Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-22 00:00:00

03 вересня 2024 року до Київського районного суду м. Харкова за підсудністю з Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 29 січня 2021 року Соборним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про що складено актовий запис № 52, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . В обґрунтування своїх вимог [PERSON] посилається на постійні конфлікти з чоловіком через глибокі розходження у поглядах на сімейне життя, втрату любові та поваги одне до одного, взаємної допомоги та підтримки. Після призову відповідача на військову службу сімейні стосунки ще погіршилися і збереження шлюбу стало неможливим. Як зазначає позивачка, фактично вони перестали буди родиною, не проживають разом і не ведуть спільного господарства з травня 2024 року. Від шлюбу дітей немає. Ухвалою від 06 вересня 2024 року Київський районний суд м. Харкова відкрив провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. У судове засідання позивачка не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Подала до суду заяву, у якій просить прийняти рішення про розірвання шлюбу без її участі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Подав до суду заяву, у якій визнав позов і просить прийняти рішення про розірвання шлюбу без його участі. Оскільки у судове засідання не з`явилися всі учасники справи, відповідно до вимог ч. ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає повному задоволенню з таких підстав. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 29 січня 2021 року Соборним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно -Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про що складено актовий запис № 52, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] ( а. с. 16). Дітей у шлюбі немає. Судом встановлено, що родинні стосунки між сторонами припинені у зв`язку з суттєвими розбіжностями у світогляді, зокрема поглядах на сімейне життя. Зумовлені зазначеним численні конфлікти призвели до втрати сторонами любові та поваги одне до одного, взаємної допомоги та підтримки. Після призову [PERSON] на військову службу стосунки між чоловіком і дружиною ще погіршилися, збереження сім`ї сторони вважають неможливим і недоцільним, у зв`язку з чим вживати заходів для цього не бажають. Фактично сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки з травня 2024 року і спільного господарства не ведуть. Відповідно до ст. 51 Конституції України і ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування до шлюбу не допускається. У частині 3 ст. 56 СК України закріплено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження або припинення згідно з частиною 4 цієї ж статті є неприпустимим як порушення права дружини і чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають суттєве значення. Враховуючи викладене суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу між сторонами є неможливим і суперечитиме інтересам [PERSON] та [PERSON] . З огляду на зазначене позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить з такого. Зазначені вище витрати у даній справі складаються лише з суми судового збору, сплаченого позивачкою у розмірі 1 211 грн. 20 коп. (а. с. 17). Як унормовано ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову або визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні на підставі ч. 1 ст. 142 цього Кодексу у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову До початку розгляду справи по суті [PERSON] визнав позов, про що зазначив у своїй заяві. З урахуванням такої позиції відповідача і обставин справи суд задовольняє позов у повному обсязі. Виходячи з наведеного суд вважає за необхідне повернути позивачці з державного бюджету 50 відсотків сплаченого судового збору, що становить, 605 грн. 60 коп., а 50 відсотків, що становить 605 грн. 60 коп., - стягнути на її користь з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved