Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-21 00:00:00

Позивач звернувся до Люботинського міського суду Харківської області з позовом, в якому просить стягнути заборгованість з [PERSON] за кредитним договором № 2224053 від 07.08.2021 в розмірі 19 222,80 грн та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 07.08.2021 між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 2224053, за умовами якого відповідач отримала кредит у розмірі 9000 грн строком на 30 днів зі сплатою відсотків у розмірі 1,90% за кожен день користування кредитними коштами. В подальшому 29.08.2021 між сторонами було укладено додаткову угоду до договору, згідно якої сума кредиту визначається у розмірі 6394 грн, строк погашення\~ - 30 днів, процентна ставка 1,90 % за кожен день користування кредитом. Договір\~ та додадкова угода укладені в електронному вигляді та підписані відповідачем електронним цифровим підписом з використанням одноразового ідентифікатора, надісланого на номер мобільного телефону. У подальшому між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів» 05.05.2023 укладено договір факторингу № 05052023, у відповідності до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» передає, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає за плату належні права вимоги до боржників вказаних у реєстрі боржників, відповідно до яких ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача. Позивач зазначає, що відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, в результаті чого утворилась заборгованість в сумі 19222,80 грн, з яких: 6394 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 12828,80 грн - сума заборгованості за відсотками. Представник позивача направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судові засідання не з`являється, про дату та час судового розгляду повідомлявся судом завчасно та належним чином. В подальшому, відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, судом розміщено оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України про виклик відповідача\~ до суду, однак останній в судове засідання на вказану в оголошенні дату не з`явився, жодних заперечень проти позову, заяв про розгляд справи без його участі до суду не надіслав, про причини неявки суд не повідомив. Частиною 11 статті 128 ЦПК України передбачено, що з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Виходячи з викладеного, а також враховуючи положення ст. 130 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про дату та час судового розгляду справи, отже суд, з урахуванням положень ст. 280 ЦПК України, за згодою позивача розглядає справу в заочному порядку. Під час розгляду справи судом встановлено наступне. 07.08.2021 між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] укладено договір № 2224053 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, який\~ підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора надісланим на номер мобільного телефону відповідача. Згідно умов договору, відповідач отримала кредит у розмірі 9 000 грн, строком на 30 днів. Пунктом 5.1 кредитного договору передбачено, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно з Графіком платежів. 29.08.2021 між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] укладено додатковий договір до договору № 2224053 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, згідно умов якого основна сума боргу визначена у розмірі 6394 грн, а строк кредитування продовжено на 30 днів, до 29.09.2021. Загальна вартість кредиту з урахуванням процентів за користування ним складає 10038,58 грн. 05.05.2023 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 05052023, у відповідності до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» передає, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає за плату належні права вимоги до боржників вказаних у реєстрі боржників, відповідно до яких ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача.\~ Згідно витягу з Реєстру боржників ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 19222,80 грн, з яких: 6394 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 12828,80 грн - сума заборгованості за відсотками. За змістом ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається. Частиною 1 статті 1054 Цивільного кодексу України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1, 2 ст.1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Згідно ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. (ч. 2 ст. 639 ЦК України). Таким чином, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму (Постанова першої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 16.12.2020 р. у справі №561/77/19). Аналізуючи порядок укладення договорів у цій справі суд враховує, що договори були підписані [PERSON] аналогом електронного цифрового підпису у формі одноразового ідентифікатора. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і літер, або тільки цифр, або тільки літер, яку заявник отримує за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Договір про споживчий кредит підписаний відповідачем за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора, тобто укладення між сторонами спірного правочину підтверджено належними та допустимими доказами. Висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові у справі №524/5556/19 від 12.01.2021. Таким чином, у відповідача в силу наведених вище умов укладених ним договорів та положень чинного законодавства існує обов`язок щодо повернення коштів, взятих нею у кредит. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.514 ЦК України). Враховуючи підтвердження факту прибання позивачем прав вимоги за кредитними договорами, у тому числі укладеними із відповідачем, а також не надання відповідачем підтвердження факту виконання зобов`язань перед первіснии кредитором, суд вважає, що у відповідача наявний обов`язок щодо виконання зобов`язань за вказаними вище договорами перед позивачем. Вирішуючи питання щодо правомірності нарахування [PERSON] відсотків, суд виходить з наступного. Великою Палатою Верховного Суду у рішенні від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 викладена правова позиція, згідно якої право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частини 2 статті 1050 ЦК України. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною 2 статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Згідно п. 3.1 додаткового договору від 29.08.2021 до договору № 2224053 про надання коштів на умовах споживчого кредиту строк кредитування, тобто строк, на який надається кредит позичальнику, складає 30 днів, та суд стягує проценти за користування кредитом, відповідно, в межах цього строку, розмір яких складає 3644,58 грн. Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. З урахуванням положень ст. 141 ЦПК України суд розподіляє судові витрати між сторонами пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

Outcome: partial