Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-22 00:00:00

[PERSON] через свого представника адвоката Солоненка Б.М. (повноваження представника на а.с.34-35) звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Позовні вимоги мотивовані тим, що з листопада 2012 року по травень 2015 року [PERSON] проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] . За час спільного проживання у них народився син: [PERSON] , [INFO] . Реєстрація відомостей про батька дитини відбулася за заявою [PERSON] та [PERSON] , які не перебували і не перебувають у шлюбі між собою. На даний час дитина зареєстрована і проживає біля своєї матері - [PERSON] Утриманням та вихованням дитини займається виключно мати. Батько дитини - [PERSON] з дитиною не проживає, допомоги на утримання дитини не надає, ухиляється від участі в її утриманні, не займається вихованням дитини, не піклується про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, тобто неналежним чином виконує свої батьківські обов`язки. У зв`язку з цим позивач просила позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 21 серпня 2024 року позовну заяву було прийнято до розгляду судом та відкрито провадження у справі, до участі в справі залучений Орган опіки та піклування Мурованокуриловецької селищної ради Вінницької області. Ухвалою суду від 03 жовтня 2024 року у справі закрито підготовче провадження, а її призначено до судового розгляду по суті на 23 жовтня 2024 року. В судовому засіданні позивач та її представник адвокат Солоненко Б.М. позов підтримали, просили задовольнити. Позивач, зокрема пояснила, що вона протягом трьох років перебувала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем [PERSON] [INFO] у них народився син [PERSON] . Після народження сина вони ще рік з відповідачем проживали разом, а потім припинили стосунки. Після припинення спільного проживання, а це вже більше дев`яти років відповідач не цікавився дитиною, не допомагав в її утриманні, жодним чином не виказував своєї прихильності до дитини, не бажає спілкуватися з сином, ухиляється від участі в його утриманні, за весь цей час можливо два рази бачив сина, але дитина його не пам`ятає. Вона вже понад шість років проживає з іншим чоловіком, дитина вважає його своїм батьком, він проявляє батьківське піклування про дитину. Просить задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що позивачка після того як вони припинили стосунки перешкоджала йому зустрічатись і спілкуватись з сином. Коли він приходив до дитини казала, що дитина спить. Аліменти на утримання дитини він не сплачує, бо не бачиться з сином. Просив в позові відмовити. Представник третьої особи - органу опіки та піклування Мурованокуриловецької селищної ради Мельник Н.А. підтримала висновок органу опіки та піклування Мурованокуриловецької селищної ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . При цьому зазначила, що в лютому місяці цього року батько був на комісії з питань захисту прав дитини, де йому було роз`яснено право звернутися до органу опіки та піклування із заявою про визначення способу його участі у вихованні та спілкуванні з дитино. Однак протягом цього часу батько не звертався до комісії з будь-яким заявами, не вживав будь яких дій для відновлення стосунків з дитиною. Вважає, що відповідач свідомо тривалий час ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню свого малолітнього сина. Вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню. Так, встановленим фактам відповідають правовідносини, які витікають з прав та обов`язків батьків та дітей, що регулюються Сімейним кодексом України. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Згідно з ч. ч. 1, 2, 3 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою покладення на них відповідальності. Статтею 157 СК України передбачено, що той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14 травня 2014 року (а.с.12). [PERSON] та [PERSON] в шлюбі не перебували і не перебувають. Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення змін до актового запису цивільного стану (№ витягу 00044228476, дата формування - 26.03.2024), відомості про батька дитини [PERSON] внесені на підставі спільної заяви батьків [PERSON] та [PERSON] про визнання батьківства №2 від 14.05.2014. Дитина [PERSON] зареєстрований та проживає разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] (а.с.17,18). Відповідач проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] (а.с.23). Згідно виконавчого листа, виданого 25.09.2015 року у справі №139/684/15-ц, з відповідача на користь позивача на утримання сина [PERSON] стягуються аліменти в розмірі частини його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 19.08.2015 року і до досягнення дитиною повноліття. З досліджених судом доказів встановлено, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно малолітнього сина, не бере участі у його вихованні та утриманні, не піклується про фізичний, духовний і моральний розвиток дитини, проживає окремо, син проживає разом з матір`ю та знаходиться на її повному утриманні і вихованні. Підтвердженням свідомого нехтування відповідачем обов`язками про піклування та виховання сина є зокрема, характеристика учня 4 класу гімназії села Бахтин [PERSON] , [INFO] , відповідно до якої батько [PERSON] не бере участі у вихованні сина, не приїжджає та не цікавиться його життям (а.с.26); Акт перевірки матеріально-побутових умов [PERSON] від 21 лютого 2024 року, згідно якого остання у будинку по [ADDRESS] проживає разом із своїм співмешканцем [PERSON] та спільно утримують та виховують [PERSON] . Дитина батька не пам`ятає, не знає, не спілкується з ним (а.с.29); Довідка про неотримання аліментів від 14.02.2024 №1066 видана Мурованокуриловецьким відділом державної виконавчої служби у Могилів-Подільському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) (а.с.19); Інформація з Єдиного реєстру боржників (а.с.20); роздруківка результатів пошуку виконавчих проваджень в АСВП від 30.07.2024 (а.с.21) відповідно до яких [PERSON] ухиляється від сплати аліментів, на виклики до відділу ДВС не являється, квитанції про сплату аліментів до відділу не надаються, має заборгованість по сплаті аліментів з урахуванням штрафу 205070,93 грн. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Мурованокуриловецької селищної ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету селищної ради від 29 лютого 2024 року, визнано доцільним в інтересах малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] позбавити батька [PERSON] , [INFO] , батьківських прав (а.с.31-32). Згідно ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона (він) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню до своєї дитини. Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», факт ухилення батька (матері) від виховання та утримання дітей може бути підтверджений письмовими доказами (актами, листами тощо), а також показаннями свідків. Відповідно до п. 16 зазначеної постанови, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Враховуючи наведені обставини, суд прийшов до висновку, що відповідач [PERSON] протягом тривалого часу ухиляється від свого батьківського обов`язку по вихованню сина, не спілкується з ним, не піклується про його фізичний та духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, не цікавиться ним та не проявляє до нього належної турботи, не забезпечує матеріально, що негативно впливає на його розвиток як на складову виховання. Відповідач не надав належних та допустимих доказів про бажання змінити своє ставлення до дитини, ставлення до виконання ним батьківських обов`язків, з часу перебування справи у суді з 01.08.2024 жодних активних дій направлених на відновлення стосунків з сином не проявляв, не вжив заходів для виконання своїх батьківських обов`язків, продовживши нехтувати ними. Бажання батька дитини не позбавляти його батьківських прав не може вважатися проявом батьківського піклування, бажання брати участь у вихованні дитини, виконувати батьківські обов`язки. Посилання відповідача на те, що позивачка постійно перешкоджає йому зустрічатись і спілкуватись з сином, суд вважає безпідставними, оскільки матеріали справи не містять будь-яких належних та допустимих доказів того, що відповідач намагався брати участь у вихованні сина, вимагав побачень з ним, звертався до відповідних органів, тощо. Вищенаведені фактори суд розцінює як винну поведінку батька по відношенню до сина, як свідоме нехтування своїми обов`язками і байдужість до долі дитини, тому [PERSON] необхідно позбавити батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] . При цьому, суд роз`яснює, що відповідно до вимог ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Також суд зазначає, що згідно вимог ст.169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Щодо вирішення питання про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне. У позовній заяві та в судовому засіданні представник позивача адвокат Солоненко Б.М. просив стягнути із [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу, розрахунок яких буде ним наданий відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 1211 гривень 20 копійок сплаченого останньою судового збору.

Outcome: approved