Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Львівського районного нотаріального округу Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кобзар Любов Вікторівна, у якому просить визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , право на земельну частку (пай) площею 2,02 га умовних кадастрових гектарів без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, що розташована на території села Бишків, колишньої Бишківської сільської ради, на сьогоднішній день Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського (колишнього Жовківського) району Львівської області, право на яку [PERSON] мав на підставі сертифіката серії ЛВ № 118749, виданого 12 березня 1996 року Бишківською сільською радою та зареєстрованого у книзі записів сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за № 630. Свої позовні вимоги мотивує тим, що її чоловіку, [PERSON] , який помер [INFO] , на підставі рішення Бишківської сільської ради від 01.04.1994 року було передано у приватну власність земельну ділянку площею 2,21 га, а по уточнених даних 2,02 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості. Земельна ділянка розташована на території Бишківської сільської ради. Землю передано для ведення селянського (фермерського) або колективного господарства. Після смерті чоловіка, [PERSON] , відкрилася спадщина на право на земельну частку (пай). Стверджує, що вона є спадкоємцем за законом першої черги після смерті чоловіка, [PERSON] , оскільки заповіт від його імені не посвідчувався, прийняла після його смерті спадщину, оскільки була зареєстрована та проживала постійно з чоловіком на день відкриття спадщини, тобто на день його смерті, не відмовилася від прийняття спадщини упродовж шестимісячного строку після його смерті. Однак спадщини на право на земельну частку (пай) розміром 2,02 га умовних кадастрових гектарів, яка належала [PERSON] згідно сертифіката на право на право приватної власності на землю (середню земельну частку) старого зразка не можу оформити, так як відсутній правовстановлюючий документ на право на дану земельну частку (пай) нового зразка, який водночас не може бути виданий на ім`я померлого [PERSON] , оскільки він втратив цивільну правоздатність та дієздатність внаслідок смерті. Вважає, що її право на земельну частку (пай) підлягає захисту в судовому порядку, як наслідок просить задовольнити позовні вимоги. Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 23 липня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, підготовче судове засідання призначено на 27 вересня 2024 року о 09 год. 30 хв., в подальшому призначено на 14 жовтня 2024 року о 09 год. 30 хв. Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак подала на адресу суду письмову заяву, у якій просить справу розглядати у її відсутності. Зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить такі задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Представник відповідача, Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області, в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак з Добросинсько-Магерівської сільської ради на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника, зазначили, що не заперечують проти задоволення позовних вимог, при вирішенні справи покладаються на думку суду. Третя особа, яка не заявляє самостійний вимог на предмет спору, приватний нотаріус Львівського районного нотаріального округу Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кобзар Любов Вікторівна, в підготовче судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак від неї на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності. Зазначила, що при вирішенні справи покладається на думку суду. А тому суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі позивача, представника відповідача, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, які не з`явилися в підготовче судове засідання, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце проведення такого, зважаючи на подані ними заяви про розгляд справи у їх відсутності, висловлені позиції у справі. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Ч. 3 ст. 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Так як відповідач не заперечує проти позовних вимог, покладається при вирішенні справи на думку суду, фактично визнав позовні вимоги, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Ч. 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що позивач [PERSON] народилася [INFO] у місті Жовква Львівської області, що підтверджується викладеним у паспорті громадянина України серії [NUMBER] , який виданий Жовківським РВ УМВС України у Львівській області 13 липня 1999 року. З свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , яке видане Бишківською сільською радою 08 жовтня 1994 року, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 08 жовтня 1994 року, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 08.10.1994 року зроблено запис за № 15. Після укладення шлюбу присвоєні прізвище чоловікові та дружині [PERSON] . Тобто [PERSON] є чоловіком позивача. З сертифіката на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ № 118749, який виданий 12 березня 1996 року Бишківською сільською радою та зареєстрований у книзі записів сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за № 630, вбачається, що [PERSON] на підставі рішення Бишківської сільської ради від 01.04.1994 року було передано у приватну власність земельну ділянку площею 2,21 га, а по уточнених даних 2,02 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості. Земельна ділянка розташована на території Бишківської сільської ради. Землю передано для ведення селянського (фермерського) або колективного господарства. [PERSON] помер [INFO] , про що 02 травня 2019 року складено відповідний актовий запис № 07, що підтверджується викладеним у свідоцтві про смерть серії [NUMBER] , яке видане виконавчим комітетом Бишківської сільської ради Жовківського району Львівської області 02 травня 2019 року. Згідно ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). А тому після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на право на земельну частку (пай). Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Нормою ст. 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 Цивільного кодексу України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Викладеним у довідці № 414, яка видана виконкомом Добросинсько-Магерівської сільської ради Бишківського старостинського округу № 4 Львівського району Львівської області 08 квітня 2024 року, стверджується, що від імені [PERSON] , померлого [INFO] , у виконкомі Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області заповіт не посвідчувався. Не посвідчувався заповіт від імені [PERSON] і нотаріусом. Ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Так як заповіт від імені [PERSON] не посвідчувався, а тому спадкування після його смерті відбувається за законом. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкоємця, у тому числі зачаті за життя спадкоємця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Суд враховує, що [PERSON] як дружина [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом після його смерті. З довідки № 412, яка видана виконкомом Добросинсько-Магерівської сільської ради Бишківського старостинського округу № 4 Львівського району Львівської області 08 квітня 2024 року, вбачається, що [PERSON] до дня смерті, [INFO] , був зареєстрований і проживав в [ADDRESS] . Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, яким є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, що передбачено ч. 2 ст. 1220 ЦК України. Ч. 3 ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. З довідки № 413, яка видана виконкомом Добросинсько-Магерівської сільської ради Бишківського старостинського округу № 4 Львівського району Львівської області 08 квітня 2024 року, вбачається, що [PERSON] , дружина померлого [PERSON] , проживала та була зареєстрована разом із ним по [ADDRESS] до дня його смерті, [INFO] , та вели спільне господарство. Внаслідок звернення [PERSON] приватним нотаріусом Кобзар Л. В. було зареєстровано спадкову справу, однак листом за вихідним № 32/01-16 від 05 квітня 2024 року приватний нотаріус Львівського районного нотаріального округу Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кобзар Любов Вікторівна відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай), площею 2,02 га, що розташована на території с. Бишків Бишківської сільської ради (на сьогоднішній день Добросинсько-Магерівської сільської ради) Львівського (колишнього Жовківського) району Львівської області і належала [PERSON] , померлому [INFO] , через неподання оригіналу правовстановлюючого документа нового взірця на вищевказаний земельний пай та роз`яснено, що у разі відсутності такого документа, необхідно звернутися в судові органи для оформлення прав на вищевказаний земельний пай в порядку спадкування. Відповідно до статті 8 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720 (720/95) "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1995 року № 801 затверджено відповідну форму сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай). Сертифікати саме такої форми слід подавати до нотаріальної контори. Згідно ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, а відтак суд враховує, що позивачем не може бути пред`явлено для оформлення спадщини сертифікат на середню земельну частку (пай), виданий на ім`я [PERSON] нового зразка, оскільки він помер, а тому втратив цивільну правоздатність та дієздатність. Отже позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом першої черги після смерті чоловіка, Лущикаовилася від прийняття спадщини упродовж шестимісячного строку після його смерті. Однак спадщини на право на земельну частку (пай) розміром 2,02 га умовних кадастрових гектарів, яка належала [PERSON] згідно сертифіката на право на право приватної власності на землю (середню земельну частку) старого зразка не може оформити, так як відсутній правовстановлюючий документ на право на дану земельну частку (пай) нового зразка, який водночас не може бути виданий на ім`я померлого [PERSON] , оскільки він втратив цивільну правоздатність та дієздатність внаслідок смерті. Водночас право [PERSON] на зазначену земельну частку (пай) підтверджується сертифікатом на право на право приватної власності на землю (середню земельну частку) старого зразка. Враховуючи встановлені обставини та досліджені докази суд приходить до висновку, що право позивача на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом підлягає захисту в судовому порядку, як наслідок позовні вимоги підлягають задоволенню. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог позивача.

Outcome: approved