Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-09 00:00:00

11 червня 2024 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просила позбавити [PERSON] батьківських прав відносно їх сина [PERSON] , [INFO] . Позов мотивований тим, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] . Сторони з 28 вересня 2014 року перебували в шлюбі, який розірвано заочним рішенням Володимирецького районного суду Рівненської області від 06 червня 2017 року. Сторони спільно проживали та дбали про дитину до липня 2016 року, в подальшому припинили спільне проживання, дитина залишилась проживати з матір`ю. Проживання дитини з позивачкою було визначено і вище вказаним рішенням суду від 06.06.2017 року. На протязі восьми років (з липня 2016 року) відповідач не займався вихованням сина, не цікавився його життям, не створював умов для лікування сина, отримання ним дошкільної освіти, не відвідував [PERSON] та не зустрічався з ним, не телефонував з метою участі у його вихованні, не придбавав необхідних для нього речей. Позивачка жодним чином не перешкоджала відповідачу брати участь у вихованні дитини. 25 червня 2024 року у справі було відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання, котре ухвалою суду від 31 липня 2024 року закрито та справу призначено до судового розгляду по суті. В судовому засіданні [PERSON] позов підтримала та просила його задовольнити із наведених вище підстав, оскільки відповідач з дитиною не спілкується з 2016 року і по даний час, життям сина не цікавиться, позивачка не бажає стягувати з відповідача аліменти в судовому порядку. Представник позивачки адвокат Костюкович С.І. позов підтримав, просив задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи у відповідності до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзиву, заяв та клопотань до суду не надав. Представник третьої особи органу опіки і піклування в судове засідання не прибув, подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності, надав суду висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав щодо малолітнього сина. Заслухавши пояснення учасників процесу, показання свідків, дослідивши письмові докази, суд зазначає про таке. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] являються батьками [PERSON] , [INFO] , що стверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 16.02.2016 (а.с.9). Сторони з 2014 року перебували в шлюбі, який розірвано заочним рішенням Володимирецького районного суду Рівненської області від 06 червня 2017 року, за даними згаданого рішення суду після розірвання шлюбу [PERSON] відновлено дошлюбне прізвище « [PERSON] », дитину сина [PERSON] залишено проживати з матір`ю. (а.с.10). 09 серпня 2019 року позивачка зареєструвала шлюб з [PERSON] та після його реєстрації їй присвоєно прізвище « [PERSON] », що підтверджується даними свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.8). [PERSON] проживає разом з матір`ю по [ADDRESS] , що підтверджується даними довідки про склад сім`ї № 1447 виданої 10.06.2024 Зарічненською селищною радою та відомостями витягів з Реєстру територіальної громади від 16.04.2024, виданими Зарічненською територіальною громадою (а.с.5.6, 13). Згідно з ч.2 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Однак, відповідач не бере участі у вихованні та утриманні сина, не піклується про його фізичний і духовний розвиток, навчання, що підтверджується такими доказами: даними характеристик [PERSON] , наданих Боровицьким ЗДО (дитячий садочок) «Ромашка» та Борівським ліцеєм Зарічненської селищної ради, в яких [PERSON] здобував дошкільну освіту та продовжує навчання, вихованням дитини займається мама, тато хлопчика не приймав участі у вихованні сина, не цікавився у вихователів та психологів його емоційним станом (а.с.11,12.); показаннями свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які пояснили суду, що [PERSON] сином [PERSON] з 2016 року не цікавиться, не приїздить до нього та не спілкується з ним, хоча перешкод для спілкування батька та сина немає. З відомостей висновку органу опіки та піклування Зарічненської селищної ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету селищної ради № 203 від 25 липня 2024 року, вбачається, що вказаний орган опіки і піклування вважає доцільним позбавити відповідача батьківських прав відносно його сина [PERSON] , [INFO] (а.с.47-48). Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей. Аналіз наведеної норми права дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). У постанові від 06 травня 2020 року у справі № 753/2025/19 (провадження № 61-1344св20) Верховний Суд зазначив, що "ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України)». Ухилення від виконання юридичного обов`язку - це акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. Так, мати (батько) можуть вважатися такими, що ухиляються від обов`язку по вихованню дитини, якщо вона (він) не проявляють про неї батьківської турботи, хоча мають таку можливість. За таких обставин, враховуючи, що в судовому засіданні належними та допустимими доказами об`єктивно підтверджено, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо сина [PERSON] , суд приходить до висновку про можливість задоволення позову. На підставі ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн, що підтверджено документально. На підставі наведеного,

Outcome: approved