Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-21 00:00:00

12.09.2024 представник позивача [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить визнати за позивачем право на земельну частку (пай) розміром 5,88 умовних кадастрових гектар із земель колективної власності КСП «Червоний господар» на території Валківської міської ради Богодухівського району Харківської області, в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог вказує, що чоловік позивача [PERSON] з 21.06.1991 по 29.08.1996 був членом колгоспу «Червоний господар», в зв`язку з чим його ім`я включено до списку членів КСП, які мають право на земельну частку (пай) із земель колективної власності, однак при звільненні в 1996 році, за невідомих позивачу обставин, її чоловік не отримав сертифікат про право на земельну частку (пай) із земель колективної власності КСП «Червоний господар». Після смерті чоловіка позивач прийняла спадщину, про що подала відповідну заяву до приватного нотаріуса, але через відсутність сертифікату на право на земельну частку (пай) не може оформити спадкові права в нотаріальному порядку, в зв`язку з чим змушена звернутися до суду. Після виконання вимог ст.187\~ЦПК України на підставі ухвали суду від 16.09.2024 відкрито провадження у цивільній справі, з урахуванням вимог ст.274\~ЦПК України судовий розгляд проведено в порядку загального позовного провадження та роз`яснено сторонам про порядок та строки виконання ними вимог цього Кодексу. Представник позивача надала заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить задовольнити. Представник відповідача міський голова [PERSON] надав клопотання про розгляд справи за відсутності представника міської ради, просить прийняти рішення згідно закону на підставі наявних доказів. У відповідності до ч.1 ст.223\~ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Оскільки відповідач визнав пред`явлений позов, суд враховуючи положення ч.3 ст.200 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у підготовчому судовому засіданні та ухвалити рішення у справі. Будь-які інші заяви чи клопотання щодо проведення інших процесуальних дій, в тому числі забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 08.02.1975 позивач зареєструвала шлюб з [PERSON] , після чого їй присвоєно прізвище [PERSON] , що підтверджується даними свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , актовий запис №9 від 08.02.1975. Як вбачається із записів в трудовій книжці, виданої 15.09.1970, [PERSON] з 21.06.1991 по 29.08.1996 був членом колгоспу «Червоний господар». 15.02.1996 на КСП «Червоний господар» зареєстровано державний акт на право колективної власності на землю серії ХР №06-00-000549, зареєстрований у Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за №95, відповідно до якого передано у колективну власність для ведення сільськогосподарського виробництва 1781,9 га землі. Додатком до державного акту є Список громадян-членів КСП «Червоний господар», де під №20 значиться [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , актовий запис №09 від 15.02.2012. Зі змісту письмової консультації приватного нотаріуса Богодухівського районного нотаріального округу Харківської області Дем`яненко В.О. №455/01-16 від 05.09.2024, після смерті [PERSON] заведено спадкову справу №22/2012, дружина спадкодавця [PERSON] спадщину прийняла, про що надана відповідну заяву. Діти спадкодавця [PERSON] та [PERSON] від спадщини відмовились. Інших спадкоємців, передбачених ст.1261, 1266 ЦК України, немає. Для оформлення спадкових прав на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала в колективній власності агрофірми «Червоний Господар» Валківського району Харківської області, крім документів, що надані та зберігаються у спадковій справі, необхідно надати, зокрема, оригінал документу, що посвідчує право власності спадкодавця на земельну частку (пай). У зв`язку із відсутністю у позивача сертифікату на право на земельну частку (пай), виданого на ім`я спадкодавця [PERSON] , нотаріусом рекомендовано звернутися до суду з позовом про визнання за нею права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . За повідомленням ГУ Держгеокадастру у Харківській області від 26.08.2024, у додатку №1 «Список громадян членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства» до державного акту на право колективної власності на землю серії ХР-06-00-000548, який видано агрофірмі «Колос» на підставі рішення Ков`язької селищної Ради народних депутатів від 08.08.1995 №265, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю від 19.02.1996 за №100, ім`я [PERSON] не зазначене. Згідно додатку №1 «Список громадян членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства» до державного акту на право колективної власності на землю серії ХР-06-00-000549, який видано КСП «Червоний Господар» на підставі рішення Ков`язької селищної Ради народних депутатів від 08.08.1995 №226, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю від 15.02.1996 за №95, ім`я [PERSON] зазначене під №20. В Книгах реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) КСП «Червоний Господар», що видавалися Валківською РДА, не обліковується запис про реєстрацію сертифікату на право на земельну частку (пай) на ім`я [PERSON] . Відповідно до Книг записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі, інформація про земельні ділянки, зареєстровані за [PERSON] станом на 31.12.2012, відсутня. Із архівної довідки №01-35/47 від 28.08.2024, рішенням загальних звітних зборів колгоспників колгоспу «Червоний Господар» (протокол №2 від 17.02.1978) колгосп об`єднаний з колгоспом імені [PERSON] , якому присвоєна назва імені [PERSON] . Рішенням зборів уповноважених членів колгоспу імені [PERSON] (протокол №1 від 19.02.1993) колгосп перетворений в агрофірму « [INFO] » без зміни предмету діяльності та форми власності, яка є правонаступником колгоспу імені [PERSON] . Рішенням зборів уповноважених членів агрофірми «Колос» (протокол №2 від 10.03.1994) виділена дільниця №2 (колишній колгосп «Червоний Господар») в окреме господарство. Рішенням загальних зборів членів відокремленого господарства (протокол №1 від 15.03.1994) на базі дільниці №2 створене КСП «Червоний Господар». Рішенням загальних зборів уповноважених членів КСП «Червоний Господар» (протокол №2 від 03.04.2000) підприємство реорганізоване у СТОВ «Господар», яке є правонаступником КСП. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч.1 ст.5 ЦПК України). Ст.41\~Конституції України встановлює, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, яке є непорушним. Ч.2 ст.14\~Конституції України та ч.2 ст.1\~ЗК України гарантується право власності на землю, яке набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до Закону. Згідно ст.1 Першого протоколу до Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст.1216\~ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Об`єктом відносин спадкування виступають права та обов`язки спадкодавця у їх сукупності, що належали йому на момент смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст.1261 ЦК України). Згідно ч.1 ст.1297\~ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Дане зобов`язання встановлено законодавством у зв`язку з тим, що право власності на спадкове нерухоме майно виникає у спадкоємця тільки з моменту державної реєстрації цього майна. Відповідно до пп.4.16 п.4 глави 10 розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Право власності на земельну ділянку, згідно положень ст.1225 ЦК України, переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до ст.125\~ЗК України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Відповідно до ст.2 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. П.17 Перехідних положень\~ЗК України передбачає, що сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.2004 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до п.7 Указу Президента\~України від\~08.08.1995\~№720/95\~«Про порядок\~паювання земель,\~переданих у\~колективну власність\~сільськогосподарським підприємствам\~і організаціям» має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Слід зазначити, що ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні», який згідно п.1 розділу II Прикінцевих положень набрав чинності з 1 січня 2019 року, внесені зміни до законодавчих актів України, зокрема у ЗУ "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)". Згідно ч.2 ст.13 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» (в нинішній редакції) невитребуваною є земельна частка (пай), на яку не отримано документа, що посвідчує право на неї, або земельна частка (пай), право на яку посвідчено відповідно до законодавства, але яка не була виділена в натурі (на місцевості). Відповідно до ст.3 Закону підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради. Особи, власники сертифікатів на право на земельну частку (пай), які виявили бажання одержати належну їм земельну частку (пай) в натурі (на місцевості), подають до відповідної сільської, селищної, міської ради заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості). За положеннями ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також втрати ним документа, який посвідчує право власності. Згідно роз`яснень Міністерства юстиції України №19-32/319від 21.02.2005, у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку. В даному випадку звернутися з заявою про реєстрацію прав власності на нерухоме майно за померлою особою мають право її спадкоємці. Оцінивши надані докази в їх сукупності, враховуючи, що незаконність набуття померлим права на спадкове майно судом не встановлено, позивач у справі є єдиною спадкоємицею за законом, яка прийняла спадщину у встановлені законом строки, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача щодо визнання права на земельну частку (пай), що входить до спадщини, яка залишилася після смерті [PERSON] , так як досліджені докази свідчать про неможливість оформити спадщину в нотаріальному порядку через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу. На підставі викладеного,

Outcome: approved