Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-22 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про визнання права особистої власності на 1 /2 частки квартири. Позов мотивовано тим, що 23.11.1998 року сторони зареєстрували шлюб. Як подружжя сторони проживали однією сім`єю до червня 2020 року. На даний час Позивач та Відповідач офіційно розірвали шлюб, що підтверджується рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 21.01.2021 у справі №127/25917/20. 14.12.2007 р. Відповідачем було набуто майнові права на нерухоме майно - незакінчену будівництвом двокімнатну квартиру [ADDRESS] . У подружжя були відсутні кошти на придбання житла, тому одночасно з придбанням майнових прав було укладено договір іпотеки №050/1-1327, укладеному між Акціонерно - комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» та [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Посвятенком Ю.Д. зареєстрованим в реєстрі за №5778. Відповідно до вказано договору Відповідачу було передано в іпотеку майнові права на нерухоме майно - незакінчену будівництвом двокімнатну квартиру [ADDRESS] . 16.02.2009 було укладено договір №050/1-39 про внесення змін та доповнень до іпотечного договору №050/1-1327, в якому вказано, що відповідно до відомостей, викладених у витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно, виданому КП «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації» 20.12.2008 за №21348926, квартира за [ADDRESS] складається з: коридору 88-1; кімнат 88-2, 88-3 житловою площею 32,8 м2; кухні 88-4; ванної 88-5; туалету 88-6, і є власністю Іпотекодавця на підставі свідоцтва про право власності на квартиру в багатоквартирному будинку, виданого виконкомом Вінницької міської ради 09 жовтня 2008 року за №1859 (на підставі рішення цього ж виконкому від 09.10.2008 №2406). Право власності Іпотекодавця на квартиру зареєстроване БТІ в реєстрі прав власності на нерухоме майно 20.12.2008 за реєстраційним номером 25876198, про що зроблено запис 1943 в реєстровій книзі 802 (до позову додаються копія договору іпотеки №050/1-1327 та договір №050/1-39). В реєстрі речових прав відсутній запис про дану квартиру, в зв`язку з чим інформацію про право власності було здобуто в КП «ВМБТІ», яке надало відповідь № 8857 від 05.09.2024, з якої вбачається, що згідно матеріалів інвентаризаційної справи № 87474 на квартиру [ADDRESS] станом на 29.12.2012 за [PERSON] зареєстрована квартира в цілому на підставі свідоцтва № [NUMBER] про право власності на квартиру в багатоквартирному будинку від 09.10.2008 р. № 2406, загальною площею - 73Д кв. м., житловою -32,8 кв. м. В даній квартирі по даний час зареєстрована позивач та діти сторін по справі, менший син там же і проживає. Станом на дату подачі позову у сторін виник спір щодо порядку користування спільним майном, відповідач перешкоджає позивачу у користуванні квартирою, вчиняє дії по зняттю її та спільних дітей з реєстрації у даній квартирі. Просить визнати за [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) право особистої власності на 1/2 квартири [ADDRESS] . Ухвалою суду від 19.09.2024 року відкрито провадження за правилами загального позовного провадження. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, просили задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, просив зменшити розмір витрат на правову допомогу. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, з наступних підстав. При розгляді справи судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 23.11.1998 року сторони зареєстрували шлюб, який рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 21.01.2021 у справі №127/25917/20 розірвано. 14.12.2007 р. Відповідачем було набуто майнові права на нерухоме майно - незакінчену будівництвом двокімнатну квартиру [ADDRESS] . У подружжя були відсутні кошти на придбання житла, тому одночасно з придбанням майнових прав було укладено договір іпотеки №050/1-1327, укладеному між Акціонерно - комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» та [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Посвятенком Ю.Д. зареєстрованим в реєстрі за №5778. Відповідно до вказано договору Відповідачу було передано в іпотеку майнові права на нерухоме майно - незакінчену будівництвом двокімнатну квартиру [ADDRESS] . 16.02.2009 було укладено договір №050/1-39 про внесення змін та доповнень до іпотечного договору №050/1-1327, в якому вказано, що відповідно до відомостей, викладених у витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно, виданому КП «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації» 20.12.2008 за №21348926, квартира за [ADDRESS] складається з: коридору 88-1; кімнат 88-2, 88-3 житловою площею 32,8 м2; кухні 88-4; ванної 88-5; туалету 88-6, і є власністю Іпотекодавця на підставі свідоцтва про право власності на квартиру в багатоквартирному будинку, виданого виконкомом Вінницької міської ради 09 жовтня 2008 року за №1859 (на підставі рішення цього ж виконкому від 09.10.2008 №2406). Право власності Іпотекодавця на квартиру зареєстроване БТІ в реєстрі прав власності на нерухоме майно 20.12.2008 за реєстраційним номером 25876198, про що зроблено запис 1943 в реєстровій книзі 802 (до позову додаються копія договору іпотеки №050/1-1327 та договір №050/1-39). В реєстрі речових прав відсутній запис про дану квартиру, в зв`язку з чим інформацію про право власності було здобуто в КП «ВМБТІ», яке надало відповідь № 8857 від 05.09.2024, з якої вбачається, що згідно матеріалів інвентаризаційної справи № 87474 на квартиру [ADDRESS] станом на 29.12.2012 за [PERSON] зареєстрована квартира в цілому на підставі свідоцтва № [NUMBER] про право власності на квартиру в багатоквартирному будинку від 09.10.2008 р. № 2406, загальною площею - 73Д кв. м., житловою -32,8 кв. м. Згідно з вимогами частин 1, 2 статті 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до змісту частин 1, 2, 3 статті 61 Сімейного кодексу України, об`єктами права спільної сумісної власності подружжя можуть бути будь-які речі, за винятком тих, які виключені з цивільного обороту, а також заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя і внесені до сімейного бюджету або внесені на його особистий рахунок у банківську (кредитну) установу. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно з частини 1 статті 69 Сімейного кодексу України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Частиною 1 статті 70 Сімейного кодексу України передбачено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Статтею 71 Сімейного кодексу України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до статті 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя «від 21грудня 2007року №11 (надалі - Постанова), сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. Отже, з огляду на встановлені судом фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що спірне майно є об`єктом спільної сумісної власності подружжя та підлягає поділу між ними в рівних частках, а позов підлягає задоволенню. Згідно ст.\~141\~ЦПК України\~суд вважає\~за необхідне\~стягнути з\~відповідача на\~користь позивача 4847,50грн у відшкодування витрат по сплаті судового збору та 4000,00грн. у відшкодування витрат на правову допомогу. На підставі викладеного, згідно ст. ст. 60, 69, 70, 71 Сімейного кодексу України ст. 368, 369 ЦК України, п. п. 23-25, 29 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсний та поділ спільного майна подружжя,

Outcome: approved