Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-14 00:00:00

12 вересня 2024 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом до Акціонерного товариства Криворізький залізорудний комбінат (далі АТ Кривбасзалізрудком), в обґрунтування якого вказав, що він протягом тривалого часу перебував у трудових відносин з підприємством відповідача, працював на посаді підземного машиніста бурової установки шахти Октябрська. 11 квітня 2024 року медичним висновком ЛЕК спеціалізованого профпатологічного закладу охорони здоров`я ДУ Український науково-дослідний інститут промислової медицини йому були встановлені професійні захворювання. Висновком МСЕК від 06 серпня 2024 року позивачу первинно було встановлено 65 % втрати професійної працездатності та ІІІ групу інвалідності. Внаслідок отриманих професійних захворювань позивача постійно турбує стійкий біль та обмеження рухів у шийному та поперековому відділах хреюта з іррадіацією у ліву руку та ногу, біль у плечових, ліктьових і колінних суглобах, обмеження рухв та хрускіт у них, заніміння кінцівок, задишка при незначному фізичному навантаженні. У зв`язку з поганим самопочуттям позивач змушений тривалий час проходити чисельні медичні огляди та обстеження, медико-соціальні експертні комісії, відновлювальні процедури і лікування.\~Внаслідок отриманих\~професійних захворювань\~було порушено\~та порушуються\~його нормальні\~життєві зв`язки,\~він позбавлений\~можливості реалізовувати\~свої звички\~та бажання,\~не має\~змоги належним\~чином слідкувати\~за побутом\~вдома,\~самостійно виконувати\~різні дії,\~які потребують\~фізичного навантаження\~у господарстві,\~що доводиться\~робити його\~близьким,\~що викликає\~неприхований осуд\~з боку\~оточуючих.\~Внаслідок зниження\~слуху він\~вимушений по\~декілька разів\~перепитувати співрозмовників,\~у зв`язку\~з чим\~почуваю себе\~ніяково.\~На даний\~час його\~самопочуття не\~поліпшується,\~негативні зміни\~в його\~житті є\~незворотними,\~усвідомлення чого,\~також завдає\~йому душевного\~болю та\~страждань. Позивач вважає, що професійні захворювання виникли внаслідок порушень норм охорони праці на підприємстві відповідача, у зв`язку із отриманими професійними захворюваннями йому заподіяна моральна шкода, розмір якої позивач оцінює в 461500 грн., яку просив стягнути з відповідача. Ухвалою суду від 16 вересня 2024 року судом відкрито провадження у справі та призначене розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Представник відповідача\~ адвокат\~Шатунов А.О.\~скористався правом\~надання відзиву\~в якому\~зазначив,\~що позивач протягом тривалого часу з березня 1998 року по квітень 2008 року працював в підземних, шкідливих і небезпечних умовах в АТ Суха Балка і вже потім з березня 2010 по квітень 2023 в АТ Кривбасзалізрудком, а тому під час роботи протягом майже 50% загального шкідливого стажу на нього діяли шкідливі і небезпечні фактори, від яких його не захистив інший роботодавець. Відповідач не повинен і не може нести відповідальність за нанесення шкоди здоров`ю позивача іншими особами і просить врахувати це врахувати при визначенні ступеня вини відповідача в нанесеній шкоди іншими особами. Позивач звільнявся з підприємства відповідача в 2023 році у зв`язку з виходом на пенсію за віком, а не у зв`язку з виявленою невідповідністю виконуваній роботі за станом здоров`я. Тому, є всі підстави ставити під сумнів посилання позивача на те, що у 2024 році, коли йому вперше встановлено втрату професійної працездатності внаслідок професійного захворювання, він переживав тривалі сильні страждання через погіршення стану його здоров`я, оскільки проходивши ретельний медичний огляд (при роботі в небезпечних і шкідливих умовах праці) він на здоров`я не скаржився, у лікарів не було зауважень до його стану здоров`я, він щороку визнавався придатним. Також, до акту розслідування причин виникнення професійного захворювання додано окрему думку, за якою відповідач, як роботодавець, не винен у виникненні професійних захворювань у позивача, оскільки умови праці в яких працював позивач, не створювалися АТ Кривбасзалізрудком, а є наслідком недосконалості технології розробки корисних копалин підземним способом, в результаті чого на робочому місці параметри шкідливих факторів перевищували гранично-допустимий рівень. Крім того, законодавчо допускається робота в умовах перевищення гігієнічних нормативів виробничого середовища за умови застосування засобів індивідуального захисту та колективного захисту, якими позивач на протязі всього часу роботи своєчасно забезпечувався. Позивач з власної волі працював у шкідливих умовах праці, взамін на отримання додаткових благ і гарантій, а тому вина АТ Кривбасзалізрудком, як роботодавця, за не забезпечення безпечних умов праці, у даній справі відсутня, оскільки працівник був забезпечений роботодавцем всім необхідним в повному обсязі, за шкідливість факторів було відомо позивачеві заздалегідь, і він на них погодився, за що й отримував відповідну оплату, додаткові дні відпочинку та інші блага, передбачені законодавством та колективним договором відповідача. Розмір моральної шкоди, яку просить стягнути позивач у сумі 461500 грн. не відповідає принципам співмірності та розумності, є значно завищеною. Крім того, звільняється від оподаткування податком на доходи фізичних осіб відшкодування моральної шкоди в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня звітного (податкового) року, або в розмірі, визначеному законом. При стягненні\~моральної шкоди\~з сум\~мають бути\~утримані податки\~та збори\~відповідно до\~норм податкового\~законодавства,\~які є\~спеціальними.\~Якщо юридична\~особа відшкодовує\~(виплачує)\~на користь\~фізичної особи\~моральну шкоду,\~завдану порушенням\~трудових прав,\~ця особа,\~виступаючи щодо\~такої фізичної\~особи податковим\~агентом,\~зобов`язана утримати\~і перерахувати\~податок із\~суми такого\~доходу. Враховуючи викладене, просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. У відповідності до вимог ч.2\~ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що позивач протягом тривалого періоду працював на підприємстві відповідача з 15 березня 2010 року по 18 квітня 2023 року на посаді машиніста бурової установки шахти Октябрська з повним робочим днем на підземних умовах. 18 квітня 2023 року звільнений за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію за віком згідно ст.38 КзпП, що підтверджується копією трудової книжки позивача (а.с.8-9). Медичним висновком ЛЕК спеціалізованого профпатологічного закладу охорони здоров`я Державної установи Український науково-дослідний інститут промислової медицини № 622 від 11 квітня 2024 року позивачу встановлені професійні захворювання: радикулопатія попереково-крижова L5, S1 з вираженими статико-динамічними порушеннями, стійким больовим і м`язово-тонічним синдромами, нейродистрофією у вигляді остеоартрозу у поєднанні з періартрозом колінних суглобів (ПФ другого ступеня); вібраційна хвороба другої стадії від дії локальної вібрації: синдром вегетативно-сенсорної полінейропатії верхніх кінцівок з вазомоторно-трофічними порушеннями на кистях, двобічним плечолопатковим періартрозом (ПФ другого ступеня), деформуючим остеоартрозом у поєднанні з періартрозом ліктьових суглобів (ПФ другого ступеня); хронічне обструктивне захворювання легень першої стадії (пиловий бронхіт першої стадії, емфізема легень першої стадії), група А, легенева недостатність першого-другого ступеня; хронічна двобічна сенсоневральна (нейросенсорна) приглухуватість другого ступеня (з легким зниженням слуху) (а.с.23-24). Актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) за формою П-4 від 10 травня 2024 року, проведеного на АТ Кривбасзалізрудком, встановлено обставини виникнення хронічного професійного захворювання позивача, а саме: працюючи машиністом бурової установки на дільниці № 21 шахти Покровська (Октябрська)\~АТ Кривбасзалізрудком\~у період\~з 15.03.2010\~року по\~18.04.2023\~року [PERSON] \~в підземних\~умовах шахти\~керував буровими\~станками різних\~типів при\~бурінні та розширенні свердловин;\~виконував бурові\~роботи та\~роботи з\~попередження і\~ліквідації кривизни,\~аварій та\~ускладнень у\~свердловинах;\~нарощував штанги\~та вилучав\~їх зі\~свердловин; чистив та\~промивав свердловини;\~обслуговував компресори,\~встановлені на\~буровому обладнанні,\~пересувні компресори,\~які працюють\~у комплексі\~з буровою\~установкою та\~інше допоміжне обладнання;\~виявляв та\~усував несправності\~в роботі\~обслуговуємого обладнання, приймав участь\~у ремонті;\~виконував стропальні\~та навантажувально\~-\~розвантажувг льні роботи,\~пов`язані\~з переміщенням\~бурової установки;\~здійснював змащування\~вузлів та механізмів,\~підтяжку послаблених\~кріплень,\~усував неполадки\~при відімкнутій\~буровій установці;\~монтував,\~демонтував,\~переміщував,\~готував до\~роботи,\~встановлював та\~регулював бурове обладнання,\~планував та\~розчищав майданчик\~для його\~встановлення.\~В підземних\~умовах шахти\~умови праці\~характеризувалися тривалим\~виконанням робіт\~у незручній робочі\~позі,\~тривалість знаходження\~в якій\~перевищувало санітарні\~норми.\~Внаслідок недосконалості\~технології підземного\~видобутку руди,\~порушень в\~роботі систем вентиляції, пилоподавлення та режимів експлуатації гірничошахтного устаткування підпадав під вплив концентрацій аерозолів фіброгенної дії, рівнів шуму та вібрації локальної, що перевищували нормативні\~значення.\~Згідно медичного\~висновку лікарсько-експертної\~комісії профпатологічного\~закладу охорони\~здоров`я ДУ\~Український науково-дослідний\~інститут промислової\~медицини від\~11\~квітня 2024\~року №\~622\~підставою для\~встановлення професійного\~характеру захворювання\~також є\~професійний маршрут:\~з 11.12.2006\~року по\~09.04.2008\~року \~електрослюсар (підземний\~по ремонту\~обладнання шахти\~імені Фрунзе\~ПрАТ Суха\~Балка) (а.с.15-19). З пункту 18 Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) за формою П-4 від 10 травня 2024 року вбачається, що причиною виникнення хронічного професійного захворювання є: важкість праці - періодичне перебування у незручній робочій позі 45% при нормативному значенні 25%, згідно з вимогами Державних санітарних норм та правил Гігієнічна класифікація праці за показниками шкідливості та небезпечності факторів виробничого середовища, важкості та напруженості трудового процесу, затверджених наказом МОЗ України № 248 від 08 квітня 2014 року; вібрація локальна еквівалентний корегований рівень віброприскорення на 7,5-8,3 дБ перевищував допустимий рівень згідно ДСН 3.3.6.039-99 Державні санітарні норми виробничої загальної та локальної вібрації та складав 83,5-84,3 дБ при ГДР 76 дБ; пил переважно фіброгенної дії концентрація пилу переважно фіброгенної дії з вмістом вільного діоксиду кремнію від 10 до 70 % у повітрі робочої зони перевищувала гранично-допустиму в 1,62 разів (3,24 мг/м3) при ГДК 2,0 мг/м3) згідно наказу МОЗ України від 14 липня 2020 року № 1596 Про затвердження гігієнічних регламентів допустимого вмісту хімічних і біологічних речовин у повітрі робочої зони; шум еквівалентний рівнь шуму перевищував допустимий рівень на 22,6 дБА і складав 102,6 дБА при ГДР 80 дБА згідно ДСН 3.3.6.037-99 Санітарні норми виробничого шуму, ультразвуку і інфразвуку. Згідно Окремої думки інспектора (з охорони праці) служби охорони праці АТ Кривбасзалізрудком члена комісії з розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання [PERSON] , виникнення професійних захворювань у останнього є наслідком недосконалості технології розробки корисних копалин підземних способом, в результаті чого на робочому місці параметри шкідливих факторів перевищували граничо-допустимий рівень. [PERSON] на протязі всього робочого часу своєчасно забезпечувався протишумними вкладишами, які знижують відчутні рівні шуму, тому фактичне шумове навантаження на [PERSON] за умови постійного використання особистих засобів захисту від шуму не перевищував допустимий рівень. Крім того, законодавчо допускається робота в умовах перевищення гігієнічних нормативів виробничого середовища за умови застосування засобів індивідуального та колективного захисту. [PERSON] на протязі всього часу роботи своєчасно забезпечувався протипиловими респіраторами типу Лепесток-40, ефективність очищення повітря від пилу яких становить 99,9 %. Також усе гірниче обладнання, яке в процесі роботи утворює пил, обладнується пиловловлюючими пристроями. Тому за умови постійного використання ЗІЗ шкідливий вплив пилу з вмістом кремнію діоксиду кристалічного від 10% до 70% на [PERSON] не відбувався. З метою профілактики вібраційної хвороби [PERSON] користувався спеціальним режимом праці та відпочинку. Жодних заяв про відмову від дорученої роботи у зв`язку з небезпекою для здоров`я, або розірвання трудового договору за власним бажанням у зв`язку з невиконанням підприємством законодавства про охорону праці від [PERSON] не надходило. Тому відповідальність за виникнення професійного захворювання у [PERSON] лежить безпосередньо на ньому самому. Крім того, з метою попередження виникнення професійних захворювань у працівників АТ Кривбасзалізрудком постійно впроваджуються нові технології, дотримуються основних напрямків в організації технологічних процесів та раціоналізації обладнання згідно гігієни та промислової санітарії в частині комплексної механізації та автоматизації виробничих операцій, ведеться робота з пропаганди безпечних методів праці та співробітництво з працівниками у галузі охорони праці (а.с.20-21). Згідно довідки МСЕК від 06 серпня 2024 року позивачу первинно встановлено 65 % втрати працездатності за захворюванням: 30 % - радикулопатія, 20 % - вібраційна хвороба, 10 % - ХОЗЛ та ІІІ група інвалідності з 08 липня 2024 року до 01 серпня 2026 року. Позивачу протипоказана важка фізична праця, тривала хода, вимушена поза, переохолодження в умовах виробничого пилу та рекомендовано спостереження у сімейного лікаря, невролога, санаторно-курортне лікування та медикаментозне лікування, забезпечення виробами медичного призначення (а.с.22). У зв`язку з отриманими професійними захворюваннями позивач неодноразово звертався до закладу медичного лікування, що підтверджується наявними в матеріалах справи виписками із медичної карти амбулаторного, стаціонарного хворого та виписними епікризами (а.с.25-34). Статтею 3 Конституції України\~передбачається, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Частина 4 статті\~43, частина 1 статті\~46 Конституції України\~передбачають, що кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Відповідно до\~статті 153 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Згідно частин 1, 3 ст.3\~Закону\~України\~Про\~охорону\~праці, роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець\~несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог. Згідно ст.173\~КЗпП\~України шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку. Так, відповідно до ч.2 ст.153\~КЗпП\~України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Статтею 2371 КЗпП\~України передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. У зв`язку з тим, що відповідно до положень ст.2371 КЗпП\~України відшкодувати працівнику моральну шкоду у випадку, передбаченому даною статтею, покладено на власника або уповноважений ним орган, і, як встановлено судом, втрата працездатності позивача настала внаслідок роботи у шкідливих умовах, під час виконання позивачем трудових обов`язків, і моральну шкоду йому заподіяно ушкодженням здоров`я через виникнення у нього професійних захворювань, спричинених негативними виробничими факторами, а роботодавець не забезпечив створення безпечних умов праці, суд дійшов висновку про необхідність відшкодування позивачу моральної шкоди за рахунок відповідача. Зупиненням, а в подальшому й скасуванням права громадян, що потерпіли від нещасних випадків на виробництві, на відшкодування моральної шкоди за рахунок Фонду, яке вони мали відповідно до приписів первинної редакції Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, саме право цих громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки ст.2371 КЗпП\~України їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа\~має\~право\~на\~відшкодування\~моральної\~шкоди,\~завданої\~внаслідок\~порушення\~її\~прав. Моральна шкода полягає, зокрема у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Як зазначено в п.4.1. Рішення Конституційного Суду України від 27 січня 2004 року по справі № 1-9/2004 ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності, спричинюють йому моральні та фізичні страждання. У випадку каліцтва потерпілий втрачає працездатність і зазнає значно більшої моральної шкоди, ніж заподіяна працівникові, який не втратив професійної працездатності. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в своїй постанові від 15 червня 2020 року у справі № 212/3137/17-ц зазначив, що невиконання роботодавцем обов`язку по забезпеченню безпечних і здорових умов праці, яке мало наслідком виникнення у позивача професійного захворювання, втрати працездатності й встановлення інвалідності, є підставою для відшкодування роботодавцем (його правонаступником) заподіяної працівнику моральної шкоди. Так, судом встановлено, що професійні захворювання виникло у позивача під час його роботи саме на підприємстві відповідача, а тому АТ Кривбасзалізрудком повинно нести відповідальність за заподіяну позивачу моральну шкоду, що спричинена професійним захворюванням. Судом встановлено, що у зв`язку з отриманими професійними захворюваннями позивачу встановлено втрату професійної працездатності в розмірі 65 % та ІІІ групу інвалідності, внаслідок чого порушено нормальний спосіб життя, позивач постійно потребує лікування. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди № 4 від 31.03.1995 року з подальшими змінами, яким передбачено, що розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Європейський суд з прав людини зауважив, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, § 62, ЄСПЛ від 12 липня 2007 року). Cуд враховує тривалий період роботи позивача в шкідливих умовах на підприємстві відповідача впродовж 13 років, характер отриманих професійних захворювань, відсоток втрати позивачем професійної працездатності в розмірі 65 % та ІІІ групу інвалідності. Суд також приймає до уваги тяжкість та невідворотність вимушених змін у життєвих і виробничих стосунках позивача, і вважає необхідним, доцільним та достатнім визначити розмір компенсації в сумі 320\~000 грн., що буде відповідати розміру заподіяної моральної шкоди. Щодо вимог позивача про стягнення моральної шкоди у розмірі 461500 грн., то суд приходить висновку, що така сума належним чином не вмотивована, є значно завищеною і не відповідає тяжкості та характеру завданої позивачеві моральної шкоди. Крім того, відповідно до пп. А п.\~164.2.14 ст.164 Податкового кодексу України\~(в редакції з 23 травня 2020 року) до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються дохід у вигляді неустойки (штрафів, пені), відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю, а також відшкодувань моральної шкоди в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, або в розмірі, визначеному законом. Враховуючи викладене, доводи сторони відповідача щодо оподаткування суми моральної шкоди суд відхиляє, оскільки чинним податковим законодавством передбачено, що суми відшкодування немайнової (моральної) шкоди, стягнуті на підставі судового рішення, включаються до оподатковуваного доходу платника податку (в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати) та відповідно підлягають оподаткуванню, однак крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому шкоди життю та здоров`ю. В даному випадку предметом стягнення є сума відшкодування збитків, завданих платнику податків внаслідок ушкодження здоров`я, у зв`язку з чим зазначені відповідачем зміни до Податкового кодексу України не поширюються на оподаткування сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику внаслідок заподіяння йому шкоди життю та здоров`ю. Також, відповідно до\~ст.141 ЦПК України\~з відповідача підлягає стягненню в дохід держави також судовий збір в розмірі 3200 грн. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial