Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-20 00:00:00

22.07.2024 [PERSON] звернулася до Ленінського районного суду м. Харкова з позовом, в якому просить стягнути з\~\~ [PERSON] аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини всіх видів доходу, але не менше 50% розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 11.07.2024 і до досягнення повноліття [PERSON] , тобто до [INFO] , а після досягнення повноліття [PERSON] , аліменти на утримання малолітньої [PERSON] , у розмірі частини усіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісцячно, до досягнення [PERSON] повноліття. В обґрунтування позову зазначено, що сторони з 27.10.2007 перебувають у зареєстрованому шлюбі. В шлюбі у сторін народилися двоє дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя позивачки з відповідачем не склалося, у зв`язку з чим [PERSON] ініціював судовий процес з розірвання шлюбу, 17.04.2024 Ленінським районним судом м. Харкова відкрито провадження у справі за позовом відповідача до позивачки про розірвання шлюбу. Діти проживають разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач допомоги на утримання дітей не надає, у зв`язку з чим вона вимушена була звернутися до суду. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 25 липня 2024 року відкрито провадження у справі та розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. 15.08.2024 від представника відповідача, адвоката Гофельд Г.С., надійшов відзив на позовну заяву, в якій представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову з огляду на те, що відповідач [PERSON] абсолютно добровільно, систематично та в достатніх сумах надає гроші на утримання доньок на особистий розрахунковий рахунок позивачки, що підтверджується платіжними квитанціями. 21.08.2024 від представника позивача, адвоката Саніна А.О., надійшла відповідь на відзив, в якому представник позивача вказує, що між сторонами по справі не було досягнуто згоди щодо розміру та строку виплати аліментів на утримання спільних дітей, що призвело до того, що [PERSON] самостійно, без будь-якого аргументування визначає та перераховує у зручний для нього час їх розмір позивачці, без врахування усіх вікових потреб їх спільних із позивачкою дітей, та без врахування норм діючого законодавства щодо визначення розміру аліментів для дитини відповідного віку відповідно до фактично отриманого розміру заробітної плати та усіх інших видів доходів, та враховуючи той факт, що відповідач у будь-який час може припинити добровільну сплату таких аліментів. Як зазначив представник позивача, на його думку, наявні підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] , інакше будуть порушені права та законні інтереси дітей щодо їх належного матеріального утримання з боку того з батьків, який не проживає разом з ними. Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив задовольнити позов у повному обсязі на підставах, зазначених у позові. Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, посилаючись на те, що потреба у стягненні аліментів відсутня, оскільки відповідач стабільно фінансово забезпечує своїх дітей за власною ініціативою, що підтверджується копіями платіжних інструкцій. Суд, вислухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правові відносини. Судом встановлено, що сторони 27.10.2007 уклали шлюб, який зареєстрований Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 573. Сторони фактично припинили шлюбні відносини, що підтверджується копією ухвали Ленінського районного суду м. Харкова від 17.04.2024 про відкриття провадження за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Від шлюбу сторони мають двох дітей: -[PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 19.12.2008; -[PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 02.08.2016. Зі змісту позовної заяви вбачається, що діти мешкають разом з позивачкою. Вказаний факт сторонами не оспорюється. При цьому представник позивача вказує, що діти знаходяться на повному утриманні позивачки [PERSON] . Водночас представник відповідача зазначає, що відповідач [PERSON] бере участь в утриманні дітей, що підтверджується наданими суду платіжними інструкціями від 07.12.2023, 28.12.2023, 17.01.2024, 23.01.2024, 09.02.2024, 07.03.2024, 08.05.2024, 12.06.2024, 11.07.2024. Відповідно до вимог ст.\~180\~Сімейного кодексу\~України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181\~Сімейного кодексу\~України визначено способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При цьому розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 191 Сімейного кодексу України\~визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Виплачуються аліменти до повноліття дитини. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Посилання представника\~відповідача на\~той факт,\~що відповідачем\~добровільно і\~систематично надсилаються\~грошові кошти на утримання дітей не звільняє [PERSON] від обов`язку сплати аліментів, оскільки вказані дії були вчинені ним добровільно, як батьком, який повинен утримувати своїх власних дітей відповідно до вимог ст. 180 СК України та норм моралі, тобто в рамках усвідомленого виконання батьківських обов`язків. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Пленум Верховного Суду України у п. 17\~постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~роз`яснив, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2\~ст. 182 СК України. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3\~ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження»\~він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Стосовно позовних вимог в частині визначення розміру аліментів на утримання малолітньої [PERSON] після досягнення повноліття [PERSON] суд зазначає наступне. Частиною першою та другою\~статті 183 СК України\~передбачено, що визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.ч. 2, 3 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. З аналізу наведених норм вбачається, що визначення розміру аліментів на інших дітей після досягнення найстаршою дитиною повноліття підлягає визначенню вже після того, як найстарша дитина досягне повноліття. За таких обстави суд вважає, що оскільки [PERSON] на момент пред`явлення позову не досягла повноліття, заявлені позовні вимоги в частині визначення розміру аліментів на утримання малолітньої [PERSON] після досягнення повноліття [PERSON] є передчасними та задоволенню не підлягають. Щодо зазначення представником позивача в прохальній частині позовної заяви дня пред`явлення позову - 11.07.2024, суд звертає увагу на таке. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Згідно з ч. 1 ст. 184 ЦПК України\~позов пред`являється шляхом подання позовної заяви до суду першої інстанції, де вона реєструється та не пізніше наступного дня передається судді. Якщо позов (заява) подається до суду особисто, днем пред`явлення позову буде день прийняття його судом (засвідчується датою реєстрації). Якщо ж позов (заява) пред`являється не особисто, а відправляється поштою, днем пред`явлення позову (заяви) вважається календарна дата прийняття відповідного листа поштою, засвідчена на поштовому штемпелі, а не день надходження до суду (дата реєстрації вхідної документації судом). Як вбачається з матеріалів справи, позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей датована 11 липня 2024 року. Водночас позовна заява з додатками направлена до Ленінського районного суду м. Харкова засобами поштового зв`язку, про що свідчить опис вкладення від 18.07.2024 та конверт з зазначенням дати відправлення 18.07.2024. Отже днем пред`явлення вказаного позову є 18.07.2024 день направлення позовної заяви з додатками до суду засобами поштового зв`язку. На підставі викладеного суд доходить висновку про часткове задоволення позову та вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову - з 18.07.2024 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ч. 6\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 1211,20 грн, який встановлений\~Законом України «Про судовий збір». Згідно з ч. 1\~ст.\~430\~ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного і

Outcome: partial