Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-20 00:00:00

22 липня 2024 року до Кіровського районного суду міста Дніпропетровська надійшли матеріали вищезазначеної цивільної справи про розірвання шлюбу. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.07.2024 року, цивільну справу було розподілено головуючому судді Іваницькій І.В., яка передана канцелярією суду 07.08.2024 року. В порядку ч.6 ст.187 ЦПК України з Єдиного державного демографічного реєстру надійшла відповідь №709016 від 26.07.2024 щодо зареєстрованого місця проживання відповідача-фізичної особи [PERSON] , яке відповідає адресі, зазначеній у позовній заяві. 26 липня 2024 року ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від Міністерства соціальної політики України витребувано інформацію з Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб відносно відповідача, на виконання якої 10 жовтня 2024 року листом Міністерства соціальної політики України за вих. № 22755/0/2-24/3 від 03.10.2024 повідомлено, що станом на 02.10.2024 в ЄІБД ВПО інформація стосовно запитуваної особи відсутня. Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 10.10.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, який визначено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином. Представник позивача [PERSON] 17.10.2024 надала через систему «Електронний суд» заяву у якій просила суд розглянути справу за її та позивача відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином. 08.10.2024 до суду надійшла його заява від 28.09.2024, в якій він просить розглядати справу без його участі, проти розірвання шлюбу не заперечує. Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до частини першої статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з частиною 2 статті 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. За правилами, встановленими частиною 1 статті 21 Сімейного кодексу України , шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Частиною 1 статті 24 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами частин 3, 4 статті 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до статті 112 СК шлюб може бути розірвано, якщо подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та протирічить інтересам одного з них, або інтересам їхніх дітей. Таким чином, у розумінні норм сімейного законодавства, добровільність шлюбу є однією з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, у якому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії реєстрації шлюбу. Добровільність шлюбу\~це його довічна риса. Саме добровільністю шлюбу зумовлена можливість його розірвання. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Згідно з частиною 3 статті 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі\~статтею 110 цього Кодексу. За правилами, встановленими\~статтею 112 Сімейного кодексу України , суд з`ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 27.12.1994. Шлюб зареєстрований Іллічивським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Маріуполя (актовий запис №260, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 27.12.1994). Від даного шлюбу у подружжя є син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народженні серії [NUMBER] від 21.12.1996, актовий запис №711. Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства з 03.06.2024, не мають наміру поновлювати відносини, сім`я носить виключно формальний характер. Примирення з відповідачем позивач вважає неможливим та добровільно розірвати шлюб відповідач не бажає. З урахуванням зазначених вище обставин та положень законодавства, враховуючи конституційне право особи на шлюб за вільною згодою, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя та збереження шлюбу між сторонами, який може будуватись лише на паритетних засадах, є неможливим та протирічить їх інтересам, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.141\~ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути судовий збір в сумі 968, 96 грн, оскільки позов поданий через систему «Електронний суд» та саме така сума судового збору мала бути сплачена. При цьому позивач не позбавлений права повернути з бюджету надміру сплачений судовий збір у сумі 242, 24 грн у разі звернення з відповідним клопотанням до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved