Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом в якому просить: стягнути зі [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] аліменти на повнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що продовжує навчання у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, починаючи з 22.06.2024 року і до досягнення нею 23-х років за умови продовження нею навчання; стягнути зі [PERSON] на користь [PERSON] витрати на перекладача документів (доказів) по справі та їх нотаріальне посвідчення в розмірі 2410 гривень; покласти судові витрати у вигляді судового збору на [PERSON] (Документ сформований в системі «Електронний суд»). В обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON] зазначає, що з червня 2004 року до початку 2017 року вона та відповідач проживали однією сім`єю, спочатку у цивільному шлюбі, а з 18 серпня 2007 року - у зареєстрованому шлюбі. [INFO] у них народилась донька [PERSON] , а [INFO] народилась ще одна донька [PERSON] . 04 квітня 2017 року рішенням Менського районного суду Чернігівської області по справі 745/119/17 було розірвано шлюб між нею та відповідачем. Після розірвання шлюбу діти залишились проживати з нею за адресою: [ADDRESS] . Діти були та залишаються на її утриманні. 25 лютого 2019 року Московським районним судом міста Харкова було видано судовий наказ про стягнення аліментів зі [PERSON] на її користь позивача на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку платника, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину та не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. 26 лютого 2024 року рішенням Московського районного суду було стягнуто аліменти на утримання [PERSON] у розмірі 1/6 частини від заробітку (доходу) щомісячно починаючи із 21.12.2023 року і до закінчення навчання, але не більш ніж до досягнення 23-річного віку, та у розмірі 1/6 частини на утримання [PERSON] відповідно, яке було змінено Постановою Харківського апеляційного суду від 14 серпня 2024 року та стягнуто аліменти з відповідача у розмірі 1/8 частині його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 21.12.2023 року і до закінчення навчання (21.06.2024 рік), але не більше ніж до досягнення дитиною 23-річного віку та у розмірі 1/4 частині на утримання Мірри відповідно. У зв`язку з повномасштабним вторгненням рф, вона разом з доньками зараз мешкає у [PERSON] . Старша донька [PERSON] перейшла на другий рік (8 рівень) курсу "Суспільні науки" у Північно-Східному Шотландському Коледжі на денній формі навчання. Суд апеляційної інстанції змінив рішення першої інстанції щодо термінів стягнення аліментів на [PERSON] , а саме вирішив стягнути аліменти з 21.12.2023 по 21.06.2024 тому що відповідно до довідки про навчання, виданої у коледжі, момент закінчення навчання на курсі співпадає із цією датою. Але [PERSON] продовжила навчання у коледжі та зараз переведена успішно до наступного року того самого факультету й дата початку навчання 28.08.2024 року. Слід зауважити, що система освіти у Великобританіі відрізняється від української тим що у коледжі кожний рівень (курс) освіти рахується окремо та надає дитині право перейти на курс іншого факультету після закінчення, а не продовжувати курс який обрала при вступі до повного закінчення, тому довідка про навчання видається лише на 1 рік, а саме на рік навчання з конкретними датами початку/закінчення курсу. Й саме тому учбові заклади не мають можливості видавати довідки про очікуваний термін навчання як в Україні. Вважає, що аліменти на повнолітню дитину повинні стягуватися на увесь період навчання не зважаючи перебування [PERSON] на канікулах. Зазначає, що буде розумним стягнути аліменти на [PERSON] не з моменту звернення з позовом до суду за стягненням аліментів, а з 22.06.2024 по дату закінчення її навчання у коледжі, щоб не порушувати її право на отримання матеріальної допомоги від батька під час перебування на канікулах. Наразі вона тимчасово не працює у зв`язку із погіршенням стану її здоров`я та проходженням лікування, її дохід на сьогоднішній день складається тільки із допомоги від держави [PERSON] у 657,36 фунтів та дорівнює приблизно 36 136 грн. на місяць. Відповідач [PERSON] є головою Сосницького районного суду Чернігівської області, та згідно декларації за 2023 рік має у власності одну 3-х кімнатну квартиру у Харкові та одну другу частину 3-х кімнатної квартири у Чернігові, автомобіль Кіа Соренто, кошти готівкові та на банківських рахунках в іноземній валюті понад 35 000 доларів США та понад 30000,00 гривень. Його заробіток (дохід) згідно декларації за 2023 рік складає 1 001 668 гривень на рік. На утриманні інших дітей чи батьків відповідач не має, має можливість сплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки у розмірі 1/6 частки із доходу, оскільки такий розмір відповідає нормі законодавства що обидва батьки повинні надавати рівнозначний розмір матеріального забезпечення для дитини. 04.09.2024 відповідачем [PERSON] подано відзив на позовну заяву, в якому останній просить відмовити у задоволенні позову повністю. Зазначає, що вже є рішення від 14.08.2024 стосовно стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON] до закінчення навчання - 21.06.2024 рік. Нового належного та достовірного офіційного документу, який би підтверджував початок навчання та закінчення цього навчання доньки [PERSON] позивачкою не надано. Те, що повнолітня дочка [PERSON] продовжує навчання не підтверджується доказами у справі. Не надані відомості позивачкою про розмір допомоги від держави [PERSON] повнолітній дочці [PERSON] . Як визнає позивачка, їй та дочці [PERSON] виплачується така допомога. Про розмір допомоги [PERSON] позивачка не вказує. Виписка з банківського рахунку з датами та сумами періодичного отримання позивачкою грошових коштів без зазначення відправника коштів є недостатнім доказом для підтвердження її доходу та рівня майнового стану, а належним та допустимим доказом на підтвердження доходів позивачки має бути довідка про доходи офіційного компетентного органу Великої Британії. Також, доводи позивачки стосовно її непрацездатності через стан здоров`я не заслуговують на увагу, оскільки вона не має інвалідності, має працездатний вік, а отже працювати просто не бажає. Отже, позивачка не надала суду достатніх, належних та допустимих доказів на підтвердження, що дочка [PERSON] продовжує навчання та потребує у зв`язку з цим матеріальної допомоги. 09.09.2024 позивачем [PERSON] подано відповідь на відзив. 24.09.2024 відповідачем [PERSON] подано заперечення на відповідь на відзив. Ухвалою суду від 20.08.2024, позов залишено без руху. Ухвалою суду від 27.08.2024 відкрито провадження у справі, та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін. Ухвалою суду від 04.10.2024, клопотання відповідача [PERSON] про продовження строку для подання заперечення задоволено. Прийнято заперечення на відповідь на відзив подане відповідачем [PERSON] та залучено його до справи. Клопотання позивача [PERSON] про надання строку для подання доказів задоволено. Встановлено додатковий строк для подання позивачем [PERSON] \~ доказів, а саме довідки про навчання [PERSON] до 11.10.2024. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає\~ задоволенню частково, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони з 18.07.2007 перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано заочним рішенням Менського районного суду Чернігівської області від 04.04.2017 у справі № 745/119/17. Сторони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 06.01.2006 та серії [NUMBER] від 23.04.2013. Після розірвання шлюбу позивачка [PERSON] та діти були зареєстровані та проживали у належній відповідачу квартирі за адресою: [ADDRESS] , що не заперечується сторонами. 25.02.2019 року Московським районним судом м. Харкова видано судовий наказ у справі № 643/357/19, яким стягнуто з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) платника, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину та не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 10.01.2019 року і до досягнення дітьми повноліття. [INFO] старша донька сторін [PERSON] досягла повноліття, відтак стягнення з відповідача аліментів на її утримання припинилося, а розмір аліментів на молодшу доньку [PERSON] складає 1/6 частину від усіх видів заробітку (доходу) відповідача. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 26 лютого 2024 року позов [PERSON] про збільшення розміру аліментів на неповнолітню дитину та стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання задоволено частково. Стягнуто зі [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з 21.12.2023 року і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення дитиною 23-річного віку, витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 100 грн 00 коп та витрати на переклад у розмірі 1 266 грн 00 коп, та на користь держави судовій збір у розмірі 322 грн 08 коп. В іншій частині позову відмовлено. Постановою Харківського апеляційного суду від 14.08.2024, рішення Московського районного суду м. Харкова від 26 лютого 2024 року змінено. Позов [PERSON] - задоволено частково. Стягнуто зі [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] у розмірі 1/4 частини доходів та на утримання [PERSON] у розмірі 1/8 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з 21.12.2023 року і до закінчення навчання (21.06.2024 рік), але не більше ніж до досягнення дитиною 23-річного віку. Після початку повномасштабного вторгнення позивачка разом з дітьми покинула територію України і наразі вони проживають у Шотландії в місті Абердін в рамках Української суперспонсорської схеми «Дім для українців» Уряду Шотландії, де їм надається інтеграційна підтримка, що підтверджується довідкою міської ради м. Абердин від 19.08.2024 у перекладі з англійської мови на українську мову. Відповідно до виписки з банківського рахунку позивачки «Універсальний кредит» у перекладі з англійської мови на українську мову, [PERSON] були зараховані кошти: 27.03.2024 673,34 фунтів стерлінгів, 27.04.2024 618,03 фунтів стерлінгів, 27.05.2024 657,36 фунтів стерлінгів, 27.06.2024 657,36 фунтів стерлінгів, 27.08.2024 657,36 фунтів стерлінгів. З довідки про доходи від 30.09.2024 №752, виданої ТУ ДСА України в Чернігівській області, вбачається, що відповідач [PERSON] працює у Сосницькому районному суді Чернігівської області, займає посаду голови суду, загальна сума доходу за період з 01.03.2024 по 31.08.2024 без урахування аліментів становить 511209 ,17грн. Сплачено аліменти за вказаний період у розмірі 68\~600, 95грн. Згідно наявного в матеріалах справи електронного листа Північно-східного\~шотландського коледжу\~від 04.08.2024 у перекладі з англійської мови на українську мову, Дар`я зарахована на курс «Суспільні науки» державного диплому про вищу освіту очна форма навчання 2024/25 н.р., 2 курс. Згідно з наявної в матеріалах справи довідки від 20.09.2024 Північно-східного Шотландського коледжу донька сторін [PERSON] зарахована на 2-1 курс програми «Соціальні науки» державного диплому про вищу освіту в Коледжі Північно-Східної Шотландії на 2024/2025 навчальний рік. Курс розпочався 26.08.2024 року і має завершитися 13.06.2025 року. Згідно з ст.95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення. До письмових доказів, викладених іноземною мовою, повинні додаватися переклади українською мовою, засвідчені належним чином. Вірність перекладу документів юридичного характеру повинна бути нотаріально засвідченою в порядку ст.79 Закону України «Про нотаріат». Пунктом 2.1. глави 8 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 22 лютого 2012 року №296/5, визначено, якщо нотаріус не знає відповідних мов (однієї з них), переклад документа може бути зроблено перекладачем, справжність підпису якого засвідчує нотаріус за правилами, передбаченими цим Порядком. Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20 червня 2019 року в справі № 910/4473/17. Довідка від 20.09.2024 Північно-східного Шотландського коледжу надана позивачем у перекладі з англійської мови на українську мову, здійсненого перекладачем [PERSON] , справжність підпису якого засвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Орловою Л.О. Таким чином, довідка від 20.09.2024 Північно-східного Шотландського коледжу є належним та допустимим доказом по справі. Наданий позивачем до додаткових пояснень від 02.10.2024 відеозапис стану квартири, суд не приймає до уваги, оскільки він не містить інформацію щодо предмета доказування у справі про стягнення аліментів. Згідно з\~частиною другою\~статті 27\~Конвенції Організації\~Об`єднаних\~Націй про\~права дитини\~від 20\~листопада 1989\~року батьки\~або інші\~особи,\~які виховують\~дитину,\~несуть основну\~відповідальність за\~забезпечення в\~межах своїх\~здібностей і\~фінансових можливостей\~умов життя,\~необхідних для\~розвитку дитини. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються\~главою 16 СК України. Статтею 199 СК України\~передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Як на тому наголошено у постановах Верховного Суду від 22.11.2023 у справі № 337/642/22, від 16.02.2022 у справі № 381/2423/20, стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Відповідно до\~ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до абз. 1 п. 20\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 р. обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Право на утримання виникає за умови продовження навчання. Закон не передбачає жодних особливостей залежно від форми навчання (денна, вечірня, заочна тощо). Тому можна зробити висновок, що право на утримання виникає за умови продовження навчання у будь-якій формі. Сімейним кодексом\~передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. Однак відповідно до коментованої статті і вказаного роз`яснення Пленуму Верховного Суду України обов`язок щодо утримання повнолітніх дочки, сина виникає за умови їх потреби у матеріальній допомозі у зв`язку з навчанням. Про наявність потреби в матеріальній допомозі можуть свідчити навчання на платній основі, необхідність забезпечення житлом за місцем навчання, тощо. Докази на підтвердження зазначеної обставини надаються суду заінтересованою стороною. Згідно зі\~статтею 200 СК України\~суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Статтею 182\~СК України передбачені обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище дитини та платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. В той же час, законом не встановлено межі визначення судом розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Суд визначає розмір аліментів в кожному конкретному випадку, виходячи з фактичних обставин справи. Таким чином, батьки мають обов`язок утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років, за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. Як вбачається із матеріалів справи, дочка сторін [PERSON] є студенткою Північно-Східного Шотландського коледжу. У зв`язку з навчанням у коледжі [PERSON] об`єктивно позбавлена можливості працевлаштування. Крім того, загальновідомими є обставинами, які не потребують доказування, що остання повиннна харчуватися, існує щоденна потреба у засобах гігієни, одязі, взутті. І, оскільки вона на даний час не спроможна себе забезпечити, то саме на батьків покладається такий обов`язок. Відповідач працює та отримує дохід. При цьому суд звертає увагу на те, що згідно довідки Північно-Східного Шотландського коледжу від 20.09.2024 за підписом менеджера з питань адміністрування та іспитів [PERSON] , [PERSON] , [INFO] зарахована на 2-й курс навчання 2024/2025 навчальний рік з терміном навчання з 26.08.2023 по 13.06.2024 рік, підстави для стягнення аліментів після спливу строку навчання відсутні. При визначенні аліментів суд врахував майновий стан відповідача та наявність доказів про продовження повнолітньою донькою навчання, що свідчить про її потребу в отриманні матеріальної допомоги від обох батьків, вік дитини, рівний з батьком обов`язок матері надавати повнолітній дитині матеріальну допомогу, сплату відповідачем аліментів на утримання малолітньої дитини [PERSON] у розмірі частини доходу, та відсутність в матеріалах справи доказів на підтвердження розміру понесених позивачкою витрат пов`язаних з навчанням повнолітньої дитини, вважає достатнім визначити аліменти на утримання повнолітньої дитини у розмірі 1/8 частини доходу відповідача, щомісячно, до закінчення навчання 13.06.2024 (згідно довідки), але не довше як до досягнення нею 23 років, що на переконання суду, буде достатнім та не поставить відповідача в скрутне матеріальне становище. Щодо вимоги позивача про початок стягнення аліментів з відповідача з 22.06.2024, то суд приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення аліментів з 22.06.2024, оскільки відповідно\~ч.1 ст. 191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Що стосується вимог позивачки про стягнення з відповідача судових витрат на переклад у розмірі 2410, 00 грн., суд зазначає наступне. Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. При зверненні до суду з даним позовом позивач звернулась до Центру перекладів «Експерт» для здійснення перекладу доданих до позовної заяви в якості письмових доказів документів, виданих на території іноземної держави, на підтвердження чого надала квитанцію: № 352604 від 23.09.2024 вартість перекладу складає 560, 00 грн., квитанцію № 3065747 від 23.08.2024 вартість перекладу складає 2410, 00 грн., квитанцію № 352605 від 03.10.2024 вартість перекладу складає 910, 00 грн. Вимоги про стягнення з відповідача витрат на переклад підлягають задоволенню в межах вимог позивача на відшкодування вказаних витрат у розмірі 2410, 00 грн., які в силу приписів ст. 141 ЦПК підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Витрати на перекладача в розмірі 1470, 00 грн., позивачем до відшкодування не заявлялись, а тому не підлягають стягненню з відповідача. У відповідності\~до ст.4\~Закону України\~«Про судовий\~збір» при\~поданні до\~суду процесуальних\~документів,\~передбачених частиною\~другою цієї\~статті,\~в електронній\~формі -\~застосовується коефіцієнт\~0,8\~для пониження\~відповідного розміру\~ставки судового\~збору. Відповідно до\~ст.141\~ЦПК України\~з відповідача\~на користь\~держави \~підлягає стягненню\~судовий збір\~у розмірі\~968,96грн., застосувавши коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору, оскільки позовна заява надійшла до суду в електронній формі (1211,20х0,8=968,96).

Outcome: partial