Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-20 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з вказаною заявою про визнання особи недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна. В обґрунтування своєї заяви вказує, що його мати [PERSON] на теперішній час мешкає разом із ним однією сім`єю. Мати заявника за станом здоров`я є хронічно невиліковною хворою, яка не може самостійно пересуватись, обслуговуватись, потребує постійного стороннього догляду. [PERSON] протягом багатьох років страждає різними хворобами, має стійкі порушення роботи серця, що підтверджується доданими до заяви медичними документами, висновками та епікризами. Заявник вказує, що останні декілька років мати не може самостійно пересуватись, відчуває постійні болі, скаржиться на нестерпні болі по всьому організму. Стан її значно погіршився з початком збройної агресії та з початком бойових дій в Донецькій області. Мати заявника постійно слідкувала за новинами, за перебігом бойових дій та дуже переживала з цього приводу, на цьому підґрунті в неї дуже погіршився психічний стан. Деякий період часу заявник став помічати, що поведінка матері змінилася, вона стала агресивною та підозрілою, почала всього боятись, боялася спати, тривалий час взагалі не спала, не хотіла приймати ліки. Потім вона почала казати, що бачить на балконі сторонніх людей. Він зрозумів, що в матері відбувається психічний розлад, але відвести її до лікаря було неможливо, оскільки вона ледве пересувається до вбиральні. Заявник звернувся з цього приводу до лікаря психіатра за допомогою, щоб призначили його матері якісь ліки, але лікар сказав, що для цього необхідно тільки її присутність і заява від неї про згоду на лікування у лікаря психіатра. Він відповів, що це неможливо, оскільки мати не може за своїм фізичним станом прибути на прийом до лікаря бо вона не ходить, а також вона не надасть згоду на її лікування у психіатра. Заявник обґрунтовує, що психічний стан матері став погіршуватись. Вона підозрює, що за нею стежать, також вона запевняє, що хтось стежить і за ним, не відпускає його від себе, не випускає з квартири. Із того, що вона каже, він розуміє, що в неї галюцинації. Заявник вимушений за нею постійно доглядати, оскільки побоюється, що мати може нашкодити собі, або в квартирі з комунікаціями. Заявник слідкує за режимом лікування та харчування матері, оскільки вона сама не спроможна впоратися за собою. В теперішній час за місцем їх мешкання оголошена примусова евакуація у зв`язку з постійними обстрілами та загрозою захоплення міста і заявник давно вже має бажання виїхати в безпечне місто, сам він не може виїхати, оскільки не може залишити матір, але ж і забрати її не може, оскільки транспортувати її необхідно на велику відстань, а вона не розуміє, що відбувається, не усвідомлює взагалі події, тому він не знає, як вона себе поводитиме під час дороги і які наслідки можуть з цього бути. Щоб вивезти матір в безпечне місце та належним чином її влаштувати, йому необхідно встановити над нею опіку. За таких обставин заявник вимушений звернутися до суду та просить призначити його опікуном над своєю матір`ю, оскільки іншого виходу в нього немає, щоб супроводжувати її в безпечне місце та влаштувати її належним чином в іншому місті та продовжувати доглядати за нею. Заявник та представник заінтересованої особи не з`явилися в судове засідання, про місце та час розгляду справи повідомлені належним чином. У відповідності до ч. 2 ст.197\~ЦПК\~України в зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши та оцінивши в сукупності докази по справі, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню із таких підстав. В судовому засіданні були досліджені надані заявником медичні документи його матері, медичні висновки та записи амбулаторної карти. З`ясувавши обставини справи та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. Згідно ч. 1 ст.\~39\~ЦК\~України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Встановлення опіки урегульовано ст. ст.\~60,\~63 ЦК України. У відповідності до ч. 1 ст.55 Цивільного Кодексу України, опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Статтею 1 Закону України "Про реабілітацію інвалідів в Україні" визначено, що обмеження життєдіяльності - це помірно виражена, виражена або значно виражена втрата особою внаслідок захворювання, травми (її наслідків) або вроджених вад здатності до самообслуговування пересування, орієнтації, контролю своєї поведінки, спілкування, навчання, виконання трудової діяльності нарівні з іншими громадянами. Постійний сторонній догляд вид догляду, яким забезпечуються інваліди із вираженими порушеннями в організмі, зумовленими професійними та загальними захворюваннями, травмами, що призводять до значного обмеження життєдіяльності, надзвичайною залежністю від постійного догляду, допомоги або нагляду інших осіб, неспроможні до самообслуговування ( не можуть самостійно приймати їжу, забезпечувати гігієнічні потреби, потребують допомоги на прогулянках). Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Відповідно до ст.41 ЦК України, над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Відповідно до ч. 1 ст. 241 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею опіку і, за поданням органу опіки та піклування, призначає їй опікуна. Ухвалюючи рішення від \~24 жовтня 1979 року у справі\~Винтерверп (Winterwerp) проти Нідерландів Європейський Суд виходив із того, що у справах осіб, що страждають психічним розладом, національні суди володіють\~певною свободою розсуду, наприклад, вони можуть застосовувати процесуальні заходи для забезпечення належного відправлення правосуддя, захисту здоров`я відповідної особи тощо, які, проте, не повинні зачіпати саму сутність права особи на справедливий судовий розгляд. Заявник зазначає, що його мати страждає на психічний розлад та не може усвідомлювати своїх дій. Він побоюється, що мати може заподіяти шкоду іншим особам та їх майну та готовий взяти відповідальність за її дії. Досліджені докази свідчать про можливість призначення заявника її опікуном.

Outcome: approved