Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-13 00:00:00

Позивач звернувся до Ленінського районного суду міста Запоріжжя із позовом до [PERSON] , третя особа: орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, в якому просить: 1) позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , стосовно неповнолітньої [PERSON] , [INFO] ; 2) стягувати щомісячно з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , на утримання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/4 частки від заробітку (прибутку) на її утримання, які будуть стягуватися до досягнення нею повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. В обґрунтування позову зазначає наступне. 26.09.2008 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] , в якому народилась спільна дитина - [PERSON] . Родина постійно мешкала за адресою [ADDRESS] . В 2013 році відповідачка повідомила позивачу, що їй набридло мешкати з ним та дитиною. Вона зібрала свої речі та переїхала мешкати за іншою адресою. Декілька років жила за адресою реєстрації, потім почала проживати в цивільному шлюбі за іншою адресою. З 2013 року по теперішній час відповідачка жодного разу не поцікавилась життям своєї дитини, не вітала її зі святами, не телефонувала взагалі. Фактично викреслила свою дитину зі свого особистого життя. Всі роки позивач самостійно виховував доньку, водив до дитячого садочка, школи, лікарні. Відповідачка не допомагала фінансово в забезпечені дитини. У 2018 році шлюб між позивачем та відповідачкою було розірвано. З огляду на те, що відповідачка тривалий час навмисно не виконує свої батьківські обов`язки стосовно дитини, якій вже виповнилось 15 років та неповнолітня тривалий час мешкає лише з батьком, який опікується нею, виховує, утримує, позивач по узгодженні з дитиною звернувся до суду з вказаним позовом. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15 липня 2024 року для розгляду зазначеної позовної заяви визначено суддю Коломаренко К.А. Ухвалою Ленінського районного суду від 17.07.2024 року відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі, встановлено учасникам справи строк для подання заяв по суті спору; зобов`язано орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району здійснити обстеження житлово-побутових умов мешкання дітей та надати висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] . Ухвалою від 17.09.2024 судом закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Просили суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Відповідачка, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, про що свідчить конверт, який повернувся на адресу суду 24.09.2024 року з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», в судове засідання не з`явилася. Причини неявки суду не повідомила. Заяву про розгляд справи без її участі та відзиву на позовну заяву не подала. Враховуючи те, що відповідачка була належним чином повідомленою про дату, час і місце судового засідання, не з`явилася в судове засідання без повідомлення причин, відзив не подала, а позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, відповідно до частини першої статті 280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення представника позивача та позивача, свідків, з`ясувавши думку неповнолітньої дитини, вивчивши матеріали справи та висновок органу опіки та піклування, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. По справі встановлено, що [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої є [PERSON] та [PERSON] , про що Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції зроблено відповідний актовий запис 17.02.2009 року № 183. Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 13.04.2018 у справі 334/7504/17 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Згідно інформації Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги №9» [PERSON] , [INFO] , яка мешкає за адресою [ADDRESS] , спостерігається з моменту народження по теперішній час в КНП «ЦПМСД №9», декларацію укладено батьком з лікарем-педіатром. До Центру на прийом лікаря-педіатра дільничного для проведення щеплень, здачі лабораторних аналізів та проведення диспансеризації з дитиною звертається батько - [PERSON] . Згідно довідки Закладу дошкільної освіти комбінованого типу №160 «Журавлик» дитини [PERSON] , [INFO] дійсно відвідувала ЗДО №160 в період з 27.08.2014 по 31.05.2016. Мати в ЗДО не з`являлась. Згідно характеристики [PERSON] , наданої Закладом дошкільної освіти комбінованого типу №160 «Журавлик», [PERSON] відвідувала заклад дошкільної освіти №160 «Журавлик`з 27.08.2014 по 31.05.2016 року. Вихованням дитини займався батько ( [PERSON] ). Він активно цікавився питаннями виховання, прислуховувався до консультацій та рекомендацій вихователів, регулярно відвідував батьківські збори. У сім`ї дотримувалися режиму дня, що був спільним для сім`ї та дитячого саду. До ЗДО дитину приводили вдягненою охайно, одяг відповідач сезону. Тато створював вся умови для розвитку та навчання дитини. Згідно інформації Запорізької гімназії №89 Боярко Софія навчається в Запорізькій гімназії №89 з 1 класу. У 2024 році опанувала навчальну програму 8 класу. Заяву про зарахування дитини до першого класу надавав батько, документ зберігається в особовій справі. Пояснювальні та заяви про погане самопочуття щодо відсутності дитини на уроках під час очного формату навчання не збереглися. [PERSON] , батько [PERSON] , бере участь у вихованні доньки. Під час очного навчання він приходив на виклики до шкоди для вирішення нагальних питань, відвідував батьківські збори. Протягом організації освітнього процесу з використанням технологій дистанційного навчання на зборах був присутнім епізодично, підтримував зв`язок з класним керівником в телефонному режимі та месенджерах. Аналогічна інформація зафіксована і в Характеристиці [PERSON] , наданій Запорізькою гімназією №89. Згідно довідки щодо адреси фактичного проживання, виданої ОСББ «Трансформаторщик 8» [PERSON] фактично проживає разом з донькою [PERSON] в квартирі свого батька [PERSON] . Згідно акту обстеження умов проживання за адресою [ADDRESS] , в квартирі проживає три особи ( [PERSON] , 1962 р.н., [PERSON] , 1985 р.н.. [PERSON] , 2009 рн.), кожна особа має особистий простір (окрему кімнату), в квартирі підтримується порядок і чистота. Дитина має окрему кімнату, в якій розташовані стіл для навчання, комп`ютер, в кімнаті є місце для творчості дитини. Згідно висновку, наданого районною адміністрацією Запорізької міської ради по Дніпровському району (як органом опіки та піклування), беручи до уваги, що [PERSON] , [INFO] неналежним чином виконує свої батьківські обов`язки по відношенню до неповнолітньої доньки, права та інтереси якої повинні бути захищені у встановленому законом порядку, з метою захисту прав та інтересів дитини, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . Позивач підтвердив суду, що відповідачка, з дитиною не спілкується, не бере участь у вихованні дитини та не виконує покладені на неї обов`язки щодо матеріального забезпечення дитини. Дитина [PERSON] , яка на час розгляду справи є неповнолітньою (15 років) в судовому засіданні надала пояснення та зокрема зазначила, що мати не цікавиться нею, вона її майже не пам`ятає, лише за фотографіями, мати не проявляє уваги, не телефонує та взагалі ніяк не цікавиться про стан її здоров`я, успіхи у навчанні. Матеріально не допомагає. Вона проживає разом з батьком [PERSON] та дідусем - [PERSON] . Її забезпеченням, лікуванням, освітою, задоволенням потреб піклується батько. Не заперечує проти позбавлення її матері батьківських прав стосовно неї. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] суду пояснили, що [PERSON] ніколи не виявляла до дитини материнських почуттів, після народження дитини нею займалися батько та бабуся з дідусем, відповідачка весь час казала, що дитина її не цікавить. Коли [PERSON] було 4 роки відповідачка повідомила, що вона не буде більше проживати з сім`єю та виїхала. З того часу вона дитину не бачила, дівчинка її не пам`ятає. Незважаючи на те, що відповідачці ніхто не чинив перепон в побаченнях з дитиною, вона цього ніколи не робила, вихованням, освітою, лікуванням, забезпеченням дитини займався батько. Встановлені та зазначені вище обставини свідчать про ухиляння відповідачки від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, що може бути підставою для позбавлення її батьківських прав, оскільки наявні факти винної поведінки матері та свідомого нехтування своїми обов`язками по відношенню до дитини - [PERSON] , [INFO] . Така позиція суду узгоджена із діючим законодавством. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно ст.164 СК України мати може бути позбавлена судом батьківських прав, якщо вона ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, щодо усіх своїх дітей або когось із них. Так, згідно ч. 8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. В п.15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 року „ Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" зазначено, що позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний стан, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину; забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини; забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарання, які принижують людську гідність дитини. Відповідно до вимог ст. 12. Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. В судовому засіданні встановлено, що відповідачка ухиляється від виконання батьківських обов`язків у відношенні дочки, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, матеріальне забезпечення, що негативно впливає на фізичний розвиток як складову виховання дитини; не спілкується з нею, тобто не надає дитині доступ до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі; не виявляє жодного інтересу до дитини. За наведених вище підстав, суд прийшов до переконання, що відповідач у справі, в порушення вимог чинного законодавства України з питань охорони дитинства ухиляється від виконання батьківських обов`язків, що є правовою підставою для позбавлення її батьківських прав. В судовому засіданні встановлено відсутність об`єктивних підстав, які б зумовлювали таку тривалу неналежну поведінку матері по відношенню до дочки. Тому суд приходить до переконання, що інші заходи впливу на відповідача, окрім позбавлення її батьківських прав, будуть недостатніми, а позбавлення батьківських прав буде відповідати в першу чергу саме інтересам дитини. Крізь призму врахування найкращих інтересів дитини та враховуючи, що одним з основних прав дитини є її право висловлювати свою думку та право на врахування її думки щодо питань, які стосуються її життя, суд бере до уваги, що в даному провадженні дитина вказала, що мати не цікавиться її успіхами, здоров`ям, навчанням та жодним чином не приймає участі у її житті, матеріально не допомагає, та не заперечувала проти позбавлення матері батьківських прав. Щодо вимоги про стягнення аліментів з відповідача, то суд вважає, що відповідно до ст.166 Сімейного Кодексу України, вона підлягає задоволенню. Статтями 155, 180, 181, 182, 183 СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, а при ухиленні батьків від цього обов`язку кошти на утримання дітей стягуються з них в судовому порядку, в розмірі визначеному судом. Встановлено, що відповідач є працездатною особою, відомості про розмір та джерела доходів відсутні, а тому з урахуванням усіх обставин справи, суд доходить висновку, що аліменти на утримання дитини необхідно стягнути у розмірі не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Таким чином, встановлені судом обставини вказують, що вимоги позивача базуються на законі. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд врахує, що за подання позову немайнового характеру особою сплачується судовий збір у розмірі 0,4 прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно до Закону України "Про судовий збір", що складає 1211,20 гривень та оскільки позивача звільнено від сплати судових витрат щодо вимоги про стягнення аліментів з відповідача в силу ст. 141 ЦПК України слід стягнути судові витрати у розмірі судового збору визначено державою для розгляду справ даної категорії на користь держави.

Outcome: approved