Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-13 00:00:00

Представник позивача Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний банк" Киричук Галина Миколаївна звернулася до суду з позовною заявою, поданою через систему "електронний суд" до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. Свій позов обґрунтовує тим, що 25 листопада 2022 року між АТ "Перший Український Міжнародний банк" та [PERSON] укладено кредитний договір № 1010815241, відповідно до якого відповідач отримала кредит у сумі 119\~802,70 грн. Відповідач належним чином не виконала взяті на себе зобов`язання за договором, кредит у встановлений строк не повернула. Заборгованість відповідача перед АТ "Перший Український Міжнародний банк" станом на 31.03.2024 року становить 130\~532,04 грн., з яких 108\~339,17 грн. заборгованість за кредитом; 10,05 грн. заборгованість процентами; 22\~182,82 грн. заборгованість за комісією. Враховуючи вищевикладене, просить суд стягнути з [PERSON] на користь Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний банк" заборгованість за кредитним договором у розмірі 130\~532,04 грн, та судові витрати, по сплаті судового збору у розмірі 2\~422,40 грн. Ухвалою судді від 04 червня 2024 року постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та запропоновано відповідачу подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання цієї ухвали. Станом на 14 жовтня 2024 року відзив на позов від відповідача до Луцького міськрайонного суду Волинської області не надійшов. В судове засідання представник позивача не з`явилася , в прохальній частині позовної заяви представник позивача [PERSON] просить розгляд справи проводити без участі представника Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний банк". Не заперечує проти заочного розгляду справи, просить позовні вимоги задовольнити. Від представника відповідача [PERSON] адвоката Столярука В.В. надійшла заява, в якій просить розгляд справи проводити за його відсутності. У відповідності до вимог ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з`ясувавши обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з положеннями ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 25 листопада 2022 року [PERSON] підписала ( за допомогою електронного підпису) Заяву № 1010815241 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, якою підтвердила, що приймає Публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка розміщена на сайті АТ «ПУМБ» pumb.ua, в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть бути надані в процесі обслуговування (з урахуванням усіх змін), і погоджується, що може обрати будь-які передбачені ДКБО послуги,в тому числі через дистанційні канали обслуговування (за наявності технічної можливості у банку) (а.с.10-зворот,11). Сторонами був підписаний Паспорт споживчого кредиту та погоджено наступні умови: сума кредиту 119\~802,70 грн..; строк кредитування 48 місяців; фіксована процентна ставка - 0,01 % річних; щомісячна комісія за обслуговування кредиту 1.4 % від суми кредиту, якай видається. Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом 200\~334,53 грн., реальна процентна ставка 31,859 % річних (а.с.12). Пунктом 5 визначено порядок повернення кредиту та наведено відповідний графік. Також, у п. 6 передбачено умови застосування штрафу. В матеріалах справи міститься копія платіжної інструкції № TR.61611669.53064.25578 від 25 листопада 2022 року, що підтверджує надання кредитних коштів [PERSON] по договору № 1010815241 від 25 листопада 2022 року, та відповідає способу надання споживчого кредиту, що був обраний нею при підписанні заяви (а.с. 23). Крім того, стороною позивача надано виписку за період з 25.11.2022 року по 31.03.2024 року по картковому рахунку відповідача, яка наряду з іншими доказами підтверджує рух коштів, в тому числі щодо погашення кредиту, формування суми заборгованості, наявність якої за численними висновками Верховного Суду є належним та допустимим доказом щодо заборгованості за укладеним кредитним договором (зокрема, справа № 554/4300/16-ц). Разом з тим, з позовної заяви вбачається, що відповідачем не виконувалися належним чином умови укладеного між сторонами договору, в результаті чого у неї виникла заборгованість перед позивачем, яка станом на\~ 31.03.2024 року становить 130\~532,04 грн., з яких 108\~339,17 грн. заборгованість за кредитом; 10,05 грн. заборгованість процентами; 22\~182,82 грн. заборгованість за комісією. (а.с. 24-зворот). Здійснений позивачем розрахунок заборгованості та визначений розмір заборгованості відповідачем не заперечувався та не спростований. Згідно ч.1\~ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Положеннями ч. 1 ст. 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За правилами ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії (ч.ч. 1, 2 ст. 640 ЦК України). У відповідності до 1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Так, згідно положень ст. 1046 цього Кодексу договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч. 1 ст. 509 ЦК України). Правилами ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 536 цього Кодексу за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). За положеннями ч. 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. [PERSON] , не виконуючи умови договору шляхом не сплати коштів у встановлений строк, порушила вимоги ст. 530 ЦК України. У відповідності до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідач вказані обставини жодним чином не оспорив та не спростував. Правилами ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом, процентами, є правомірними та підлягають задоволенню. На підставі викладеного, враховуючи, що на час розгляду справи судом сума заборгованості позичальником не сплачена та матеріали справи не містять доказів того, що відповідачем здійснено заходи по погашенню заборгованості, суд приходить до висновку, що з [PERSON] на користь Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний банк"слід стягнути заборгованості за кредитним договором в розмірі 108\~349,22 грн., з яких 108\~339,17 грн. - заборгованість за кредитом; 10,05 грн. заборгованість за процентами. Натомість щодо стягнення заборгованості по комісії за обслуговування кредиту суд вважає за необхідне зазначити наступне. Законом України «Про споживче кредитування», який вступив в дію 10.06.2017 року, безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. При цьому, у відповідно до ч. 1, 2 ст. 11 вказаного Закону після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Умови договору, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Так, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 13.07.2022 року (справа № 496/3134/19) відступила від висновків, викладених у постановах ВС від 01.04.2020 року в справі № 583/3343/19 та від 15.03.2021 року в справі № 361/392/20, та прийшла до висновку, що боржник за договором споживчого кредитування може один раз на місяць безоплатно отримувати від банку інформацію про стан кредитної заборгованості. Тож банк не має права передбачати в умовах договору щомісячну плату за такі послуги. ВП ВС констатувала, що Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації. Проаналізувавши норми законодавства, ВП ВС зауважила, що комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше ніж один раз на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10.06.2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин 1, 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування». Врахувавши те, що в оспореному договорі встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, ВП ВС вказала, що пункти договору щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту щомісячно в терміни та у розмірах, визначених графіком щомісячних платежів за кредитним договором, є нікчемними. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено правомірності стягнення з відповідача передбаченої умовами договору комісії за обслуговування кредиту, оскільки з тексту позовної заяви взагалі не випливає і зміст вказаної послуги, і обґрунтованість встановлення плати за її надання відповідно до Закону України «Про споживче кредитування». З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково. З урахуванням часткового задоволення позову відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача також підлягає судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду, пропорційно задоволеним вимогам. Згідно платіжної інструкції №469 від 16.05.2024 року, позивачем було сплачено судовий збір у сумі 2\~422 грн. 40 коп. Враховуючи, що позовні вимоги задоволено частково, понесені позивачем витрати на сплату судового збору необхідно стягнути пропорційно до задоволених позовних вимог в сумі 2\~010,73 гривень, виходячи з розрахунку: 108\~349,22 грн. (розмір задоволених позовних вимог) х 2\~422 грн. 40 коп. (сума сплаченого судового збору) / 130\~532,04 грн. (розмір заявлених позовних вимог).

Outcome: partial