Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-16 00:00:00

Представник Акціонерного товариства\~Комерційний банк\~«ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Заяву №б/н від 20.02.2014 року. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач під час укладення договору шляхом підписання відповідної заяви ознайомилась з Умовами та Правилами надання банківських послуг. Банк виконав свої зобов`язання за договором у повному обсязі, надавши відповідачу кредит шляхом відкриття карткового рахунку із встановленим кредитним лімітом, котрий у подальшому було збільшено. Відповідач належним чином не виконує взяті на себе зобов`язання, внаслідок чого станом на 28.05.2023 року утворилась заборгованість у розмірі 48566,72 грн., яка складається із заборгованості за кредитом\~45473,28 грн., заборгованості за відсотками за користування кредитом 3093,44 грн. На підставі викладеного, позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь заборгованість у розмірі 48566,72 грн станом на 28.05.2023 року та судовий збір у розмірі 2684,00 грн. Ухвалою суду від 10.11.2023 року відкрито провадження за справою та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 "Про введення воєнного стану в Україні", у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року станом на 30 діб, строк дії якого в подальшому продовжувався відповідними Указами Президента Україна та триває й на теперішній час. Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 від 23.12.2022, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 23 грудня 2022 року за № 1668/39004 (зі змінами), затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією. До вказаного Переліку тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України входить м. Генічеськ, Херсонської області. Місце реєстрації відповідача у справі відповідно до відповіді на запит відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб департаменту адміністративних послуг Херсонської міської ради: Херсонська область, м. Генічеськ, вул. Гоголя, буд. 15, що відноситься до тимчасово окупованої Російською Федерацією території України. Отже у відділень Укрпошти відсутні можливості доставки пошти відповідачу у м. Генічеськ, Херсонської області. Порядок повідомлення осіб, що знаходяться на тимчасово окупованій території врегульовано нормами ст.121 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України". Відповідно до частини першої статті 121 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" якщо остання відома адреса місця проживання (перебування), місцезнаходження чи місця роботи учасників справи знаходиться на тимчасово окупованій території, суд викликає або повідомляє учасників справи, які не мають офіційної електронної адреси, про дату, час і місце першого судового засідання у справі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за двадцять днів до дати відповідного судового засідання. Суд викликає або повідомляє таких учасників справи про дату, час і місце інших судових засідань чи про вчинення відповідної процесуальної дії через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання або вчинення відповідної процесуальної дії. З опублікуванням такого оголошення відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. На підставі викладеного, повідомлення судом відповідача [PERSON] про розгляд справи слід здійснювати через оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України. В судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримав та просив розглянути справу без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи була неодноразово повідомлена у встановленому законом порядку, а саме шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-порталі «Судова влада України». Будь яких заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило, відзив не подавала. За наявності умов, визначених у ч. 1 ст.280 ЦПК України, а саме: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не надав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи. Зважаючи на те, що сторони за справою в судове засідання не з`явились, відповідно до частини 2 статті 247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Заяву №б/н від 20.02.2014 року, згідно з якою Банк надав позичальнику кредит у вигляді встановленого початкового кредитного ліміту на картковий рахунок, у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 55000,00 грн., що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п. 2.1.1.2.3 Договору, на підставі яких відповідач при укладенні Договору дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Згідно заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, [PERSON] підтвердила своїм підписом, що вона згодна з тим, що дана заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку становлять між нею та банком Договір про надання банківських послуг. Також, заявою відповідача підтверджується той факт, що вона була повністю проінформована про умови кредитування в АТ КБ «Приватбанк», які були надані їй для ознайомлення в письмовій формі, що також підтверджується копією паспорту споживчого кредиту. При укладанні договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. 14.06.2018 року відбулась державна реєстрація та змінено повне та скорочене найменування позивача з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (скорочена назва ПАТ КБ «Приватбанк») на Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (скорочена назва АТ КБ «Приватбанк»). Згідно зі\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша\~ст.1055 ЦК України). За змістом\~ст. 207 ЦПК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За частиною першою\~ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до частини першої\~ст.628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (ст.638 ЦК України). Згідно зі\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.2\~ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів, належних йому відповідно до\~ст. 1048 цього Кодексу. Частиною 1\~статті 1054 ЦК України\~передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідач належним чином не виконувала свої зобов`язання, у зв`язку з чим станом на 28.05.2023 виникла заборгованість за договором. Згідно з наданим розрахунком заборгованості за договором №б/н від 20.02.2014 року, заборгованість становить 48566,72 грн., яка складається із заборгованості за кредитом\~45473,28 грн., заборгованості за відсотками за користування кредитом 3093,44 грн. Доказів щодо неправильності складеного Банком розрахунку заборгованості\~за кредитним договором відповідачем, яка належним чином повідомлялася судом про дату, час та місце розгляду справи, до суду не надано. Інший розрахунок заборгованості, суду не представлено. Отже, виходячи з таких встановлених принципів цивільного судочинства, як змагальність та диспозитивність, що передбачені ст.\~12,\~13 ЦПК України, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами, суд, оцінюючи докази окремо кожний та в їх сукупності,\~приходить до висновку про належність та допустимість представленого Банком на обґрунтування вимог розрахунку заборгованості. Питання розподілу судових витрат у частині витрат по сплаті судового збору слід вирішити відповідно до положень\~ст. 141 ЦПК України, якими, крім іншого, передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, на підставі чого, враховуючи що позов задоволено повністю, - суд дійшов висновку, що судові витрати, що складаються з судового збору, сплаченого позивачем у розмірі 2684,00\~\~грн., слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved