Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом в якому просить змінити розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 13.03.2012, з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] та стягнути з відповідача 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягнення із дня подання заяви та до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що від спільного шлюбу з відповідачем у них народилась дитина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 13.03.2012 було стягнуто з відповідача аліменти у розмірі 400 грн., з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . Проте на даний час витрати на матеріальне утримання дитини суттєво збільшилось, у зв`язку з чим становище позивача погіршилось, тому просить збільшити розмір аліментів. Зауважує, що відповідач вже приблизно 4 роки не сплачує аліменти за рішенням Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 13.03.2012, добровільно не надає допомоги на утримання дитини, хоча зобов`язаний утримувати дитину згідно норм Сімейного кодексу України. Ухвалою суду від 20.08.2024 вказану позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 18.09.2024, яке було відкладено на 18.10.2024 у зв`язку з клопотанням відповідача. Учасники справи в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав, від відповідача заяв про відкладення судового розгляду 18.10.2024 чи розгляд справи за його відсутності не надходило. За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу без фіксування судового засідання технічними засобами у відсутності учасників справи на підставі доказів, які є в матеріалах справи що відповідає положенню ч. 3 ст. 223 та ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. [PERSON] та [PERSON] , є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Комунарським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, про що 15.12.2009 складено відповідний актовий запис № 1247 (а.с.7). Заочним рішенням Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 13.03.2012, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 400 грн. щомісяця, починаючи стягнення з 26.07.2011 року і до повноліття дитини (а.с.8-9). Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст.ст.150\~Сімейного кодексу\~України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ст.ст.180-184, 191 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Згідно статті 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~15.05.2006\~р.\~№3\~"Про\~застосування судами\~окремих норм\~Сімейного кодексу\~України при\~розгляді справи\~щодо батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З даного приводу Верховний Суд України висловив свою правову позицію у постанові від 05.02.2014 по справі №6-143цс13, в якій вказав: з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.\~192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). У спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 "Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", ст. 183 "Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини", ст. 184 "Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі"). Згідно зі ст.ст.12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору, доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, оскільки розмір аліментів, що стягуються з відповідача на користь позивача на утримання доньки [PERSON] на підставі рішення Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 13.03.2012 по справі № 2-3554/11, визначений у розмірі 400 гривень щомісячно, що є нижчим за мінімально гарантований законом розмір аліментів на одну дитину і на цей час не є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та її утримання, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, є доцільним змінити розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, шляхом зміни способу їх стягнення з твердої грошової суми на частку від доходу. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави в сумі 1211 грн. 20 коп., від сплати якого позивач був звільнений при подачі позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved