Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-21 00:00:00

[PERSON] (далі Позивач) звернувся до суду із позовом про позбавлення батьківських прав відносно [PERSON] (далі Відповідач), третя особа - Служба у справах дітей та сім`ї Іванківської селищної ради Київської області (далі Третя особа). У своєму позові позивач посилається на те, що він, [PERSON] , перебував в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] в період з 27.10.2007 року по 10 серпня 2016 року. За час спільного проживання у сторін народився син, [PERSON] , [INFO] . Починаючи з 2011 року відповідач проживає окремо, залишила сина на вихованні позивача, і з того часу добровільної матеріальної допомоги на утримання сина не надавала і не надає, не цікавиться здоров`ям сина та його розвитком. 14 листопада 2016 року Іванківський районний суд Київської області виніс рішення про стягнення з відповідача на користь позивача, на утримання сина, [PERSON] , аліменти, але відповідач аліментів не платить, наявна велика заборгованість по їх виплаті. Відповідач протягом тривалого часу ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не займається вихованням та матеріальним утриманням сина, не проявляє до нього материнської уваги та турботи, не піклується про його здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, не створює належних умов для розвитку його здібностей. Позивач зазначає, що поведінка відповідача свідчить про те, що вона свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню сина, тому вважає, що є всі підстави для позбавлення батьківських прав [PERSON] , відносно її сина - [PERSON] . З наведених вище обставин, в інтересах дитини, відповідача доцільно позбавити батьківських прав, дати можливість дитині зростати та виховуватися в люблячій сім`ї. Ухвалою суду від 27 червня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого судового засідання на 30 липня 2024 року, яке в подальшому було відкладено на 21.08.2024 року, 19.09.2024 року, в зв`язку з неявкою відповідача /а.с. 44, 50/. Ухвалою суду від 19.09.2024 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до розгляду /а.с. 56-57/. У судове засідання сторони не з`явилися, про розгляд справи повідомлені вчасно. Позивач [PERSON] звернувся до суду із заявою про розгляд судового засідання без його участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судові засідання не з`явилася, про місце, день та час розгляду справи повідомлена вчасно. Відзиву, заяв та клопотань не надіслала. Крім того, у відповідності до ч. 11 ст. 128 ЦПК України на офіційному веб-сайті судової влади України було розміщено оголошення. Враховуючи вимоги частини 11 статті 128 ЦПК України «з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Однак, [PERSON] відзив не надіслала. Третя особа (без самостійних вимог) - Служба у справах дітей та сім`ї Іванківської селищної ради надіслали до суду клопотання про розгляд справи без представника служби, підтримують висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої дитини [PERSON] . На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та в повному обсязі проаналізувавши всі обставини справи, належність та допустимість доказів, вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом України. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом України. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] являються батьками [PERSON] , [INFO] /а.с. 6/. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. Згідно рішення Іванківського районного суду Київської області від 10.08.2016 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] /а.с. 7, 8/. Відповідно до рішення Іванківського районного суду Київської області від 14.11.2016 року стягнуто аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина, [PERSON] , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходів) відповідача, щомісяця, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви - 21 жовтня 2016 року, до повноліття дитини /а.с. 9/. З довідки №63 від 27.02.2024 року, виданої виконкомом Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області, слідує, що [PERSON] проживає разом з [PERSON] (мати) та [PERSON] (син) /а.с. 10/. З довідки №62 від 27.02.2024 року, виданої виконкомом Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області, слідує, що [PERSON] перебуває на повному утриманні свого батька - [PERSON] /а.с. 11/. За місцем проживання та роботи [PERSON] характеризується позитивно /а.с. 12, 13/. [PERSON] за місцем навчання характеризується позитивно /а.с. 14, 15/. З листа Іванківського відділу державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області № 53289486 від 10.04.2024 року вбачається, що загальна сума заборгованості аліментів згідно виконавчого листа № 366/3074/16-ц, виданого 23.01.2017 року Іванківським районним судом Київської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина, [PERSON] - станом на 01.04.2024 року становить 100 101 грн. (сто тисяч сто одна гривня). Згідно акту обстеження житлово-побутових умов сім`ї від 27.02.2024 року [PERSON] та його сина, [PERSON] , - створені всі належні умови для проживання дитини, сім`я забезпечена всім необхідним для належних умов проживання та виховання неповнолітнього [PERSON] , 2009 р.н. /а.с. 17/. Вирішуючи даний позов, суд, згідно ст. 3 Конвенції про права дитини, ухваленої Резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989 р., ратифікованої Постановою ВРУ від 27.02.1991 р., приділяє першочергову увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Судом встановлено та не оспорюється сторонами, що відповідач [PERSON] не виконує покладених на неї законом обов`язків щодо виховання своєї дитини, а саме: безвідповідально ставиться до виконання батьківських обов`язків, не піклується про свою дитину, не цікавиться їх життям, що свідчить про дійсне ухилення її від виконання своїх обов`язків по вихованню до дитини. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. За змістом роз`яснень, викладених у п.п. 15, 16, 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто право на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, у т.ч. ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. У зв`язку з викладеними обставинами, 29 липня 2024 року Виконавчий комітет Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області прийняв рішення про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача щодо її дитини. Вирішуючи даний спір, суд враховує висновок органу опіки і піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , оскільки в Рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Суд погоджується з таким висновком, який є обґрунтований та відповідає іншим матеріалам справи. У справі встановлено, що відповідач від виконання своїх батьківських обов`язків щодо своєї дитини ухилилася. Відтак, пред`явлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах Закону і підлягають задоволенню. За таких обставин, суд приходить до переконання, що свідоме і тривале нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками щодо дитини є наслідком винної поведінки відповідача та є підставою для позбавлення її батьківських прав. Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З матеріалів справи слідує, що позивачем сплачений судовий збір в розмірі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок), який він просить стягнути з відповідача /а.с. 1/. Враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача та користь позивача понесені ним судові витрати в розмірі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок). На підставі ст.ст. 164 ч. 1 п. 2, 166 ч. 2, 167 СК України,

Outcome: approved