Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-13 00:00:00

[PERSON] 21 травня 2024 року звернулась до суду з позовом, у якому просила розірвати шлюб між нею і відповідачем. У обгрунтування заявлених вимог зазначила, що сторони уклали шлюб 16 жовтня 2021 року та є батьками неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , подружні відносини припинено з початку травня 2024 року, спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя та обов`язки, шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться, подальше збереження шлюбу є неможливим. Ухвалою Березанського районного суду Миколаївської області від 23 травня 2024 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матерілами. Представник позивачки адвокат Ільїн О.В. копію ухвали про відкриття провадження у справі отримав 27 травня 2024 року, про що свідчить довідка про доставку електронного документу в електронний кабінет, у встановлений судом строк клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін не надав (а.с.16). Представник відповідача адвокат Шевченко С.В. копію ухвали про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з доданими до неї документами отримав 27 травня 2024 року (а.с.17) та 29 травня 2024 року надав письмову заяву про надання строку для примирення. 20 червня 2024 року відповідно до п.4 ч.1 ст 251, п.3 ч.1 ст. 253 ЦПК України судом задоволено заяву представника відповідача про надання строку для примирення, надано строк для примирення тривалістю три місяці, провадження у справі зупинено. 23 вересня 2024 року провадження у справі поновлено. 30 вересня 2024 року представник позивачки адвокат Ільїн О.В. надав до суду заяву, у якій зазначив що примирення між сторонами не відбулось, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити (а.с.28-29). Оскільки клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін не надійшло, відзиву від відповідача не надійшло, вжиті судом заходи до примирення сторін виявились безрезультатними, суд прийшов до висновку про можливість на підставі ч.13 ст.7, ч.5 ст.279 ЦПК України розгляду справи у порядку письмового провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами. З матеріалів справи вбачається, що сторони уклали шлюб 16 жовтня 2021 року (а.с.5 на звороті) та є батьками малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (а.с.8 на звороті). Статтями 51 Конституції України та 24 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушування жінки чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до частин третьої, четвертої статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Тому, зважаючи на взаємні відносини подружжя, та що в подальшому позивач не має наміру зберегти подружні відносини, тобто подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, суд вважає, що вказані обставини відповідно до ст.112 СК України є підставою для розірвання шлюбу. На підставі ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача сплачені ним судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved