Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-15 00:00:00

Позивач - Черкаська міська рада (18001, м. Черкаси, вул. Б. Вишневецького, 36) звернулась до Придніпровського районного суду з позовом до [PERSON] ( [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ) про стягнення безпідставно утримуваних грошових коштів. Позовні вимоги мотивовані тим, що ПП «НІКІТА-Т» було власником комплексу будівель готелю на підставі договору купівлі-продажу №12611 від 17.11.2004. Рішенням Черкаської міської ради від 22.11.2005 №8-722 було надано земельну ділянку ПП «НІКІТА-Т» площею 11 706 кв.м в [ADDRESS] в оренду на 49 років під комплекс будівель готелю «Жовтневий». На виконання зазначеного рішення, між ПП «НІКІТА-Т» та Черкаською міською радою було укладено договір оренди землі від 06.12.2005, зареєстрований у Черкаській регіональній філії ДП «Центр ДЗК» при Держкомземі України, про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 13.12.2005 за №040577500328 за умовами якого ПП «НІКІТА-Т» було надано в строкове платне користування земельну ділянку площею 11 706 кв.м в [ADDRESS] під комплекс будівель готелю «Жовтневий». 07.11.2008 між Черкаською міською радою та ПП «Готельно-ресторанний комплекс «Апельсин» були укладені зміни до договору оренди землі від 06.12.2005 по всьому тексту договору ПП «НІКІТА-Т» змінили на ПП\~«Готельно-ресторанний комплекс «Апельсин» та зареєстрували у Черкаській регіональній філії ДП «Центр ДЗК» при Держкомземі України, про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 13.12.2005 за №040577500328. \~ \~ \~ \~ При цьому, укладення зміни до договору оренди землі від 06.12.2005 було зумовлено тим, що згідно протоколу №5 загальних зборів засновників ПП\~«Нікіта-Т» від 29.04.2008 ПП «Нікіта-Т» змінило назву на ПП «ГРК Апельсин». Згідно свідоцтва про державну реєстрацію особи серія А01 №135653 14.05.2008 відбулася зміна найменування юридичної особи ПП «Нікіта-Т» на ПП\~«ГРК Апельсин». Вказана обставина встановлена рішенням апеляційного суду Черкаської області від 02.11.2011 по справі № 22-ц-351/11, а тому у силу вимог ст. 75 ГПК України не потребує доведення у цій справі (преюдиційність судового рішення). У подальшому, право власності на комплекс будівель готелю перейшло до ПАТ «АВАЛЬ-БАНК» на підставі іпотечного договору №49.12/38/І 372/07-КЛТ від 23.08.2007. Право власності ПАТ «АВАЛЬ-БАНК» на комплекс будівель готелю зареєстровано у ДРРП 17.11.2015. У подальшому, право власності на комплекс будівель готелю перейшло до [PERSON] . Право власності\~відповідача на\~комплекс будівель\~готелю зареєстровано\~у ДРРП\~28.02.2016 (рішення\~про державну\~реєстрацію прав\~за індексним\~№28492686\~від 29.02.2016). На підставі акту приймання-передачі від 17.09.2020 відповідач передав у власність ТОВ «Черкаси-палац» комплекс будівель готелю. Право власності ТОВ «Черкаси-палац» на комплекс будівель готелю зареєстровано у ДРРП 18.09.2020. Таким чином, відповідач у період з 28.02.2016 по 18.09.2020 був власником комплексу будівель готелю. Щодо місця розташування комплексу будівель готелю зазначають, що до 10.02.2015 комплекс будівель готелю розташовувався на земельній ділянці площею 11706 кв.м в [ADDRESS] кадастровий номер 7110136400:01:008:0091. Втім, рішенням Черкаської міської ради №2-1001 від 10.02.2015 ПП\~«Східний двір» надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,2337 га по [ADDRESS] під кафе з прибудовою. Внаслідок розроблення проекту землеустрою, земельна ділянка площею 11 706 кв.м. в [ADDRESS] кадастровий номер 7110136400:01:008:0091 була поділена на дві земельні ділянки, що знаходяться у [ADDRESS] , а саме: загальною площею 0,2337 кадастровий номер: 7110136400:01:008:0237; загальною площею 0,9369 кадастровий номер: 7110136400:01:008:0238. У подальшому, рішенням Черкаської міської ради №2-447 від 31.03.2016 надано ПП «Східний двір» земельну ділянку площею 0,2337 га по [ADDRESS] під кафе з прибудовою за рахунок земель ПП «Готельно-ресторанний комплекс «Апельсин» (п.3) та припинено ПП «Готельно-ресторанний комплекс «Апельсин» право користування земельною ділянкою площею 0,2337 га по [ADDRESS] (п.9). Таким чином, комплекс будівель готелю розташовується на земельній загальною площею 0,9369 кадастровий номер: 7110136400:01:008:0238 у [ADDRESS] власником якої є територіальна громада м. Черкаси в особі Черкаської міської ради. Водночас, рішенням господарського суду Черкаської області від 08.08.2017 по справі №925/637/17, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 07.12.2017, розірвано договір оренди землі укладений між приватним підприємством «Готельно-ресторанний комплекс «Апельсин» та Черкаською міською радою від 06.12.2005, зареєстрований у Черкаській регіональній філії ДП Центр ДЗК при Держкомземі України, про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 13.12.2005 за №040577500328. Таким чином, Відповідач у період з 07.12.2017 по 17.09.2020 фактично користувався земельною ділянкою без правовстановлюючих документів та не здійснював оплату за таке фактичне користування. Щодо порядку\~розрахунку ціни\~позову зазначає,\~що у адвокатському запиті вх.№11811-01-21 від 28.07.2023 адвокатом Мельниченко А. М., яка за сумісництвом є і директором ТОВ «Черкаси Палац» (теперішнього власника комплексу будівель готелю) повідомлено позивача про те, що на земельній ділянці розташоване літнє кафе літ. Г-1 загальною площею 167,3 кв.м., яке належить ТОВ «Апельсин Комфорт». Дійсно, як випливає з інформації ДРРП, ТОВ «Апельсин Комфорт» є власником літнього кафе загальною площею 167,3 кв.м., що розташовується у [ADDRESS] . Право власності ТОВ «Апельсин Комфорт» у ДРРП на літнє кафе було зареєстровано 19.07.2019 на підставі договору купівлі-продажу б/н від 09.07.2009. Згідно розрахунку частки землекористування та площі для нарахування безпідставно набутих грошових коштів для відповідача частка землекористування відповідача складає 9238,3 кв.м. (0,98605054 х 9369). Рішеннями Черкаської міської ради №2-1312 від 25.06.2015, №2-2219 від 27.06.2017, №2-4690 від 27.06.2019 затверджено Положення про встановлення плати за землю на території міста Черкаси, з яких вбачається, що за земельні ділянки яким згідно з КВЦПЗ присвоєно код «Для будівництва та обслуговування об`єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування», орендну плату встановлено у розмірі 3% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки. Згідно розрахунку,\~за час\~фактичного користування\~земельними ділянками\~без правовстановлюючих\~документів у\~період з\~07.12.2017\~по 17.09.2020\~ розмір\~заборгованості відповідача\~становить 1\~686\~016,95\~грн. При цьому, земельна ділянка загальною площею 0,9369 кадастровий номер: 7110136400:01:008:0238 у [ADDRESS] зареєстрована в ДЗК 09.12.2015. Враховуючи позицію Верховного Суду, висловлену у постанові від 05.08.2022 по справі №922/2060/20, розрахунок безпідставно набутих грошових коштів може розпочинатися саме з цієї дати. У зв`язку з фактичним користуванням відповідачем земельною ділянкою та ухиленням від сплати безпідставно збереженої за рахунок Черкаської міської ради орендної плати, порушенням прав територіальної громади м. Черкас через ненадходження грошових коштів до місцевого бюджету, позивач вважає за необхідне стягнути з Відповідача безпідставно утримувані грошові кошти у розмірі 1 686 016,95 грн. з огляду на наступне. Просить стягнути з [PERSON] на користь міського бюджету м. Черкаси безпідставно збережені грошові кошти у розмірі 1 686 016,95 грн. та витрати по сплаті судового збору. 13 вересня 2023 року ухвалою суду відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче судове засідання. 22 вересня 2024 року ухвалою суду заборонено [PERSON] вчиняти будь-які дії щодо продажу, дарування, міни, реалізації, звернення стягнення та відчуження і зміни власника у будь-який спосіб відносно квартири за адресою: [ADDRESS] . 02 жовтня 2024 року ухвалою суду замінено заходи забезпечення позову у даній справі, вжиті ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22 вересня 2023 року; скасовано заборону [PERSON] вчиняти будь-які дії щодо продажу, дарування, міни, реалізації, звернення стягнення та відчуження і зміни власника у будь-який спосіб відносно квартири за адресою: [ADDRESS] ; заборонено [PERSON] вчиняти будь-які дії щодо продажу, дарування, міни, реалізації, звернення стягнення та відчуження і зміни власника у будь-який спосіб відносно квартири за адресою: [ADDRESS] . 17 жовтня 2023 року через канцелярію суду адвокат Додух Ольга Олексіївна, яка діє в інтересах відповідача [PERSON] , надала Відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що розрахунок суми до стягнення, наданий позивачем, не є вірним. Розбивка сум та періоду мала відбуватись помісячно, коли відлік строку на пред`явлення вимоги з оплати відповідного платежу виникає по спливу місяця, в якому відбувалось користування земельною ділянкою, тобто, з 1 числа поточного місяця до останнього числа такого місяця. В такому випадку, таблиця строку для вірного розрахунку мала б виглядати інакше, із зазначенням помісячної розбивки плати за користування земельною ділянкою. Однак позивач надав інакший розрахунок. Вказує, що відповідач не є власником і постійним землекористувачем земельної ділянки, а тому, не є суб`єктами плати за землю у формі земельного податку, при цьому єдина можлива форма здійснення плати за землю для них як землекористувачів орендна плата. Вважає, що в частині вимог про стягнення грошових коштів за період з 07.12.2017 року по 31.12.2017 року, за 12 місяців 2018 року та січень, лютий та 16 днів березня 2019 року має бути відмовлено в зв`язку зі спливом строків давності, оскільки, позовна заява пред`явлена до суду тільки 11.09.2023 року, тобто, після спливу строку давності за вказаний період. Тобто, в частині стягнення грошових вимог у сумі 772193 грн. 45 коп. сплив строк позовної давності. Також, вказує, що з періоду нарахування плати за землю має бути виключено період з березня 2020 року з огляду на вимоги чинного законодавства. За березень 2020 року нарахування безпідставно збережених коштів міською радою не повинно здійснюватися з огляду на положення ЗУ від 02.04.2020 № 540 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби», відповідно до положень якого плата за землю не нараховується та не сплачується за період з 01 березня до 31 березня 2020 року. Отже, позивач за вимогами закону не має права на нарахування та стягнення орендної плати за березень 2020 року, що з огляду на розрахунки позивача, становить 50510 грн. 86 коп. Оскільки, позивач в силу вимог закону не має права на нарахування орендної плати за цей період, відповідно не має підстав вимагати і від відповідача таких сум, які не нараховуються за користування земельною ділянкою за цей період. Вважає, що позовні вимоги щодо стягнення 822704 грн. 31 коп. є такими, що не підлягають задоволенню. Щодо предмету самого розрахунку в частині суми, яка визначена позивачем з огляду на нормативно грошову оцінку, сформовану, як вбачається з Витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок станом на 1.06.2023 року. Зазначає, що при здійсненні розрахунку та подання позовної заяви, Черкаська міська рада врахувала нормативно грошову оцінку станом на 2023 рік, не надаючи доказів яка нормативна грошова оцінка ділянки була у 2017, 2018, 2019 та 2020 роках. Зазначає, що незрозуміло яким чином чинник оцінки ділянки у 2023 році може застосовуватись до відносин періоду 2017-2020 років, коли у попередні періоди було невідомо яка нормативна грошова оцінка ділянки буде у майбутньому. На її думку, нормативно грошова оцінка землі має проводитись не на дату яка вигідна та зручна позивачу, а у безперервному процесі, з огляду на щорічні показники. Наданий позивачем витяг про нормативно грошову оцінку земельної ділянки від 09.06.2023 року може бути застосований тільки у наступному бюджетному періоді, тобто, у наступному році, проте, ніяк не може бути застосований до періоду 2017-2020 років. Оскільки, зі змісту поданих документів позивачем слідує, що оцінка ділянки під будівлею проводилась у 2005 році, то у 2013 та у 2020 році мала бути проведена наступну нормативно грошову оцінку такої ділянки, проте, аж ніяк не у 2023 році. На її думку, рішення про затвердження нормативно грошової оцінки, витяг щодо якої наданий позивачем, який містить відомості про нормативно грошову оцінку ділянки кадастровий номер 7110136400:01:008:0238 станом на 09.06.2023 року, є нормативним актом, який не може бути застосований до правовідносин, які виникли до ухвалення рішення Черкаською міською радою про затвердження технічної документації про нормативну грошову оцінку. Позивач, обгрунтовуючи розмір плати, яку мав би сплачувати відповідач, має довести розмір такої оцінки станом на момент, коли виникає та існує обов`язок з оплати за певний період та протягом усього періоду, зазначеного у позові та необхідність підтвердження нормативної грошової оцінки земельної ділянки станом на певну дату, а не довільну оцінку з майбутнього. Вбачають, шо оскільки не пізніше 2013 року мала бути проведена нормативно грошова оцінка земельної ділянки, що є предметом даного судового розгляду, саме така оцінка мала б використовуватись, проте, аж ніяк не 2023 року. На її думку, позивач застосовує грошову оцінку з майбутнього. Є всі підстави вважати, шо нормативно грошова оцінка земельної ділянки станом на певну дату, а не довільну оцінку з майбутнього. Оскільки, вбачають, що не пізніше 2013 року мала бути проведена нормативно грошова оцінка земельної ділянки, що є предметом даного судового розгляду, саме така оцінка мала б використовуватись. Проте аж ніяк не 2023 року. Є всі підстави вважати, що нормативно грошова оцінка, наприклад, станом на 2019 рік мала інші показники ніж станом на 19.06.2023 року, витяг по якому надано позивачем. Вважає, що наведений розрахунок не відповідає дійсності, а тому, не може слугувати базою для розрахунку суми до стягнення з відповідача. Підстава, яка прийнята відповідачем для розрахунку суми боргу нормативно грощова оцінка земельної ділянки не відповідає періоду, за який проведено такий розрахунок, що є грубим порушенням вимог закону і позивач намагається стягнути з відповідача суму значно більшу, ніж могла би бути. Звертає увагу суду на те, що договір оренди, про який йде мова від 2005 року стосується іншої земельної ділянки, яка мала площу 11706 кв.м. та кадастровий номер 7110136400:01:008:0091, яка з 2016 року вже не існує. І якщо при укладенні договору оренди у 2005 році була проведена нормативна грошова оцінка земельної ділянки, то після поділу земельних ділянок у 2016 році нормативна грошова оцінка новостворених земельних ділянок у 2016 році нормативна грошова оцінка новостворених земельних ділянок не проводилась. Принаймі такі докази визначення нормативної грошової оцінки земельної ділянки суду та відповідачу не надані. Наголошує на тому, що оскільки з 2005 року нормативна грошова оцінка земельної ділянки не проводилась, відсутні інші рішення суду чи місцевої ради (самого позивача) про затвердження нормативної грошової оцінки земельної ділянки або про скасування оцінки 2005 року, то єдиним та належним і допустимим доказом нормативної грошової оцінки, яка може бути застосована при розгляді даного спору щодо періоду з 2017 по 2020 роки, може бути оцінка, яка наведена у договорі оренди, укладеному у 2005 році. Тобто, єдиною базою для розрахунку орендної плати або плати за користування земельною ділянкою може бути нормативна грошова оцінка, яка становить 5380036 грн. 00 коп. за ділянку 11706 кв.м. Також, не погоджуються щодо вирахування коефіцієнту площі, на яку розраховується плата відповідачу. Фактична площа ділянки, яку займає нежитлова будівля становить 0,2248, а не 0,92383 га, як вказує позивач. Таким чином, загальна сума з урахуванням єдиної чинної нормативної грошової оцінки земельної ділянки станом на 2005 рік у розмірі 3380036 грн. 00 коп., якою можна оперувати для розгляду цієї справи на період 2017-2020 років з урахуванням того що площа під будівлями не могла бути більше 8791 кв.м.(з огляду на зони обмеження) не повинна перевищувати 327099 грн. 26 коп. Адже, не можна погодитись з розрахунками позивача, які грунтуються на оцінці 2023 року, яка ані об`єктивно, ані логічно, ані за вимогами закону не може бути застосована до періоду 2017-2020 років. Позивач не надав суду докази які б підтверджували право Черкаської міської ради на земельну ділянку 7110136400601:008:0238 у спірний період. Навпаки, докази у справі підтверджують, що ділянка 7110136400:01:008:0091 була поділена, а права на ділянку 7110136400:01:008:0238 зареєстровані тільки у 2023 році. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог Черкаської міської ради, здійснити розподіл судових витрат. 24 жовтня 2023 року через канцелярію суду Черкаською міською радою надано Відповідь на Відзив. 12 грудня 2023 року через систему «Електронний суд» адвокат Додух Ольга Олексіївна, яка діє в інтересах відповідача [PERSON] , надала Заперечення на Відповідь на відзив. 12 грудня 2023 року ухвалою суду зобов`язано Черкаську міську\~раду надати наступні документи: документи щодо поділу земельної ділянки площею 11706 кв.м. в [ADDRESS] , кадастровий номер 7110136400:01:008:0091; договір користування або оренди (в залежності від того, який саме договір був укладений), укладений між Черкаською міською радою та Приватним підприємством «Східний двір» на підставі рішення Черкаської міської ради № 2-447 від 31.03.2016 року; рішення Черкаської міської ради, яким затверджений проект землеустрою земельної ділянки площею 0,9369, розташованої в [ADDRESS] , кадастровий номер 7110136400:01:008:0238; проект землеустрою земельної ділянки площею 0,9369, розташованої в [ADDRESS] , кадастровий номер 7110136400:01:008:0238; всі документи щодо поділу земельної ділянки кадастровий номер 7110136400:01:008:0091, в тому числі зави, згоди, проекти землеустрою, заяви до кадастру, тощо, та зобов`язано \~Господарський суд\~Черкаської області надати матеріали справи № 925/637/17 за заявою Головного управління ДФС у Черкаській області до приватного підприємства Готельно -ресторанного комплексу Апельсин про визнання банкрутом. 30 січня 2024 року витребувано з Господарського суду Черкаської області матеріали справи № 925/637/17 за позовом Черкаської міської ради до ПП «Готельно-ресторанний комплекс «Апельсин» про розірвання договору оренди. 01 лютого 2024 року через канцелярію суду від Черкаської міської ради надійшла заява про зменшення позовних вимог, в якій зазначено, що при здійсненні розрахунку безпідставно утримуваних грошових коштів внаслідок технічної описки щодо загальної площі приміщень будівлі готелю з підвалом та мансардою, яка складає 7 796,8 кв.м. було помилково вказано площу земельної ділянки, яка містилися в інформаційній довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, площею 11 826,00 кв.м. Внаслідок технічної описки при здійсненні розрахунку, та коригування його шляхом вказання меншого розміру площі приміщень, сума заборгованості підлягає зменшенню та становить 1 673 951,68 грн. Просять стягнути з [PERSON] на користь міського бюджету м. Черкаси безпідставно утримувані кошти у розмірі 1 673 951,68 грн., повернути надміру сплачений судовий збір при подачі позову до суду у розмірі 180,97 грн., здійснити розподіл судових витрат, стягнувши судовий збір на користь платника департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради. 07 березня 2024 року ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду. Представники позивача за дорученням [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали в повному обсязі та просили його задоволити, з підстав викладених в позовній заяві та заяві про зменшення позовних вимог. Адвокат Додух О.О., яка діє в інтересах відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, з підстав викладених в письмових поясненнях (том № 3 а.с. 142-149) та Відзиву (том. № 2 арк.спр.101-108). Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши та вивчивши письмові матеріали даної цивільної справи, матеріали справи № 925/637/17, приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі статтею 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Частиною другою статті 95 ЦПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. В судовому засіданні встановлено, що в період з 17 листопада 2004 року по 16 листопада 2016 року ПП «Нікіта-Т» було власником комплексу будівель, що складають комплекс готелю, розташованого на спірній ділянці. Рішенням Черкаської міської ради від 22.11.2005 №8-722 було надано земельну ділянку ПП «НІКІТА-Т» площею 11 706 кв.м в [ADDRESS] в оренду на 49 років під комплекс будівель готелю «Жовтневий». На виконання зазначеного рішення, між ПП «НІКІТА-Т» та Черкаською міською радою було укладено договір оренди землі від 06.12.2005, зареєстрований у Черкаській регіональній філії ДП «Центр ДЗК» при Держкомземі України, про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 13.12.2005 за №040577500328 за умовами якого ПП «НІКІТА-Т» було надано в строкове платне користування земельну ділянку площею 11 706 кв.м в [ADDRESS] під комплекс будівель готелю «Жовтневий». 06 грудня 2005 року на виконання зазначеного рішення, між ПП «НІКІТА-Т» та Черкаською міською радою було укладено договір оренди землі, зареєстрований у Черкаській регіональній філії ДП «Центр ДЗК» при Держкомземі України, про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 13.12.2005 за №040577500328. Відповідно до п. 1.1. Договору, Орендодавець на підставі рішення Черкаської міської ради від 22.11.2005 року надав, а Орендар прийняв земельну ділянку в строкове платне користування площею 11 706 кв.м в [ADDRESS] під комплекс будівель готелю «Жовтневий». 07 листопада 2008 року між Черкаською міською радою та ПП «Готельно-ресторанний комплекс «Апельсин» були укладені зміни до договору оренди землі від 06.12.2005 по всьому тексту договору ПП «НІКІТА-Т» змінили на ПП\~«Готельно-ресторанний комплекс «Апельсин» та зареєстрували у Черкаській регіональній філії ДП «Центр ДЗК» при Держкомземі України, про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 13.12.2005 за №040577500328. \~ \~ \~ \~ При цьому, укладення зміни до договору оренди землі від 06.12.2005 було зумовлено тим, що згідно протоколу №5 загальних зборів засновників ПП\~«Нікіта-Т» від 29.04.2008 ПП «Нікіта-Т» змінило назву на ПП «ГРК Апельсин». Згідно свідоцтва про державну реєстрацію особи серія А01 №135653 14.05.2008 відбулася зміна найменування юридичної особи ПП «Нікіта-Т» на ПП\~«ГРК Апельсин». Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставина зміни назви з ПП «Нікіта-Т» на ПП «ГРК «Апельсин» була встановлена рішенням Апеляційного суду Черкаської області від 02 листопада 2011 року по справі № 22-ц-351, а тому, на підставі ст. 82 ЦПК України, не потребує доказування. Комплекс будівель ПП «ГРК «Апельсин» розташовувався на земельній ділянці 7110136400:01:008:0091 до 10 лютого 2015 року. Даний факт сторонами в судовому засіданні не спростовувався. В подальшому, на підставі\~іпотечного договору\~№49.12/38/І\~372/07-КЛТ\~від 23.08.2007,\~право власності\~на комплекс\~будівель ПП «Готельно-ресторанний комплекс «Апельсин» перейшло до ПАТ «АВАЛЬ-БАНК». У подальшому, право власності на комплекс будівель готелю перейшло до [PERSON] . Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 337251156 від 28.06.2023 року, 28 лютого 2016 року [PERSON] набуто право власності на комплекс будівель готелю за адресою: [ADDRESS] . Також,\~відповідно до\~Інформації з\~Державного реєстру\~речових прав\~на нерухоме\~майно та\~Реєстру прав\~власності на\~нерухоме майно,\~Державного реєстру\~Іпотек,\~Єдиного реєстру\~заборон відчуження\~об`єктів нерухомого\~майна щодо\~об`єкта нерухомого\~майна №\~337251156\~ від\~28.06.2023\~року,\~18.09.2020\~на комплекс\~будівель готелю\~за адресою:\~ [ADDRESS] \~на підставі\~ акту приймання-передачі нерухомого майна, серія та номер: 1535, 1536, виданий 17.09.2020 було зареєстровано право власності за Товариством з обмеженою відповідальністю «Черкаси Палац». Тобто, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] у період з 28.02.2016 по 18.09.2020 був власником комплексу будівель ПП «Готельно-ресторанний комплекс «Апельсин». В судовому засіданні встановлено, що 10 лютого 2015 року комплекс будівель ПП «Готельно-ресторанний комплекс «Апельсин» розташовувався на земельній ділянці площею 11706 кв.м в [ADDRESS] кадастровий номер 7110136400:01:008:0091. Рішенням Черкаської міської ради № 2-1001 від 10.02.2015 ПП\~«Східний двір» надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,2337 га по [ADDRESS] під кафе з прибудовою. Внаслідок розроблення проекту землеустрою, земельна ділянка площею 11 706 кв.м в [ADDRESS] кадастровий номер 7110136400:01:008:0091 була поділена на дві земельні ділянки, що знаходяться у [ADDRESS] , а саме: загальною площею 0,2337 кадастровий номер: 7110136400:01:008:0237; загальною площею 0,9369 кадастровий номер: 7110136400:01:008:0238. Як вбачається з плану орендної земельної ділянки (том.№1 арк.спр.14) та витягу з державного земельного кадастру від 18.09.2020р. (том№1 арк.спр.31-32) схематично зображені будівлі, які були в ПП «Готельно-ресторанний комплекс «Апельсин» та в подальшому перейшли у власність Шаповалова ЄА., на думку суду, є ідентичними, що спростовує твердження відповідача, про те що його майно не знаходиться на спірній земельній ділянці. Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-7115077782020 від 18.09.2020 року, земельна ділянка з кадастровим номером 7110136400:01:008:0238 за адресою: [ADDRESS] площею 0,9369 га знаходиться у комунальній власності. Дата державної реєстрації земельної ділянки 09.12.2015 року (том.1арк.спр.31) 31 березня 2016 року рішенням Черкаської міської ради № 2-447 про надання ПП «Східний Двір» земельної ділянки в оренду по [ADDRESS] вирішено: зареєструвати право комунальної власності за територіальною громадою м. Черкаси на земельну ділянку площею 0,2337 га (кадастровий номер 7110136400:01:008:0237) по [ADDRESS] , в межах проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,2337 га ПП «Східний Двір» по вул. Верхній Горовій, 145; надати ПП «Східний двір» в оренду на 49 років земельну ділянку площею 0,2337 га (кадастровий номер 7110136400:01:008:0237) по [ADDRESS] під кафе з прибудовою за рахунок земель ПП «Готельно-ресторанний комплекс «Апельсин»; припинити ПП «Готельно-ресторанний компекс «Апельсин» право користування земельною ділянкою площею 0,2337 га по [ADDRESS] . Також, 17 травня 2016 року між Черкаською міською радою та ПП «Східний двір» , в особі директора [PERSON] , укладено Договір оренди землі. Відповідно до п. 1 Договору, ЧМР на підставі рішення Черкаської міської ради від 31.03.2016 № 2-447надав, а ПП «Східний двір» прийняв в строкове платне користування земельну ділянку, що за цільовим призначенням відноситься до категорії земель житлової та громадської забудови, яка знаходиться по [ADDRESS] . Відповідно до п. 2 Договору, в оренду надається земельна ділянка площею 0,2337 га (кадастровий номер 7110136400:01:008:0237 під кафе з прибудовою. За функціональним використанням земельну ділянку віднести до категорії земель комерційного використання. Тобто, встановлено, що комплекс будівель ПП «Готельно-ресторанний комплекс «Апельсин» розташовується на земельній загальною площею 0,9369 кадастровий номер: 7110136400:01:008:0238 у [ADDRESS] , власником якої є територіальна громада м. Черкаси в особі Черкаської міської ради. Рішенням Господарського суду Черкаської області від 08 серпня 2017 року по справі № 925/637/17 розірвано договір оренди землі укладений між приватним підприємством «Готельно-ресторанний комплекс «Апельсин» та Черкаською міською радою від 06 грудня 2005 року, зареєстрований у Черкаській регіональній філії ДП Центр ДЗК при Держкомземі України, про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 13.12.2005 за №040577500328. Постановою Київського апеляційного господарського суду від 07 грудня 2017 року рішення Господарського суду Черкаської області від 08 серпня 2017 року по справі № 925/637/17 залишено без змін. Тобто, встановлено, що [PERSON] у період з 07.12.2017 по 17.09.2020, включно, фактично користувався земельною ділянкою без правовстановлюючих документів та не здійснював оплату за таке фактичне користування. Доказів протилежного відповідач не надав. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме мано та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 342466341 від 11.08.2023, Товариство з обмеженою відповідальністю «Апельсин комфорт» є власником нежитлової будівлі за адресою: [ADDRESS] (складова частина об`єкта нерухомого майна: Літнє кафе, Г-1 загальною площею 167,3 кв.м.). Право власності було зареєстровано 19.07.2019 09:53:50 на підставі Договору купівлі-продажу, серія та номер: б/н, виданий 09.07.2009, видавник: Посвідчено сторонами; Акт прийому-передачі нерухомого майна продавцем покупцю до Договору купівлі-продажу, серія та номер: 1, виданий 09.07.2009, видавник: Посвідчено сторонами . Згідно розрахунку частки землекористування та площі для нарахування безпідставно набутих грошових коштів для відповідача частка землекористування [PERSON] складає 9238,9 кв.м. Рішеннями Черкаської міської ради № 2-1312 від 25.06.2015, №2-2219 від 27.06.2017, №2-4690 від 27.06.2019 затверджено Положення про встановлення плати за землю на території міста Черкаси, з яких вбачається, що за земельні ділянки яким згідно з КВЦПЗ присвоєно код «Для будівництва та обслуговування об`єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування», орендну плату встановлено у розмірі 3% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки. Згідно із\~ст. 13 Конституції України\~земля є об`єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією\~Конституцією. Із уведенням у дію 01 січня 2002 року нового ЗК України у комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності, а також земельні ділянки за їх межами, на яких розташовані об`єкти комунальної власності, про що зазначено у частині 2 ст. 83 ЗК України. Отже, принцип розмежування земель державної і комунальної власності відображено у положеннях ЗК України, який, зокрема, полягає у визнанні пріоритету належності земель у межах населеного пункту відповідній територіальній громаді. Тобто всі землі у межах населеного пункту вважаються такими, що із 01 січня 2002 року перебувають у комунальній власності, крім земель, належність яких державі або приватним власникам зафіксована у ЗК України. 01 січня 2013 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності № 5245-VI від 06 вересня 2012 року, за змістом пункту 3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» якого з дня набрання чинності цим Законом землями комунальної власності відповідних територіальних громад вважаються: а) земельні ділянки: - на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності відповідної територіальної громади; - які перебувають у постійному користуванні органів місцевого самоврядування, комунальних підприємств, установ, організацій; б) всі інші землі, розташовані в межах відповідних населених пунктів, крім земельних ділянок приватної власності та земельних ділянок, зазначених у підпунктах "а" і "б" пункту 4 цього розділу. Згідно з пунктом 5 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 5245-VI державна реєстрація права держави чи територіальної громади на земельні ділянки, зазначені у пунктах 3 і 4 цього розділу, здійснюється на підставі заяви органів, які згідно зі статтею 122 ЗК України передають земельні ділянки у власність або у користування, до якої додається витяг з Державного земельного кадастру про відповідну земельну ділянку. Отже, беручи до уваги наведені положення Конституції України, ЗК України і пункту 3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 5245-VI, міська рада є власником спірної земельної ділянки, оскільки ця ділянка розташована в межах населеного пункту - м. Черкаси та вважається комунальною власністю відповідної територіальної громади в силу закону. Відповідно до положень\~ст. 80 ЗК України\~суб`єктами права на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування. У Відзиву на позовну заяву відповідачем зазначено, що: «…позивач не\~надав суду\~докази,\~які б\~підтверджували права\~Позивача на\~земельну ділянку\~у спірний\~період…». Відповідно до ч.4 ст. 79-1 ЗК України, земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у постанові від 05.08.2022 по справі №922/2060/20 зазначив, що за загальним правилом, правом власності на земельну ділянку, розташовану в межах відповідного населеного пункту, орган місцевого самоврядування наділений в силу закону, зокрема з уведенням 01.01.2002 у дію нового Земельного кодексу України. При цьому відсутність державної реєстрації речового права на земельну ділянку після 01.01.2013 не впливає на наявність права комунальної власності на відповідну земельну ділянку. Крім цього, нездійснення державної реєстрації речового права на сформовану земельну ділянку за органом місцевого самоврядування у відповідності до положень статті 79-1 Земельного кодексу України не є підставою для звільнення набувача права власності на будівлю або споруду від обов`язку сплачувати за фактичне користування земельною ділянкою комунальної власності, на якій розташований такий об`єкт нерухомості. Таким чином, враховуючи правову позицію Верховного Суду, висловлену у постанові від 05.08.2022 по справі №922/2060/20, розрахунок безпідставно збережених грошових коштів у формі орендної плати з [PERSON] може розпочинатися саме з 09.12.2015 року (дати реєстрації земельної ділянки в ДЗК). Відповідно до\~ст. 377 ЦК України, у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Особа, до якої перейшло право власності на будівлі (споруди), набуває право користування земельною ділянкою на тих же умовах і в тому ж обсязі, що й попередній власник будівлі (споруди) (ч. 3\~ст.415 ЦК України). Згідно зі\~ст. 206 ЗК України\~використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону. Відповідно до частини другої\~ст.152 ЗК України\~власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Згідно з пунктом в) ч. 1 \~ст.96 ЗК України\~землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату. Плата за землю - це обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності (підпункт\~14.1.147 пункту 14.1\~\~\~ст. 14 Податкового кодексу України). Земельний податок - це обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів; орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (підпункти 14.1.72,\~14.1.136 п. 14.1 ст. 14 ПК України). В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] не є власником та постійним землекористувачами земельної ділянки, а тому не є суб`єктом плати за землю у формі земельного податку, при цьому єдина можлива форма здійснення плати за землю для нього як землекористувача є орендна плата (підпункт\~14.1.72 п.14.1 ст.14 ПК України). \~Податковим кодексом України\~визначено, що орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є обов`язковим платежем, а його розмір визначається на підставі законодавчих актів, тобто є регульованою ціною (підпункти\~14.1.125,\~14.1.136 п. 14.1 ст.14, п.288.5 ст. 288 ПК України). У пункті\~289.1 статті 289 ПК України\~передбачено, що для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок. Нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати, який у будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлено положеннями підпункту\~288.5.1 пункту 288.5 статті 288 ПК України Аналогічна правова позиція викладена в п. 7.12. постанови Великої Палати Верховного Суду від 09 листопада\~\~2021 року у справі № 905/1680/20. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться відповідно до норм, правил, а також інших нормативно-правових актів на землях усіх категорій та форм власності. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок, розташованих у межах населених пунктів, незалежно від їх цільового призначення проводиться не рідше ніж один раз на 5-7 років (ЗУ «Про оцінку землі»). За результатами нормативної грошової оцінки земельних ділянок складається технічна документація. Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель (ст. 20 З У «Про оцінку землі»). Розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою за розмір земельного податку: для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких проведено, - у розмірі не більше 3 відсотків їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки; для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено, - у розмірі не більше 5 відсотків нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 5 відсотків нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області (підпункт 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 ПК України). Отже, законодавцем допускається передання власником в оренду земельної ділянки у випадку неможливості проведення нормативної грошової оцінки за об`єктивних обставин та визначено можливість розрахунку річного платежу орендної плати за певними алгоритмом, передбаченим абзацом третім підпункту 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 ПК України. Зазначена норма є винятком із загального правила, який може застосовуватися у випадку не проведення нормативної грошової оцінки певної земельної ділянки. Повноваження власника щодо користування землею не можуть обмежуватися внаслідок не проведення власником чи орендарем її нормативної грошової оцінки з об`єктивних причин. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 липня 2023 року у справі № 912/2797/21. Відповідно до частини третьої ст.\~23\~Закону України\~«Про оцінку\~земель» витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається органами, що здійснюють ведення Державного земельного кадастру. Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки - це роздруковані за допомогою програмного забезпечення актуальні дані про земельну ділянку, які містяться у Державному земельному кадастрі та технічній документації з нормативної грошової оцінки земель станом на певну дату. Витяг з нормативної грошової оцінки земельної ділянки може бути доказом проведення такої оцінки та визначати дані про таку оцінку як на момент його видачі, так за попередній період за умови, що нормативно-грошова оцінка земельної ділянки була сталою та не зазнала змін у цей період. Аналогічна правова позиція викладена у п. 7.19 постанови Великої Палати Верховного Суду від 09 листопада 2021 року у справі № 905/1680/20, а також постанові Верховного Суду від 09 лютого 2022 року у справі № 910/8770/19. Витяги про нормативну грошову оцінку земельної ділянки формуються за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру на підставі актуальних відомостей про земельні ділянки, внесених до Державного земельного кадастру, а формування витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки здійснюється автоматично в режимі «реального часу», тобто на час звернення заявників, у зв`язку з чим програмним забезпеченням і чинним законодавством не передбачено формування вказаних витягів на певну дату, яка вже минула. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 29 травня 2020 року у справі № 922/2843/19, від 02 червня 2020 року у справі №922/2845/19, від 07 липня 2020 року у справі №922/3208/19, від 07 вересня 2020 року у справі№ 922/3671/19, від 28 вересня 2020 року у справі\~№ 922/4073/19, від 02 червня 2021 року у справі № 904/2269/19, від 09 грудня 2021 року у справі № 922/4264/20. Щодо фактичної площі користування [PERSON] земельною ділянкою, суд зазначає наступне. В судовому засіданні адвокат Додух О. О. наголошувала на тому, що площа земельної ділянки, якою [PERSON] фактично користувався, нібито повинна визначатися пропорційно контурів і меж нерухомого майна яке стоїть на такій земельній ділянці, а саме : «...кадастровий план земельної ділянки вказує, що під проїздами, проходами та площадками знаходиться 0,7121 га землі. Тобто, фактична площа земельної ділянки, яку займає нежитлова будівля, становить 0,2248, а не 0,92383 га, як вказує Позивач…». Відповідно до ч. 1 ст. 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Нерухоме майно нерозривно пов`язане із земельною ділянкою, на якій воно знаходиться, і переміщення такого майна неможливе без його знецінення, а тому використання нежитлових приміщень, які належать відповідачу, неможливе без відповідної земельної ділянки. Верховний Суд у постанові від 16.06.2021 по справі №922/1646/20 зазначив, що наведена правова норма закріплює загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований, а тому, у зв`язку з користуванням Відповідачами нежитловими будівлями презюмується їх спільне користування усією спірною земельною ділянкою, якщо іншого не доведено. Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 02.06.2020 у справі №922/2417/19. А тому, на думку суду, оскільки, нежитлова будівля відповідача знаходиться на земельній ділянці загальною площею 0,9369 га кадастровий номер:7110136400:01:008:0238, презюмується, що відповідач користується усією площею земельної ділянки. В судовому засіданні встановлено, що на земельній ділянці загальною площею 0,9369 га кадастровий номер:7110136400:01:008:0238 знаходиться літнє кафе загальною площею 167,3 кв.м., яке належить ТОВ «Апельсин Комфорт» Позивачем розраховано частку землекористування пропорційно площі усіх нежитлових приміщень та згідно розрахунку частки землекористування та площі для нарахування безпідставно набутих грошових коштів для відповідача, частка землекористування відповідача складає 9238,3 кв.м. (0,98605054 х 9369). При цьому, [PERSON] правом на спростування вищевказаної обставини не скористався, належних та допустимих доказів на користування земельної ділянкою меншою площею до суду не надав. Адвокат Додух\~О.О.,\~яка діє\~в інтересах\~відповідача [PERSON] ,\~з метою\~доведення безпідставності\~доводів та\~аргументів позивача\~відносно розрахунку\~плати за\~користування земельною\~ділянкою надала\~Висновок Українського\~незалежного інституту\~судових експертиз\~ експерта\~Коваленко Л.А.\~№310/11-2023\~від 11.12.2023\~року за\~результатами проведення\~оціночно-земельної\~експертизи. Належними доказами на обґрунтування нормативної грошової оцінки земельної ділянки можуть бути: технічна документація на спірну земельну ділянку, виготовлена компетентним органом для оформлення договору оренди, довідка з Державного земельного кадастру, витяг з Державного земельного кадастру, а також висновок судової експертизи про встановлення нормативної грошової оцінки спірної земельної ділянки, які містять інформацію щодо предмета спору (постанова Верховного Суду від 01 березня 2023 року по справі № 751/1543/19). Як вбачається з Висновку, дослідження виконане шляхом проведення експертної грошової оцінки з урахуванням вимог нормативно-правових актів з оцінки майна та проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки, що діяли станом на дату оцінки. На сторінці № 17 Висновку чітко вказано, що для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок,у тому числі право на які фізичні особи мають як власники земельних часток (паїв), з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до законодавства. В той же час, вся експертиза свідчить про розрахунок саме експертної грошової оцінки. На вирішення експертизи поставлено питання визначення розміру плати за користування земельною ділянкою площею 0,9369 га розташованою в [ADDRESS] , кадастровий номер 7110136400:01:008:0238, що підлягав оплаті за період з 07.12.2017 року по 17.09.2020 року, тобто, за конкретно визначений період. Податковий кодекс України (п. 14.1.147) визначає, що плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності. Фактично плата за землю є грошовим виразом ставки плати за землю (відсоток) до розміру нормативної грошової оцінки земельної ділянки з урахуванням коефіцієнту індексації. Тобто містить дві складові розмір ставки та нормативної грошової оцінки. Тобто застосуванню до спірних відносин підлягає саме значення нормативної грошової оцінки. Більш того, стаття 13 цього Закону наголошує, що нормативна грошова\~оцінка земельних\~ділянок проводиться\~у разі: визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності. Стаття 20 цього Закону чітко підкреслює, що дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. На думку суду, експерт повинен був застосувати дані саме витягу із нормативної грошової оцінки (із відповідною зростаючою чи спадаючою індексацією), що виданий територіальним органом Держгеокадастру України. А тому, на думку суду, до спірних правовідносин підлягає застосуванню саме значення нормативної грошової оцінки земельної ділянки у формі витягу із нормативної грошової оцінки земель міста Черкаси 2010 року, яка є чинною на даний момент. Враховуючи вищевикладене, Висновок Українського незалежного інституту судових експертиз експерта Коваленко Л.А. №310/11-2023 від 11.12.2023 року за результатами проведення оціночно-земельної експертизи суд оцінює критично та до уваги не бере, оскільки, належним доказом міг бути Висновок щодо визначення нормативно грошової оцінки землі, а Висновок який надала адвокат Додух О.О. таким не являється. Також, адвокатом Додух О.О., яка діє в інтересах відповідача [PERSON] надано свій Розрахунок заборгованості користування земельною ділянкою відповідачем [PERSON] по [ADDRESS] , відповідно до якого сума, яку мав би сплатити відповідач у рахунок безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за період з 07.12.2017 по 17.09.2020 року становить 578758 грн. 05 коп. Проте, суд оцінює даний розрахунок критично та до уваги не бере. Позивачем Черкаською міською радою надано Розрахунок заборгованості користування земельною ділянкою відповідачем [PERSON] по [ADDRESS] , який зроблений на підставі: рішення Черкаської міської ради від 13.05.2010 № 5-656 «Про затвердження показників грошової оцінки земель м. Черкаси, рішення від 13.05.2010 № 5-657 «Про плату за оренду землі», від 27.06.2019 № 2-4690 «Про затвердження Положень та ставок місцевих податків і зборів на території м. Черкаси», рішення Черкаської міської ради від 22.12.2022 № 34-34 «Про бюджет Черкаської міської територіальної громади на 2023 рік (23576000000)»; наказу Мінагрополітики від 25.11.2016 № 489 «Про затвердження Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів», постанови КМУ від 03.11.2021 № 1147 «Про затвердження Методики нормативної грошової оцінки земельних ділянок»; інформації з ДРРП від 28.06.2023 № 337251156 реєстраційний номер нерухомого майна: 545243171101; рішення Господарського суду Черкаської області від 08.08.2017 по справі № 925/637/17, постанови Київського апеляційного господарського суду від 07.12.2017 року по справі № 925/637/17, витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 19.06.2023 № 5495/42-23. Відповідно до Розрахунку, загальна сума заборгованості користування [PERSON] земельною ділянкою площею 0,9369 га (кадастровий номер 7110136400:01:008:0238), з якої площа для нарахування плати складає 9172,19 кв.м. по [ADDRESS] за період з 07.12.2017 року (після набрання законної сили постанови Київського апеляційного господарського суду по справі № 925/637/17) по 17.09.2020 року становить 1673951,68 грн. Відповідно до п.9 підрозділу 6 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, установлено, що індекс споживчих цін, що використовується для визначення коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, застосовується із значенням 100 відсотків зокрема за 2017-2020 роки - для земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення. Відповідно, значення коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки для земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення за період за 2017 - 2020 роки становить 1,0. Так, згідно повідомлення Держгеокадастру від 12.01.2023, яке наявне у матеріалах справи, коефіцієнт індексації нормативно грошової оцінки для земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення у період з 2016 по 2021 становить 1,0, за 2021 рік 1,1, а за 2022 рік 1,15. При цьому,\~згідно долученого\~витягу з\~технічної документації\~НГО на\~земельну ділянку\~№5495/42-23\~від 19.06.2023,\~НГО земельної\~ділянки становить\~25\~920\~088,02\~грн. Вказаний розмір нормативно грошової оцінки земельної ділянки зазначений з урахуванням коефіцієнтів індексації у 2021 році у розмірі 1,1 та у 2022 році у розмірі 1,15. Водночас, у період з 2017 по 2020 нормативно грошової оцінки земельної ділянки (без урахування коефіцієнтів індексації) становила 20\~490\~188,2 грн (25 920 088,02 / 1,1 / 1,15). При цьому, з урахуванням розрахунку частки землекористування [PERSON] (9238,3 кв.м.), розрахованої йому пропорційно площі його приміщень на земельній ділянці, нормативно грошової оцінки земельної становить 20\~204\~344,68 грн. (20\~490\~188,2/9 369) х 9\~238,3)). \~ \~ \~ \~Як вбачається з розрахунку позивача, розмір заборгованості відповідача обґрунтовується наступним: за період з 07.12.2017 по 31.12.2017 у розмірі 41\~515,78 грн (20 204 344,68/365) х3% х 25)); за 2018 рік 606\~130,34 грн (20 204 344,68/365 х3%); за 2019 рік 606\~130,34 грн (20 204 344,68/365 х3%); за період з 01.01.2020 по 17.09.2020 432\~240,49 грн (20 204 344,68/366) х3% х 261). За таких\~обставин,\~шляхом операцій\~з математичними\~розрахунками,\~можливо встановити,\~що заборгованість\~відповідача за\~спірний період\~становить \~1\~686\~016,95\~грн. а\~тому,\~суд погоджується\~з розрахунком,\~який здійснено\~позивачем та\~з цих\~мотивів відхиляє\~розрахунок наданий\~представником \~відповідача адвокатом\~Додух О.О. Доводи та мотиви адвоката Додух О.О. про те, що Черкаська міська рада застосовує нібито «найвигідніші» показники нормативно грошової оцінки за 2023 рік (з урахуванням вже всіх коефіцієнтів індексації) є безпідставним, та спростовується самим розрахунком відповідача, де взято нормативно грошову оцінку земельної ділянки без урахування коефіцієнтів індексації за 2017-2020 роки. Частинами 1, 2\~ст.1212 ЦК України\~передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цього\~Кодексу\~застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. Правові підстави користування земельною ділянкою комунальної власності за змістом\~глави 15 ЗК України\~реалізується через право постійного користування або право оренди. Частиною 1 ст. \~93\~і ст.\~125 ЗК України\~визначено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права. Землекористувачі також зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату (пункт "в" частини 1\~ст. 96 ЗК України). Відповідно до положень пп.14.1.147 п. 14.1 ст. 14 ПК України\~плата за землю - це обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності. Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди, як це передбачено частиною 1\~ст. 21 Закону України «Про оренду землі». Згідно зі\~ст. ст. 122- 124 ЗК України\~міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними\~ст. 122 цього Кодексу, шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки. Особи, які отримують земельну ділянку комунальної власності в користування за договором оренди (договором купівлі-продажу права оренди), зобов`язані сплачувати за неї орендну плату. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22 червня 2021 року у справі № 200/606/18 зазначила, що принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі має фундаментальне значення та глибокий зміст, він продиктований як потребами обороту, так і загалом самою природою речей, невіддільністю об`єкта нерухомості від земельної ділянки, на якій він розташований. Нормальне господарське використання земельної ділянки без використання розташованих на ній об`єктів нерухомості неможливе, як і зворотна ситуація - будь-яке використання об`єктів нерухомості є одночасно і використанням земельної ділянки, на якій ці об`єкти розташовані. Отже, об`єкт нерухомості та земельна ділянка, на якій цей об`єкт розташований, за загальним правилом мають розглядатися як єдиний об`єкт права власності. Таким чином, положення глави\~15, статей\~120,\~125 ЗК України,\~статті 1212 ЦК України\~дають підстави вважати, що до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права на земельну ділянку, на якій розташований цей об`єкт, ураховуючи принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди, особа яка придбала такий об`єкт стає фактичним користувачем тієї земельної ділянки, на якій такий об`єкт нерухомого майна розташований, а відносини з фактичного користування земельною ділянкою без оформлення прав на цю ділянку (без укладення договору оренди тощо) та недоотримання її власником доходів у виді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Отже, фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг (заощадив) у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути такі кошти власникові земельної ділянки на підставі положень ч. 1\~ст. 1212 ЦК України. Оскільки, під час судового розгляду справи було достовірно встановлено ту обставину, що [PERSON] як власник об`єкта нерухомого майна в період з 07 грудня 2017 року по 17 вересня 2020 року користувався земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розміщений, за відсутності оформленого відповідно до вимог чинного законодавства права користування цією земельною ділянкою, він мав обов`язок по сплаті орендної плати за землю. Щодо строків позовної давності суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Дійсно, відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Як вбачається з позовної заяви позивач звернувся до суду 11.09.2023, а тому і заявив про стягнення безпідставно набутих грошових коштів у період з 07.12.2017 по 17.09.2020р. Суд наголошує на тому, що адвокат Додух О.О., яка діє в інтересах відповідача [PERSON] , у Відзиві на позовну заяву висловлює наміру подати заяву про застосування наслідків спливу позовної давності. Водночас необхідно зазначити, що відповідач такий намір у процесі розгляду справи так і не реалізував. До того ж, з огляду на положення пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, а саме щодо продовження строків, визначених статтею 257 ЦК України на час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), які набули чинності з 02 квітня 2020 року, строк позовної давності при зверненні до суду у вересні 2023 року із позовними вимогами про стягнення коштів за період з 07 грудня 2017 року по 17 вересня 2020 року Черкаською міською радою не пропущено. При дослідженні строку позовної давності по даній справі необхідно враховувати: Постанову Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із наступними змінами і доповненнями) установлено з 12.03.2020 до 31.10.2020 на всій території України карантин, дію якого неодноразово продовжено; Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» №540-IX від 30.03.2020 вирішено розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнити, зокрема, пунктом 12 наступного змісту: «під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» №540-IX від 30.03.2020 набрав своєї чинності 02.04.2020. \~ \~ \~ \~Також, Верховний Суд у постанові від 22.09.2022 по справі №920/724/21 зазначив, що ні ЦК України, ані інші нормативно-правові акти, якими встановлений (продовжений) на території України карантин, продовжено строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу на строк дії такого карантину, не містять тих вимог, про які зазначає ТОВ «Енера Суми», а автоматичне продовження цих строків пов`язане саме із встановленням карантину на всій території України без будь-яких додаткових вимог та умов в аспекті їх продовження в силу закону. \~ \~ \~ \~Також, правова позиція щодо застосування ст. 258 та п. 12 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 06.05.2021 у справі №903/323/20, від 31.05.2022 у справі №926/1812/21, від 22.06.2022 у справі №916/1157/21. \~ \~ \~ \~При цьому, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 № 651 вирішено відмінити з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 р. на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. \~ \~ \~ \~Відтак,\~заявлений до\~стягнення період\~обґрунтовується наступним:\~дата набрання чинності Закону\~№540-\~1Х\~та зупинення\~строку \~позовної \~давності 02.04.2020\~року,\~період позовної\~давності,\~який не\~сплив перед\~набранням чинності\~Законом №540-1Х\~02.04.2017р.-02.04.2020р.,а\~тому на\~думку суду\~можливий період\~до стягнення\~станом на\~ сьогодні\~02.04.2017р.\~по 01.07.2023р.,а\~як \~вбачається \~з \~позовної \~заяви \~заявлений позивачем\~ період\~до \~стягнення \~07.12.2017р.\~по 17.09.2020року. А тому, суд вважає, що з 02.04.2020 строк позовної давності про стягнення безпідставно набутих грошових коштів зупинився та станом на 02.04.2020, строк позовної давності про стягнення безпідставно набутих грошових коштів у період з 02.04.2017 по 02.04.2020 не сплинув та продовжив строк своєї дії на весь період карантину до 01.07.2023, включно. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з [PERSON] на користь міського бюджету м. Черкаси безпідставно збережених грошових коштів у розмірі 1673951 грн. 68 коп. Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються разі задоволення позову - на відповідача. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в розмірі 25290 грн. 25 коп. (платіжна інструкція № 529 від 05 вересня 2023 року). В подальшому, позивачем Черкаською міською радою було надано заяву про зменшення позовних вимог. А тому, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача [PERSON] . на користь платника Департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради витрати по сплаті судового збору в розмірі 25108 грн. 16 коп. та про необхідність компенсування Департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради за рахунок державних асигнувань надміру сплачений судовий збір в розмірі 182 грн. 09 коп.

Outcome: approved