Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-20 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому, з урахуванням зміни предмету позову, просить суд: визначити [PERSON] додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері - [PERSON] , яка померла [INFO] , тривалістю один місяць з дня набрання рішенням законної сили. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач вказав про те, що [INFO] померла [PERSON] , яка є його матір`ю. Окрім нього, спадкоємцем за законом першої черги є чоловік його матері - [PERSON] . Унаслідок смерті матері відкрилася спадщина, що складається з квартири за адресою [ADDRESS] . Після початку повномасштабного вторгнення російської федерації 24.02.2022 дізнався, що згідно з п. З постанови Кабінету Міністрів України (далі - КМУ) № 164 «Про деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» від 28.02.2022, на час воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється. Будучи впевненим, що дана норма є чинною і зможе прийняти спадщину після закінчення воєнного стану, а також у зв`язку з тим, що дану інформацію підтвердив нотаріус під час консультації, 29.10.2022 виїхав за межі України до своєї сім`ї. Проте, через деякий час після виїзду за кордон стало відомо, що Постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2022 № 719 до п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» були внесені зміни, відповідно до яких перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. У зв`язку із непередбачуваністю чинного законодавства, значною частотою зміни положення відповідної норми та невірно наданою нотаріусом інформацією на момент виїзду за межі України щодо чинності норми, передбаченої п. 3 постанови КМУ № 164 «Про деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» від 28.02.2022 в редакції від 06.03.2022, ним було пропущено строк для подання заяви про прийняття спадщини. Оскільки відповідні положення закону щодо перебігу строку для прийняття спадщини були суперечливими, і протягом відведеного для прийняття спадщини періоду часу декілька разів кардинально змінювалися таким чином, що були непередбачуваними для позивача та мали своїм наслідком пропущення строку для подачі заяви про прийняття спадщини, наявні підстави для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 02.02.2024 відкрито провадження у вказаній цивільній справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання з повідомлення учасників справи. Сторонам роз`яснено процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки. Копію вказаної ухвали суду разом з копією позовної заяви з додатками відповідачем отримано не було, а конверт повернувся до суду із відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання». Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 08.04.2024 залучено до участі у справі у якості співвідповідача - Київську міську раду, у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гоменюк Олени Миколаївни та витребувано докази. 23.05.2024 до суду від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гоменюк Олени Миколаївни надійшла копія спадкової справи № 4/2024 після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , заведену 01.04.2024 на виконання ухвали від 08.04.2024. 09.07.2024 до суду від відповідача [PERSON] надійшла заява про визнання позову зі зміненим предметом позову відповідачем. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 09.07.2024 прийнято в межах розгляду цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] , Київської міської ради, третя особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гоменюк Олена Миколаївна, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини заяву про зміну предмета позову, роз`яснено учасникам справи їх право подати заяви по суті справи та визначено відповідні процесуальні строки; відкладено підготовче судове засідання на 03.09.2024 на 10:30 год. Будь-яких заяв по суті справи від учасників справи не надійшло. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 03.09.2024 закрито підготовче провадження у цій цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті. При цьому, 03.09.2024 до суду від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у відсутність позивача та його представника, у якій останній позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі. Сторони у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін. Згідно з ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, доходить наступного. Як убачається з матеріалів справи, позивачем у справі є [PERSON] , [INFO] , відповідачем є [PERSON] , [INFO] (а.с. 9-11). [PERSON] народився [INFO] , батьками якого записані - [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , яке видане Дніпровським РАЦС м. Києва 07.08.1980 (а.с. 13). [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 01.06.1990, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , яке видане Ленінградським РАЦС м. Києва 01.06.1990 (а.с. 14). Наведене свідчить про те, що позивач є сином відповідача у справі, а померла [PERSON] приходилась позивачу матір`ю, відповідачу - дружиною. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , яке видане Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 29.01.2022 (а.с. 12). Згідно свідоцтва про право власності на житло від 23.01.2007, виданого Дніпровською районною у м. Києві державною адміністрацією, квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної, спільної сумісної власності [PERSON] та членам її сім`ї - [PERSON] та [PERSON] в рівних долях (а.с. 15-16). 01.04.2024 [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гоменюк О.М. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] , та входить до складу спадкового майна після смерті його матері [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с. 98). Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гоменюк О.М. заведено спадкову справу № 4/2024 щодо майна померлої [INFO] [PERSON] (а.с. 113). За час свого життя [PERSON] заповіту не склала, інші спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину після її смерті у Спадковому реєстрі не зареєстровані (а.с. 110-112). 01.04.2024 постановою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гоменюк О.М. постановлено відмовити [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом щодо майна [PERSON] , [INFO] , померлої [INFO] - квартири [ADDRESS] (а.с. 114-115). Суд, враховуючи наведене, беручи до уваги встановлені факти у сукупності, доходить наступного. Загальні положення про спадкування врегульовані Главою 84 Книги шостої Спадкове право Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. В основі спадкування за законом знаходиться принципі черговості, який полягає у встановленні пріоритету прав одних спадкоємців за законом перед іншими. Кожна черга - це визначене коло осіб, з урахуванням ступеня їх близькості спадкодавцеві, яке встановлене законом на підставі припущення про те, що спадкодавець залишив би своє майно найближчим родичам, членам сім`ї, утриманцям і (або) іншим родичам до шостого ступеня споріднення. За вимог ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.ст. 1220, 1222, 1270 Цивільного кодексу України). Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Так, відповідно до ч. 1 ст. 1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Відтак, з наведеного убачається, що позивач має право на спадщину за законом, після смерті його матері - [PERSON] оскільки є спадкоємцем за законом у першу чергу спадкування. При цьому, останній звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, про що ствердив у позовній заяві, однак у силу незалежних від нього обставин не змін оформити спадкових прав на майно, після смерті його матері - [PERSON] через зміни законодавства, що регулювали порядок прийняття спадщини у період воєнного стану та виїзд закордон через введення в Україні воєнного стану з 24.02.2022, що припав на дію в Україні воєнного стану. Натепер, строк для подання заяви про прийняття спадщини є пропущеним, що зумовлює звернення до суду із вимогами про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Так, Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який станом на день вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку не скасований. Відповідно до положень пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» (в редакції, чинній на момент відкриття спадщини) було зазначено, на час дії воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини зупиняється. У подальшому, до пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» були внесені зміни постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2022 № 719, відповідно до яких перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці, які діють донині. У той же час, з урахуванням змін у законодавстві та виїзду [PERSON] закордон з урахуванням воєнного стану в Україні, останній пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини, відтак просить визначити йому додатковий строк. Згідно з ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23.08.2017 № 6-1320цс17. Оцінка поважності причин пропуску строку прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 26.06.2019 у справі № 565/1145/17, від 17.10.2019 у справі № 766/14595/16, від 30.01.2020 у справі № 487/2375/18, від 31.01.2020 у справі № 450/1383/18, від 17.08.2023 у справі № 626/274/22. В силу ч. 1 ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 Цивільного кодексу України). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу) (ч. 1, 2 ст. 1220 Цивільного кодексу України). Відповідно до ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в абз. 6 п.24 постанови №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно з ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи вказані обставини, що стали підставою для пропуску позивачем встановленого строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , суд дійшов висновку про визнання поважними причин пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , у зв`язку з чим суд вважає обґрунтованим визначити позивачу - [PERSON] додатковий строк у один місяць, з дня набрання рішенням суду законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері позивача - [PERSON] , яка померла [INFO] . Крім того, відповідно до ч.1 ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Аналізуючи вищевикладені доводи в їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог та задоволення позову [PERSON] до [PERSON] , Київської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гоменюк Олена Миколаївна, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного та

Outcome: approved