Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-16 00:00:00

14 жовтня 2024 року [PERSON] , від імені та в інтересах якої діє представник адвокат Єрмоленко С.В., звернулася до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області із заявою про видачу обмежувального припису. В заяві вказано, що [PERSON] є батьком [PERSON] , з яким вона разом зі своєю матір`ю [PERSON] поживали разом на адресою: [ADDRESS] . На даний час батько проживає окремо від них у гуртожитку, де він має у власності кімнату, але майже щодня навідується до заявника додому, де постійно вчиняє домашнє насильство щодо неї та її матері. [PERSON] зловживає алкогольними напоями, тверезий буває рідко, що призвело до втрати роботи, друзів, та в цілому став психічно неврівноважений та агресивний. 18 вересня 2024 року [PERSON] вкотре прийшов додому в стані алкогольного сп`яніння та близько 23 год. 30 хв. став вчиняти щодо заявника та її матері [PERSON] домашнє насильство, яке виразилось у словесних образах та погрозах, замахуванні на неї кулаками, залякуванні, а також в погрозах вибити вікна в квартирі та пошкодити майно. Все це супроводжувалось нецензурною лайкою, криками та неадекватною поведінкою. Внаслідок чого психічному здоров`ю [PERSON] , а також здоров`ю її матері завдано шкоди, яка виразилась у моральних стражданнях, створенні стресової ситуації для заявника, вона була дуже налякана та знервована. У зв`язку, із чим 18 вересня 2024 року заявник звернулась до Шосткинського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області за фактом вчинення батьком [PERSON] домашнього насильства. За даним фактом проведена перевірка, за наслідками якої стосовно [PERSON] складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП та матеріали за даним фактом направлено до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області для розгляду та прийняття рішення. На даний час рішення за вказаними матеріалами не прийнято. Також, інспектором СПДН Шосткинського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області 19 вересня 2024 року у зв`язку з вчиненням [PERSON] домашнього насильства стосовно [PERSON] та її матері [PERSON] видано два термінових заборонних приписи стосовно кривдника, яким вжито заходи: зобов`язання залишити місце проживання постраждалої особи; заборона на вхід та перебування в місці проживання постраждалої особи; заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою. Вказаний терміновий заборонний припис стосовно кривдника [PERSON] винесено строком на 10 днів. Однак, [PERSON] порушив його та 25 вересня 2024 року, ігноруючи терміновий заборонний припис стосовно кривдника, прийшов до приміщення магазину, де працює матір заявника, де близько 13 год. 30 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, демонструючи силу та агресію, вчинив з нею сварку, в ході якої ображав її нецензурною лайкою та принижував її. Крім того, того ж дня 25 вересня 2024 року [PERSON] , в порушення вимог термінового заборонного припису стосовно кривдника, зателефонував [PERSON] та став погрожувати, ображати нецензурними словами, принижував її, погрожував вибити стекла в квартирі, тощо і, таким чином, вчинив домашнє насильство психологічного характеру, завдавши [PERSON] моральних страждань. В результаті чого 25 вересня 2024 року заявник знову звернулась до Шосткинського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області з відповідними заявами про порушення вимог термінового заборонного припису стосовно кривдника та за фактом вчинення ним домашнього насильства. У ході розгляду вказаних заяв встановлено, що в діях [PERSON] вбачаються ознаки складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 173-2 КУпАП. Однак, у зв`язку з не встановленням місцезнаходження [PERSON] скласти стосовно нього відповідний протокол про вчинення адміністративного правопорушення не надалося за можливим. Як зазначено у відповіді, яка надійшла із Шосткинського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області, після встановлення місцезнаходження [PERSON] відносно нього буде складено відповідний протокол та матеріали будуть направлені до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області. Відтак протиправні дії [PERSON] щодо [PERSON] негативно впливають на її психічне здоров`я, та свідчать про те, що існує високий рівень вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства. Оскільки існує вірогідність продовження вчинення домашнього насильства, тому просить видати обмежувальний припис відносно [PERSON] строком на шість місяців та заборонити [PERSON] : - наближатись на відстань 100 м до місця проживання [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , інших місць частого відвідування нею як постраждалою особою, у тому числі магазин « [INFO] », розташований за адресою: [ADDRESS] - особисто і через третіх осіб розшукувати [PERSON] , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; - вести листування, телефонні переговори з [PERSON] або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Заявник [PERSON] та її представник - адвокат Єрмоленко С.В. в судовому засіданні заяву про видачу обмежувального припису підтримали, в її обґрунтування послалися на обставини в ній зазначені. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце його проведення повідомлений через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади в Україні за адресою: https://court.gov.ua/sud1819/. Заяв, або клопотання про відкладення судового розгляду, суду не надавав. (а.с.22) Суд, заслухавши заявника та їїпредставника, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 19 вересня 2024 року інспектором СПДН Шосткинського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області, винесений терміновий заборонний припис стосовно кривдника [PERSON] , [INFO] , серія [NUMBER] , у зв`язку із скоєнням, останнім, 18 вересня 2024 року близько 22 години 30 хвилин домашнього насильства відносно [PERSON] . Заходи термінового заборонного припису стосовно кривдника: зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи; заборона на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи; аборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою. Терміновий заборонний припис стосовно кривдника винесений строком на десять діб з 00 години 20 хвилин 19 вересня 2024 року та діє до 00 години 20 хвилин 29 вересня 2024 року. (а.с.24) Згідно зі статтями 12, 13 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно, зокрема, для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб. Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року №3477-IV, визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського Суду як джерело права. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно із усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Справа «Серявін та інші проти України», №4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. Судом встановлено, що [PERSON] з матір`ю [PERSON] проживають за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] проживає окремо від заявника та її матері. Відносно [PERSON] 19 вересня 2024 року,\~ винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника. Згідно із ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07 грудня 2017 року за №2229-VIII (далі Закон №2229-VIII) обмежувальним приписом стосовно кривдника є встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Враховуючи положення Закону №2229-VIII, обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи, а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Частиною 2 ст. 3 Закону №2229-VIII визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти), особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти. Відповідно до ст. 24 Закону №2229-VIII, до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: терміновий заборонний припис стосовно кривдника; обмежувальний припис стосовно кривдника; взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; направлення кривдника на проходження програми для кривдників. Право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника мають постраждала особа або її представник (ч. 1 ст. 26 Закону №2229-VIII). Згідно із ч. ч. 2 - 4 ст. 26 Закону №2229-VIII обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Згідно із ст. 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців. Відтак дії [PERSON] щодо заявника, приниження честі та гідності заявника, свідчать про те, що станом на сьогодні існує реальна загроза життю та здоров`ю заявника. Така поведінка [PERSON] свідчить про те, що життя і здоров`я заявника, зокрема, психічне, перебувають під постійною загрозою. Крім того, згідно з правовою позицією Верховного суду, викладеної у постанові від 17 квітня 2019 року по справі №363/3496/18, суди під час вирішення заяви про видачу обмежувального припису мають надавати оцінку всім обставинам та доказами у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів дітей і батьків, а також забезпечити недопущення необґрунтованого обмеження одного із батьків у реалізації своїх прав відносно дітей у разі безпідставності та недоведеності вимог заяви іншого з батьків. Виходячи з наведеного суд вважає, що продовження строку обмежувального припису на шість місяців за встановлених обставин є необґрунтованим. Поряд з цим, враховуючи стресову обстановку у якій опинилися [PERSON] зумовлену діями [PERSON] , враховуючи потенційні ризики можливого повторного вчинення домашнього насильства, суд, вважає, що за даних умов доцільним буде встановити строк дії обмежувального припису на три місяці з дня ухвалення рішення суду. Враховуючи усі надані представником заявника докази, з огляду на встановлені судом обставини, суд, приходить до висновку, що наявні обґрунтовані ризики вчинення [PERSON] домашнього насильства психологічного та фізичного характеру щодо заявника, тому вважає за необхідне видачу обмежувального припису відносно [PERSON] , тобто заява підлягає задоволенню частково. Крім того, на виконання вимог ч. 2 ст. 350-8 ЦПК України, суд вважає необхідним повідомити про видачу обмежувального припису уповноважений підрозділ органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано або продовжено обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також виконавчий орган міської ради за місцем проживання (перебування) заявника. В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави. Згідно із ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

Outcome: partial