Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-23 00:00:00

У травні 2024 року позивач звернулася до суду з указаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 20.12.2023 за адресою: м. Житомир, проспект Незалежності, 95 водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом Volvo, на дорозі, яка має чотири смуги руху в одному напрямку, під час перестроювання з третьої смуги, що вказує рух ліворуч, в другу смугу, що вказує рух прямо, здійснив наїзд на перешкоду, а саме транспортний засіб Volkswagen, д.н.з. [NUMBER] , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Богунського районного суду міста Житомира [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Оскільки відповідальність [PERSON] була застрахована у ПАТ «СК «УСГ» згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 13.09.2023, страховиком їй виплачено страхове відшкодування в розмірі 13554,58 грн, тоді як згідно висновку судового експерта [PERSON] № 3105 вартість як і відновлювального ремонту, так і матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Volkswagen, д.н.з. [NUMBER] , станом на 21.02.2024, внаслідок пошкодження його в ДТП 20.12.2023, становить 57157,63 грн. Тому позивач просить стягнути з відповідача на свою користь 43603,05 грн страхового відшкодування, 6500,00 грн судових витрат за проведення судової експертизи, й понесені нею судові витрати. Ухвалою судді Богунського районного суду міста Житомира Семенової Л.М. від 30.05.2023 прийнято позову заяву до розгляду, відкрито провадження в справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні. Відповідач направив до суду відзив на позовну заяву з викладеними в ньому запереченнями проти задоволення позову з посиланням на те, що 12.02.2024 уповноваженою особою ПАТ «СК «УСГ» був проведений огляд пошкодженого транспортного засобу Volkswagen Tiguan, д.н.з. [NUMBER] , та складено акт огляду транспортного засобу, на підставі чого було оформлено звіт про визначення вартості відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу № 156732 від 13.02.2024, за яким вартість відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням фізичного зносу складників становить 16754,58 грн. Полісом передбачено франшизу в розмірі 2000,00 грн. 15.02.2024 ПАТ «СК «УСГ», виходячи із звіту, на підставі заяви про страхове відшкодування було складено страховий акт № ОСЦВ-1432 і здійснено виплату позивачу страхового відшкодування в розмірі 13554,58 грн. Також, за змістом відзиву, при огляді транспортного засобу уповноваженою особою ПАТ «СК «УСГ» 12.02.2024 не було зафіксовано відсутності фрагментів диску заднього лівого колеса на жодній світлині, про що складено та підписано без зауважень позивачем відповідний акт. Однак це суперечить висновку експерта в частині необхідності заміни деталі, а саме 9551 диску колеса 3 л. Огляд судовим експертом Землюком В.В. проводився на замовлення позивача 21.02.2024, тобто через 8 днів після проведеного огляду 12.02.2024. За таких обставин пошкодження, на підставі яких експерт зробив висновок про необхідність заміни диска лівого колеса, а саме відсутність фрагмента, були отримані не під час вказаної вище ДТП. Відповідача не було повідомлено про час та місце огляду пошкодженого автомобіля, що ставить під сумнів об`єктивність та неупередженість висновку. А оскільки відповідачем виконано в повному обсязі свої зобов`язання за полісом, відсутні підстави для задоволення позову. У відповіді на відзив позивача зазначено про відповідність висновку експерта № 3105 транспортно-товарознавчої експертизи транспортного засобу вимогам чинного законодавства, зокрема, Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, експерт був попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок, він має відповідну фахову підготовку, а також висновок не суперечить іншим доказам у справі. На фото додатках висновку експерта наявне пошкодження у вигляді глибоких подряпин, відсутність фрагменту диску заднього лівого колесу, що спростовує доводи відповідача щодо такі пошкодження були отримані не під час даної ДТП. Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, в якій вказано про підтримання позовних вимог. У судове засідання представник відповідача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Враховуючи достатність матеріалів про спірні правовідносини, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників справи та їхніх представників. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи та матеріали справи № 295/17839/23 про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку.\- 20.12.2023 о 20 год. 20 хв. за адресою: м. Житомир, пр-кт Незалежності, 95, водій [PERSON] , керуючи т/з Volvo, д.н.з. [NUMBER] , на дорозі, яка має чотири смуги руху в одному напрямку, під час перестроювання з третьої смуги, яка вказує рух на ліво, в другу смугу, яка вказує рух прямо, здійснив наїзд на перешкоду, а саме т/з Volkswagen, д.н.з. [NUMBER] . Внаслідок ДТП т/з отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Зазначене встановлено постановою судді Богунського районного суду міста Житомира від 01.02.2024 в справі № 295/17839/23, яка набрала законної сили, та якою [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і на нього накладено стягнення у виді штрафу. Судом встановлено, що позивач є власницею транспортного засобу Volkswagen Tiguan, д.н.з. [NUMBER] , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , дата реєстрації - 12.02.2022. Оскільки на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (полісом) № ЕР-216795839 від 13.09.2023, за зверненням позивача та на підставі звіту про визначення вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу № 156732 від 13.02.2024, за яким вартість відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням фізичного зносу складників становить 18913,58 грн, а також страхового акту № ОСЦВ-142 від 15.02.2024, згідно якого страхове відшкодування позивачу визначено в розмірі 13554,58 грн, позивачу було виплачено 15.02.2024 страхове відшкодування в зазначеному розмірі. 26.02.2024 судовим експертом Землюком В.В. складено висновок експерта № 3105 транспортно-товарознавчої експертизи автомобіля Volkswagen Tiguan, д.н.з. [NUMBER] , яким визначено, що вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Volkswagen Tiguan, д.н.з. [NUMBER] , станом на 21.02.2024 внаслідок пошкодження його в ДТП, яка мала місце 20.12.2023, становить 57157,63 грн. Вартість відновлювального ремонту автомобіля Volkswagen Tiguan, д.н.з. [NUMBER] , станом на дату огляду 21.02.2024 становить 57157,63 грн. Ринкова вартість цього автомобіля технічним станом на момент перед ДТП, яка мала місце 20.12.2023, становить 985532,60 грн. 12.03.2024 представником позивача було направлено претензію до страховика з вимогою сплатити недоплачену суму страхового відшкодування в розмірі 43603,05 грн, на що листом від 11.04.2024 їй повідомлено про відсутність підстав для виплати страхового відшкодування, вказавши на правильність визначеної суми страхового відшкодування. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України). Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (ч. 3 ст. 13 ЦПК України). Згідно із практикою ЄСПЛ змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно приводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, з принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Відповідно до ч. 2 ст. 78, ч. ч. 1,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК України). При виборі\~і застосуванні\~норми права\~до спірних\~правовідносин суд\~враховує висновки\~щодо застосування\~відповідних норм\~права,\~викладені в\~постановах Верховного\~Суду (ч.\~4\~ст.\~263\~ЦПК України). За положеннями ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 979 ЦК України визначено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). Згідно ст. 17 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховики зобов`язані укладати договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (внутрішній договір страхування, міжнародний договір страхування, міжнародний договір «Зелена картка») відповідно до цього Закону та чинного законодавства України. В силу ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. За змістом Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (статті 9, 22- 31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров?ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов?язана зі смертю потерпілого. Відповідно до п. 34.4 ст. 34 Закону «Про обов`язкове страхування власників наземних транспортних засобів» для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти. У правовому висновку Верховного Суду, викладеному в постанові від 06.07.2028 в справі № 924/675/17 вказано, що звіт про оцінку транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму, що витрачена на відновлення транспортного засобу, а реальним підтвердженням виплати страхового відшкодування страхувальнику є платіжний документ про здійснення такої виплати. У разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди, заподіяної власнику транспортного засобу, суду необхідно виходити з фактичної суми, встановленої висновком судової авто-товарознавчої експертизи або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля. За положеннями ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, факт винуватості [PERSON] у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди є встановленим і доказуванню не підлягає. Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля Volvo, д.н.з. [NUMBER] , була застрахована на момент ДТП за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (полісом) № № ЕР-216795839 від 13.09.2023. Як убачається із звіту про визначення вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу № 156732 від 13.02.2024, складеного суб`єктом оціночної діяльності ФОП [PERSON] , вартість відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу становить 18913,58 грн. Натомість висновком судового експерта Землюка В.В. № 3105 транспортно-товарознавчої експертизи автомобіля Volkswagen Tiguan, д.н.з. [NUMBER] , від визначено інша вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Volkswagen Tiguan, д.н.з. [NUMBER] , станом на 21.02.2024 внаслідок пошкодження його в ДТП, яка мала місце 20.12.2023, у розмірі 57157,63 грн, що також є вартістю відновлювального ремонту автомобіля Volkswagen Tiguan, д.н.з. [NUMBER] , станом на дату огляду 21.02.2024. Такі суми розраховані експертом також з урахуванням фізичного зносу складників транспортного засобу. Враховуючи правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 06.07.2028 в справі № 924/675/17, на підтвердження розміру вартості відновлювального ремонту пошкодженого внаслідок ДТП належного позивачу автомобіля та розміру завданого їй матеріального збитку суд приймає до уваги висновок судового експерта Землюка В.В. № 3105 транспортно-товарознавчої експертизи автомобіля Volkswagen Tiguan, д.н.з. [NUMBER] при визначенні розміру страхового відшкодування, який не спростований стороною відповідача іншими рівноцінними доказами та є належним, допустимим і достовірним доказом розміру завданого позивачу матеріального збитку. Тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню різниця між визначеною експертом сумою та сплаченою їй відповідачем сумою страхового відшкодування, що становить 43603,05 грн, тобто (57157,63 грн 13554,58 грн = 43603,05 грн). Окрім того, суд стягує з відповідача 6500,00 грн понесених позивачем витрат за проведення експертизи, що підтверджено копією квитанції до платіжної інструкції від 21.02.2024 та копією акту прийому-передачі виконаної роботи № 3105 від 26.02.2024. На підставі ст. 141 ЦПК України, ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача належить стягнути на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 1211,20 грн за заявлену вимогу майнового характеру.

Outcome: approved