Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-22 00:00:00

Рішенням Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 30 вересня 2024 року задоволено позов [PERSON] до Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнуто з Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» на користь [PERSON] 510105,57 грн (п`ятсот десять тисяч сто п`ять гривень 57 копійок) середнього заробітку за час вимушеного прогулу та затримки роботодавцем виконання рішення суду про поновлення на роботі. Представник позивача звернувся в суд із заявою, в якій просить ухвалити додаткове рішення у справі та допустити негайне виконання судового рішення від 30.09.2024 року щодо стягнення всієї суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу та затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі. На обґрунтування заяви представник позивача зазначає, що середній заробіток, відповідно до ч.2 ст.235 КЗпП України, за своїм змістом є заробітною платою, тому для захисту прав позивача, передбачених ч.1 ст.12 Конвенції про захист заробітної плати та ст.43 Конституції України, просить допустити негайне виконання судового рішення щодо стягнення всієї суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу та затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду заяви повідомлялися у встановленому законом порядку. Представник відповідача\~в судовому\~засіданні вимоги\~заяви не\~визнала та\~заперечила проти\~допущення до\~негайного виконання судового рішення від 30.09.2024 року щодо стягнення всієї суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу та затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі. Зазначила, що вказане рішення оспорюється стороною відповідача в апеляційному порядку, тому звернення до негайного виконання до набрання ним законної сили призведе до дисбалансу прав сторін у справі. Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши заяву та додані до неї документи, матеріали цивільної справи, суд прийшов до таких висновків. Відповідно до ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Відповідно до п.2 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. Також у ч.2 ст.430 ЦПК України вказано, що суд, ухвалюючи рішення, може допустити негайне його виконання у разі стягнення всієї суми боргу при присудженні платежів, визначених пунктами 1-3 частини першої цієї статті. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи те,\~що судом\~задоволено позов [PERSON] до Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнуто з Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» на користь [PERSON] 510105,57 грн (п`ятсот десять тисяч сто п`ять гривень 57 копійок) середнього заробітку за час вимушеного прогулу та затримки роботодавцем виконання рішення суду про поновлення на роботі, то, відповідно до ч.1\~ст. 430 ЦПК України,\~ суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць березень 2022 року (22 робочих дні) в сумі 18367,14 грн. (834,87 грн (середньоденний заробіток) х 22 (робочі дні). Разом з тим суд вважає необґрунтованою вимогу представника позивача про негайне виконання рішення суду в цілому про стягнення всієї суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу та затримки роботодавцем виконання рішення суду про поновлення на роботі, оскільки допущення негайного виконання рішення у разі стягнення всієї суми боргу при присудженні платежів, визначених пунктами 1-3 частини першої цієї статті 430 ЦПК України, не є обов`язком суду, а необхідність та підставність такої вимоги стороною позивача не доведена. Беручи до уваги викладене, суд вважає, що вимога про негайне виконання судового рішення від 30.09.2024 року щодо стягнення всієї суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу ( за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі) підлягає частковому задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial