати повернення виконаного, навіть якщо вона у момент виконання не знала про сплив позовної давності. Заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Аналіз положень п. 24 Розділу 3 Правил та типового договору постачання природного газу побутовим споживачам дає можливість зробити висновок, що розрахунковим періодом за договором постачання природного газу побутовим споживачам є календарний місяць. Таким чином, виконання зобов`язання з оплати послуг з газопостачання здійснюється шляхом сплати щомісячних платежів, розрахованих у встановленому договором та законодавством порядку. Тому строк позовної давності за кожним таким черговим платежем обчисляється окремо за кожним платежем з моменту його прострочення. Як вбачається з розрахунку заборгованості (а.с. 6), обов`язок [PERSON] з оплати послуг з газопостачання виконувався шляхом сплати щомісячних платежів. Перший черговий платіж, з якого виникла заборгованість, мав бути здійснений за травень 2019 року у розмірі 1\~605 грн. 37 коп., однак не був сплачений [PERSON] . У зв`язку з цим з червня 2019 року відбулося порушення зобов`язання за черговим щомісячним платежем і відповідно перебіг загального строку позовної давності в три роки. Відповідно початок перебігу загального строку позовної давності здійснюється в такому ж порядку і за іншими щомісячними платежами. З урахуванням вищевикладеного, строк позовної давності за черговим платежем за травень 2019 року мав закінчитися у червні 2022 року, за липень 2019 року у серпні 2022 року, за вересень 2019 року у жовтні 2022 року. Аналогічний розрахунок перебігу строку позовної давності застосовується і до інших чергових щомісячних платежів з оплати послуг з газопостачання. У той же час, відповідно до п. 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року № 64/2022 на всій території України з 24.02.2022 року запроваджено правовий режим воєнного стану. Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 23.07.2024 року № 469/2024 воєнний стан в черговий раз було продовжено на 90 діб з 12.08.2024 року. Таким чином, воєнний стан на території продовжує діяти, в установленому законодавством порядку не скасовувався, що є загальновідомим фактом. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що перебіг позовної давності за кожним щомісячним платежем [PERSON] з оплати послуг з газопостачання, починаючи з травня 2019 року, зупинився 24.02.2022 року. Оскільки найдавніший щомісячний платіж мав бути проведений у травні 2019 року, а сплив строку позовної давності за цим платежем припадає на червень 2022 року, тобто вже на період дії воєнного стану, що вказує на зупинення цього строку з лютого 2022 року, то відповідно строк позовної давності за щомісячним черговим платежем за травень 2019 року не закінчився на момент пред`явлення позову. Відповідно за всіма подальшими черговими платежами, які мали місце пізніше, строк позовної давності так само зупинився та не закінчився. Крім того, суд звертає увагу, що протягом 2019-2021 років [PERSON] неодноразово здійснював оплату в якості погашення, у тому числі частково, заборгованості з оплати послуг з газопостачання. Тим самим відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦК України відбулося переривання строку позовної давності та його перебіг з початку. У зв`язку з цим підстави для застосування позовної давності відсутності. Будь-яких інших підстав для відмови у задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості за період до вересня 2021 року відповідачем наведено не було. Таким чином, позов ТОВ «Київоблгаз Збут» підлягає задоволенню шляхом стягнення з [PERSON] суми заборгованості за спожитий природний газ у розмірі 8\~571 грн. 51 коп., яка склалась за адресою: [ADDRESS] . Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати понесені у вигляді судового збору в розмірі 3028 грн. 00 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved