Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-21 00:00:00

Позивач КПТМ «Крииворіжтепломережа» звернувся до суду із позовною заявою до відповідачів [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості за постачання теплової енергії в сумі 16107,09 грн. за період з 01.02.2014 по 01.02.2018, оскільки свої зобов`язання щодо оплати послуг відповідачі не виконують, у зв`язку з чим утворилася заборгованість, тому позивач і звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 11.04.2019 року відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Представник позивача в судовому засіданні наполягала на задоволенні позову з підстав викладеними у позові, додавши, що самовільне відключення відповідачем від централізованого опалення не звільняє відповідачів від виконання зобов`язання по сплаті комунальних послуг. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов не визнала, пояснила приблизно з 2012 року квартира відключення від централізованого опалення шляхом демонтування в ній батарей опалення, про що неодноразово вона письмово повідомляла відповідача, але останні не реагували та продовжували нараховувати заборгованість. Позивачі [PERSON] [PERSON] надали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності. Суд, заслухавши аргументи сторін, пояснення свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що у квартирі [ADDRESS] зареєстровані відповідачі [PERSON] [PERSON] та [PERSON] , яка є власником квартири (а.с.5) За вказаною адресою надаються послуги з теплопостачання КПТМ «Крииворіжтепломережа». Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч. 1 ст. 509 ЦК України). Статтями 66-70 ЖК України, передбачено плату за користування житлом. Згідно зі ст. 67 ЖК - плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ч. 1 ст. 68 ЖК, наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між виробниками і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначено у Законі України «Про житлово-комунальні послуги». Згідно з ч.2 ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є : власник, споживач, виконавець, виробник. Відповідно до п.5 ч.3ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно з вимогами ст.ст.64, 67 ЖК України та п.п.14, 17, 35 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, квартиронаймачі зобов`язані вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги, у тому числі і за послуги теплопостачання, у строки, встановлені чинним законодавством, а повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем житла майнову відповідальність. Згідно з п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, споживачі зобов`язані оплачувати спожиті послуги не пізніше 20 числа наступного за розрахунковим місяця. Відповідно до ст.150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Згідно зі ст.162 ЖК України та п.п.14, 17, 35 Правил утримання жилих будинків та при будинкових територій, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 17.05.2005 №76, споживач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги, в тому числі і за послуги з теплопостачання у строки, встановлені чинним законодавством. Пунктом 18 «Правил надання послуг населенню з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 №630, передбачено, що споживачі зобов`язані оплачувати за спожиті послуги не пізніше 20 числа наступного за розрахунковим місяцем. Відповідно до ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово комунальні послуги» укладення договору на надання житлово-комунальних послуг визначено як обов`язок, а не право сторін, а тому відсутність договірних правовідносин не є підставою для відмови в стягненні із відповідача коштів за надані житлово-комунальні послуги. Таким чином, за відсутності договірних відносин, але у разі існування прострочення виконання грошового зобов`язання зі сплати житлово-комунальних послуг, покладають на боржника відповідальність, передбачену ч.2ст.625 ЦК України. Ця позиція підтверджується практикою ВСУ (постанова ВСУ від 30.10.2013 у справі №6-59цс13). Відповідно до ст.319 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, власність зобов`язує. Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач житлово - комунальних послуг зобов`язаний оплачувати такі послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно дост.19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Згідно зіст. 67 ЖК України, плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до п. 10 постанови Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» споживач зобов`язаний вносити щомісячну плату за надані послуги, згідно встановлених тарифів. Згідно зст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином, відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг, сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Згідно розрахунку заборгованості за послуги з теплопостачання теплової енергії за адресою: [ADDRESS] , за період з 01.02.2014 по 01.05.2018, утворилась заборгованість в сумі 16107,09 грн. При цьому, розрахунок вартості послуг відповідає затвердженим тарифам. На підставі викладеного, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення позовні вимоги про стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості за надані послуги. Заборгованість підлягає стягненню з відповідачів в солідарному порядку. Щодо заперечення факту отримання відповідачами послуг наданих КПТМ «Крииворіжтепломережа» в зв`язку з відключенням від централізованого опалення з 2015 року суд зазначає наступне. Відповідно до п. 40 «Правил користування тепловою енергією», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 за № 1198, передбачено, що споживач теплової енергії зобов`язаний погоджувати з теплопостачальною організацією нові підключення і відключення та переобладнання системи теплопостачання, які є причиною збільшення або зменшення обсягу споживання теплової енергії. До 17.09.2019 діяв Порядок відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затверджений наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 09.12.2005 за № 1478/11758. Цим Порядком передбачалася можливість відключення від мереж (систем) житлового будинку в цілому. З 2019 року діє Порядок відключення споживачів від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води, затверджений Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово- комунального господарства України від 26 липня 2019 року № 169 (далі - Порядок), зареєстрований в Міністерстві юстиції України від 27.08.2019 за №982/33953. Згідно п. 2 цього Порядку його дія поширюється на споживачів, виконавців комунальної послуги з постачання теплової енергії, виконавців комунальної послуги з постачання гарячої води, виконавців робіт з обслуговування внутрішньо будинкових систем теплопостачання та постачання гарячої води, операторів зовнішніх інженерних мереж, органи місцевого самоврядування. Порядок регламентує відключення як будівель, у тому числі житлових будинків, так і окремих квартир та нежитлових приміщень багатоквартирних будинків. Згідно п. 4 розділу 3 Порядку орган місцевого самоврядування створює своїм рішенням та затверджує склад постійно діючої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від систем (мереж) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води (далі - Комісія) згідно з додатком 1 до цього Порядку. Орган місцевого самоврядування розглядає звернення про відключення від ЦО та/або ГВП у строк, визначений Законом України «Про звернення громадян». Комісія є консультативно-дорадчим органом органу місцевого самоврядування, основним завданням якого є розгляд питань щодо відключення споживачів від ЦО та/або ГВП. Для відокремлення (відключення) квартири чи нежитлового приміщення власник забезпечує розроблення проекту відокремлення (відключення) квартири чи нежитлового приміщення від ЦО та ГВП, який виготовляється відповідно до державних будівельних норм і правил та має забезпечити ізоляцію транзитних стояків, а також, у разі потреби, перенесення транзитних стояків. За потреби, власник забезпечує виготовлення проєкту встановлення системи індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) у такій квартирі чи нежитловому приміщенні, виготовленого відповідно до державних будівельних норм і правил. Таким чином, власники квартири не позбавлені можливості у передбачений законом спосіб провести відключення квартири від мережі (систем) теплопостачання. Судом встановлено, що відповідачами [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] , не було дотримано визначений законом порядок відключення від мереж централізованого опалення, оскільки матеріали справи містять лише дані про звернення відповідача [PERSON] до позивача після самостійного відключення від централізованого опалення, але не містять даних, що зверталися до відповідних органів для отримання рекомендацій щодо відокремлення (відключення) квартири від ЦО та ГВП, технічних умов та розроблено проект індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мереж ЦО і ГВП. Акт про відключення монтажною організацією квартири від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання за вищевказаною адресою не складався та не затверджувався у визначеному законом порядку. Постановою КАС ВС від 03.07.2020 у справі №534/15728/17 встановлено, що самовільне відключення споживача від внутрішньо будинкових систем опалення або здійснення такого відключення з порушенням встановленої законодавством процедури, не припиняє статусу такого суб`єкта, як споживача відповідних комунальних послуг, не звільняє його від необхідності укладення договору на постачання таких послуг та їх оплати. На підставі викладеного суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі, оскільки відповідачами не доведено належними та допустимими доказами, що вони відключилась від централізованого опалення у встановленому законодавством порядку, а отже ймовірне самостійне відключення в 2015 році від мережі центрального опалення не є підставою для звільнення [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , від сплати послуг за надану теплову енергію. Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача слід стягнутий сплачений судовий збір у розмірі 640,33 грн. з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved