Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-15 00:00:00

26 квітня 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» з використанням системи «Електронний суд» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит № 9251037 від 07 листопада 2022 року в сумі 24901 грн. Обґрунтовано позов тим, що 07 листопада 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 9251037, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 7400 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом, інших платежів та можливих штрафних санкцій. Укладаючи кредитний договір відповідач та Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан» вчинили дії, визначені статтями 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач підписав вказаний договір за допомогою електронного підпису з одноразовим ідентифікатором. Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан» виконало умови договору та надало відповідачу кредит. 30 січня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» було укладено договір відступлення прав вимоги № 89-МЛ, на підставі якого позивач набув право грошової вимоги до боржників, у тому числі і до відповідача за договором № 9251037 від 07 листопада 2022 року. Враховуючи, що відповідач свої зобов`язання за договором не виконував, у зв`язку з чим утворилася заборгованість, а тому позивач звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 06 травня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи. Відповідач подав відзив на позов, в якому просить відмовити позивачу в його задоволенні. Зокрема, у відзиві на позов відповідач зазначає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що відповідачем було підписано кредитний договір, Правила надання грошових коштів у позику, додаткові угоди, а також, що після укладення кредитного договору було видано кредит саме в сумі заявлених позовних вимог та відповідач був обізнаний про те, що перебуває у правовідносинах із Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал». Визначення сум у кредитному договорі не свідчить про отримання саме в цьому розмірі кредиту відповідачем і виконання кредитодавцем своїх зобов`язань за договором. Розрахунки заборгованості, а також відомості щодо нарахування кредитних коштів та процентів, на які посилається позивач, не є первинними документами, які підтверджують отримання кредиту, користування ним та укладення договору на умовах, які вказані позивачем у позовній заяві, а тому не є належними доказами існування боргу за вказаним кредитним договором. Крім того, положення пункту 1.5.1 кредитного договору про сплату комісії є нікчемними, а тому позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача комісії за надання кредиту в сумі 740 грн. є необґрунтованими та задоволенню не підлягають. Нарахована відповідачу заборгованість за процентами в сумі 16761 грн. є несправедливою у розумінні статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» та суперечить принципам розумності та добросовісності, є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника, оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми компенсації. Також, у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази передання Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» прав грошової вимоги за кредитним договором Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал». Позивачем не дотримані вимоги норм права щодо здійснення факторингу, зокрема, направлення та вручення відповідачу повідомлення про відступлення права вимоги. Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» подало відповідь на відзив, в якій просить задовольнити позов у повному обсязі. Вказує, що договір про\~надання кредиту\~підписаний відповідачем\~за допомогою\~одноразового ідентифікатора,\~а укладення правочину між\~сторонами підтверджено\~належними та\~допустимими доказами.\~Так,\~без отримання\~листа на\~адресу електронної\~пошти або смс-повідомлення,\~без здійснення\~входу на\~сайт товариства\~за допомогою\~логіна і пароля\~особистого кабінету,\~кредитний договір\~не був\~би укладений.\~При укладенні\~кредитного договору\~відповідач підтвердив,\~що інформація\~щодо порядку\~видачі,\~суми кредиту, комісії,\~річної процентної\~ставки,\~строку кредиту,\~правил надання фінансових послуг\~йому надані\~з дотриманням\~вимог законодавства\~про захист прав споживачів та забезпечує правильне розуміння суті фінансової послуги без нав`язування її придбання. Відповідач передбачав усі наслідки, був ознайомлений з умовами кредитування та відповідальністю за порушення кредитних зобов`язань за договором. Крім того, підписання відповідачем договору про надання кредиту свідчить про його ознайомлення з правилами надання коштів у позику, оскільки ознайомлення із правилами передує укладенню договору. Також, всі документи, з якими відповідач був ознайомлений на момент укладення договору та погодився, розміщені на веб-сайті товариства та є невід`ємною частиною договору, і знаходяться в особистому кабінеті позичальника. Товариство не є банком, а тому не здійснює відкриття, обслуговування банківських рахунків фізичних осіб, не має обов`язку формувати облікові документи за кредитними зобов`язаннями позичальників. Позивач надає послуги з кредитування фізичних осіб шляхом переказу кредитних коштів на підставі укладеного кредитного договору на банківські реквізити (банківську картку), що вказує сам позичальник у тексті анкети-заяви на отримання кредиту. На підтвердження здійснення господарської операції щодо кредитного договору позивачем надано платіжне доручення № 86464162 від 11 липня 2022 року про переказ коштів відповідачу. 30 січня 2023 року позивач набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги, у тому числі і до відповідача за кредитним договором. Сума та розрахунок заборгованості за кредитним договором були передані позивачу від первинного кредитора згідно із договором відступлення прав вимоги та жодних нових сум щодо стягнення заборгованості не нараховувалося. Крім того, на час дії на території України воєнного стану законодавством України не передбачено скасування нарахування відсотків за користування кредитними коштами, а отже, таке нарахування є правомірним і позичальник має сплачувати тіло кредиту та нараховані відсотки. Усі дії позивача є правомірними, оскільки позивач не має наміру стягнути з відповідача штраф, санкції чи пеню, а лише тіло кредиту, прострочену заборгованість за процентами та прострочену заборгованість за комісією. Відповідач заперечення не подав. У судове засідання представник позивача не з`явилася, у відповіді на відзив просила справу розглянути за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, його представник подав клопотання про відкладення розгляду справи, однак суд,

Outcome: approved