Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-14 00:00:00

03.09.2024 року ТОВ "Фінансова компанія "Ейс" звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що 03.07.2023 року між ТОВ «Качай гроші» та відповідачкою укладено договір кредитної лінії №00-8649229 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідно до умов договору, кредитодавець зобов`язався надати відповідачці кредит у національній валюті у вигляді кредитної лінії, у розмірі 7100,00 грн. на умовах, передбачених договором, а відповідачка зобов`язалася одержати та повернути кредит, сплатити відсотки за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Згідно умов договору відповідачці були перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 7100,00 грн. Відповідачка взяті на себе зобов`язання належним чином не виконувала, що створило заборгованість у розмірі 27577,50 грн., яка складається з наступного: 7455,00 грн. - заборгованість за кредитом, 20122,50 грн. - заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом. 18.12.2023 року ТОВ «Качай гроші» та позивач уклали договір факторингу № 18122023, у відповідності до умов якого TOB «Качай гроші» відступило TOB «Фінансова компанія «Ейс» за плату належні йому права вимоги, а TOB «Фінансова компанія «Ейс» прийняло належні TOB «Качай гроші» права вимоги до боржників, які вказані у реєстрі боржників, зокрема, до [PERSON] . Посилаючись викладене, ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» просила стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором №00-8649229 від 03.07.2023 року у розмірі 27577,50 грн., судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, просив розглянути справу в його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити їх повністю, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. В разі неявки відповідачки просив провести заочний розгляд справи. Відповідачка у визначений строк відзив до суду не направила, у судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, тому, у відповідності до ст.ст. 280, 281 ЦПК України, за заявою представника позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши письмові матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, суд приходить до слідуючого висновку. Як вбачається з матеріалів справи, 03.07.2023 року між ТОВ «Качай гроші» та [PERSON] укладено договір кредитної лінії №00-8649229 відповідно до якого відповідачка отримала кредит в розмірі 7100,00 грн. строком на 120 днів до 31.10.2023 року. Договором передбачений порядок нарахування та сплати відсотків за користування кредитом. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 00-8649229 від 03.07.2023 року, який складений ТОВ «Качай гроші» заборгованість відповідачки станом на 18.12.2023 року становить 27577,50 грн., яка складається з наступного: 7455,00 грн. - заборгованість за кредитом, 20122,50 грн. - заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом. 18.12.2023 року між TOB «Фінансова компанія «Ейс» та TOB «Качай гроші» було укладено договір факторингу № 18122023. Згідно Акту прийому-передачі реєстру прав вимог за договором факторингу № 18122023 від 18.12.2023 року TOB «Качай гроші» передало TOB «Фінансова компанія «Ейс» права вимоги, а TOB «Фінансова компанія «Ейс» прийняло належні TOB «Качай гроші» права вимоги до боржників, які вказані у реєстрі боржників. Згідно реєстру боржників, який є додатком № 1 до договору факторингу № 18122023 від 18.12.2023 року ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» набуло права грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором № 00-8649229 в розмірі 27577,50 грн., яка складається з наступного: 7455,00 грн. - заборгованість за кредитом, 20122,50 грн. - заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом. Розмір кредитної заборгованості та її складові відповідачка не спростувала. Так, за змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами, а в ч.1ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частини 1-3 статті 12 ЦПК України). Оскільки, належним чином повідомлена про дату слухання справи відповідачка відзиву на позов та доказів на його підтвердження, суду не надала, враховуючи, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, оскільки збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду та кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (статті 12, 13 ЦПК України), суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. Також представником позивача заявлено вимогу про стягнення з відповідачки на користь позивача сплаченого судового збору в сумі 2422 грн. 40 коп. та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 6000 грн. Так, відповідно до ч.ч.1,3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, по в`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, і витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч.ч. 1-3 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним з: 1)складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3)обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи(частина 4 статті 137 ЦПК України). У разі задоволення позову судові витрати, в тому числі і витрати на правничу допомогу, покладаються на відповідача (пункт 2 частини 2 статті 141 ЦПК України). При вирішенні питання про розподіл судових витрат, в тому числі і витрат на правничу допомогу, суд, зокрема, враховує, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову (частина 3 статті 141 ЦПК України). На підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу надано акт прийому-передачі наданих послуг від 17.06.2024 року, із якого слідує, що позивачем сплачено 6000 грн. в рахунок витрат на професійну правничу допомогу. Суд вважає розрахунок витрат на правничу допомогу обґрунтованим, співмірним складності справи, витраченого адвокатом часу, обсягу наданих послуг і виконаних робіт. Враховуючи, що суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, то вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача 6000 грн. в рахунок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. Також підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідачки на його користь судових витрат у справі в сумі 2422 грн. 40 коп., так як, стягнення вказаних витрат передбачено ст. 141 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved