Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-23 00:00:00

20.09.2024 року до Фрунзенського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 20 січня 2001 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції, актовий запис №21. Позивач в обґрунтування своїх вимог за позовом зазначила, що вони з відповідачем знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 20 січня 2001 року. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя між сторонами не склалось, з причин різності характерів та вподобань, втрачено почуття поваги та любові один до одного. Позивач вважає, що збереження родини не є можливим, на примирення вона не згодна, тому просила розірвати шлюб.\~\~Спору про поділ майна на теперішній час сторони не мають. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 23.09.2024 року відкрито спрощене провадження та призначено судове засідання. У судове\~засідання позивач\~ [PERSON] \~не з`явилась,\~представник позивача\~надав заяву,\~в якій\~ просив розглянути\~справу за\~їх відсутності,\~позовні вимоги\~підтримав та\~просив розірвати\~шлюб. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, повідомлявся про час та місце слухання справи належним чином, причини неявки суду невідомі, відзиву, заперечень до суду подано не було. Таким чином, суд вважає, що відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомив, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 4\~ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ч. 2 ст. 43 ЦПК України відповідач зобов`язаний добросовісно здійснювати процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що відповідно до принципу юридичної визначеності, як складової частини конституційного принципу верховенства права, зобов`язує відповідача самостійно цікавитися перебігом розгляду судом пред`явленого до нього позову. Тривала відсутність такого інтересу з боку відповідача свідчить про його небажання захищати свої процесуальні права. Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та, зі згоди позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив наступні обставини. [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 20 січня 2001 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції, актовий запис №21. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Судом встановлено, що сторони шлюбні відносини не підтримують, мають різні погляди на сімейне, спільне життя та ведення спільного господарства. Відповідно до ч. 1\~ст. 21 Сімейного кодексу України\~шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів громадянського стану. Частина перша\~ст. 24 СК України\~встановлює, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3\~ст. 105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. За\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею\~113 СК України\~передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач при реєстрації шлюбу прізвище змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Клопотань про повернення дошлюбного прізвища не заявляла. З урахуванням наведеного, суд вважає необхідним шлюб між сторонами розірвати, так як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved