Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 105489 виданий 07.06.2021 року, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, щодо стягнення з [PERSON] , [INFO] , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЛІТ ФІНАНС" за Кредитним договором № 507828661 від 14.08.2015 року, грошових коштів на загальну суму 71259.21 грн. Свої позовні вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що 14.08.2015 року [PERSON] , та ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень», уклали Кредитний договір № 507828661 про отримання грошових коштів (кредиту), на загальну суму 26092.69 грн. Цього ж дня, Позивач отримав зазначений кредит готівкою. В подальшому, у зв`язку з невиконанням зобов`язань, щодо повного та своєчасного виконання умов договору, у [PERSON] виникла заборгованість. Перехід відступлення права грошової вимоги, в тому числі, правонаступництво, на підставі укладеного Кредитного договору від первісного до нового Кредитора: ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень», ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів, ТОВ «Фінансова компанія управління активами», ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ», ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс». Так, на підставі наявних договірних фінансових зобов`язань та допущення прострочення платежів, Відповідач (на користь якого було відступлено право вимоги), звернулось до приватного нотаріуса Київського міською нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича, який 07.06.2021 року видав виконавчий напис № 105489 про стягнення з [PERSON] , на підставі укладеного Кредитного договору, суми заборгованості, яка становить 71259.21 грн. (сімдесят одна тисяча двісті п`ятдесят дев`ять гривень 21 коп.). 01.09.2021 року приватним виконавцем Булахевічем Степаном Вікторовичем відкрито виконавче провадження № 66676091, відносно [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , проживає за адресою: [ADDRESS] , на підставі виконавчого напису № 105489 виданого 07.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем, на користь ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», ЄДРПОУ: 40340222. заборгованості в розмірі 71259.21 грн. (сімдесят одна тисяча двісті п`ятдесят дев`ять гривень 21 коп.). Дії держаного виконавця: 01.09.2021 року - Постанова про відкриття виконавчого провадження № 66676091; 01.09.2021 року - Постанова про стягнення з боржника основної винагороди; 01.09.2021 року - Постанова про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій; 08.01.2024 року - Постанова про арешт коштів боржника. Не погоджуючись з діями приватного виконавця, щодо взагалі відкриття виконавчого провадження, з метою ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження та подальшого оскарження, направлено адвокатський запит з проханням надання постанов приватного виконавця та документів, які слугували підставами для їх винесення. Відповідь отримана в повному обсязі. Також, дані документи наявні па сайті littps://asvpweb.minjust.gov.ua/ - Автоматизована система виконавчих проваджень, у Розділі - доступ сторін до виконавчого провадження, реєстраційний номер ВП: 66676091, ідентифікатор доступу: ВГ00Б4749824. Наказом Міністерства юстиції України від 30.12.2021 №4722/5 відповідно до рішення Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату від 17.12.2021 № 4 на підставі підпунктів «е». «з» та «і» пункту 2 частини першої статті 12 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон), у зв`язку з неодноразовим порушенням нотаріусом законодавства, а також грубим порушенням закону, яке завдало шкоди фізичним та юридичним особам, при вчиненні нотаріальних дій, які встановлені рішеннями судів, набранням законної сили рішеннями судів про порушення нотаріусом вимог законодавства при вчиненні ним нотаріальних дій та неодноразовим порушенням нотаріусом правил професійної етики, затверджених Міністерством юстиції України, свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю, видане Міністерством юстиції України 30.11.2009 за № 7921 на ім`я [PERSON] , анульовано. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 30. статті 301 Закону на підставі вищезазначеного наказу Міністерства юстиції України наказом Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі - Управління) від 31.12.2021 № 1920/6 діяльність приватного нотаріуса Остапенка Є.М. припинена з 31.12.2021. Зазначає, що Позивач по сьогоднішній день, не отримував ні поштовим листом, ні телефонним дзвінком, інформацію про дані прострочення та зобов`язання. Також, він не отримував будь-які повідомлення про наявність кредитної заборгованості, про порядок стягнення заборгованості, строків погашення та про початок процедури позасудового стягнення. Загалом, не може погодитися з діями приватного виконавця про стягнення вказаною боргу з [PERSON] на підставі виконавчого напису. Вважає вказаний виконавчий напис незаконним та таким, що не підлягає виконанню, з огляду на наступне. Стаття 50 Закону України «І Іро нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту мас особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія. яка полягає в посвідченні права стягувана на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх. не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувана на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувана раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувану можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувана, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувана до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й. крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 ЗУ «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те. що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів $а якими стягнення проводиться у безспірному порядку. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості, як такого. З огляду па наведене та з урахуванням приписів статей 15.16.18 ЦК України, ст. 50.87.88 ЗУ «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне право на стягнення грошових сум. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свою цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувана (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. З огляду на викладене, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не обмежується лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87. 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі необхідно перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем. тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напис) . Такі правові висновки викладено у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс 17. Крім того, вказані висновки узгоджуються з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду у постанові від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19). У відповідності до п. 3.1 глави 16. нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше 3 років, а у відносинах між підприємствами, установами, організаціями - не більше 1 року. Згідно з п. 3.2. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року в редакції, чинній на час вчинення виконавчого напису, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Відповідно до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим Постановою КМ України від 29.06.1999 року за № 1 172. окрім іншого, п. 1 Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» не могло надати приватному нотаріусу необхідні документи визначені вказаною вище постановою, а саме: оригінал кредитного договору та засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про несплату заборгованості. У виконавчому написі № 105489 від 07.06.2021 року зазначено, що він вчинений на підставі п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. У п. 2 Переліку зазначено, що виконавчі написи вчиняються на підставі кредитних договорів, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) \~ \~ \~ \~оригінал кредитного договору: б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості. Таким чином, у зв`язку з не отриманням Позивачкою будь-яких документів, які б свідчили про дане прострочення та зобов`язання, повідомлення про наявність кредитної заборгованості, про порядок стягнення заборгованості, строків погашення та про початок процедури позасудового стягнення, підстави вважати про безспірний порядок стягнення грошових коштів даної заборгованості в сумі 71259.21 грн. є недопустимим, не правомірним та таким, що суперечить законодавству України, а дії приватного нотаріуса Остапенко С.М.. направлені на винесення виконавчого напису є протиправними. Таким чином, вважаю, що приватним нотаріусом порушені вимоги Постанови КМ України від 29.06.1999 року за № 1172. оскільки підстав для винесення зазначеного напису не було. У постанові КМУ від 29 червня 1999 року № 1172 «Про Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» зазначено, що зміни до цієї постанови, внесені постановою КМУ від 26.11.2014 р. № 662, необхідно дивитися з урахуванням Постанови Окружного адміністративного суду міста Києва № 826/20084/14 від 20.03.2015. Постанови Київського апеляційного адміністративного суду № 826/20084/14 від 22.02.2017. Постановою КМУ від 26.11.2014 р. № 662 до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів було внесено зміни, і саме постановою № 662 від 26.11.2014 р. Перелік був доповнений таким пунктом № 2 під назвою «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин», тобто тим пунктом, яким керувався приватний нотаріус. До цих змін цього пункту не існувало і стягнути заборгованість у безспірному порядку можливо було лише на підставі нотаріально посвідчених договорів. У даному випадку договір не нотаріально посвідчений. А ось постановою Окружного адміністративного суд) міста Києва у справі № 826/20084/14 від 20.03.2015. залишеною без змін Постанову Київського апеляційного адміністративного суду № 826/20084/14 від 22.02.2017. а в подальшому і Вищим адмінсудом України (ухвала від 01.11.2017 р.). та Великою Палатою Верховного Суду (постанова від 20.06.2018 р.) пункт № 2 під назвою «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» був визнаний незаконним та не чинним. А отже, з 22.02.2017 р. року жоден нотаріус України, не має право на підставі пункту № 2 постанови КМУ від 29 червня 1999 року № 1172 виносити виконавчі написи так як цей пункт визнаний не законним та не чинним. А тому, саме з цих підстав, нотаріус Остапенко С.М. не мав жодного права після 2021 року виносити виконавчий напис та керуватися пунктом № 2 Переліку. З приводу самого боргу, його природи та безспірності, пояснює наступне. Відповідно до ст. 88 ЗУ «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Кредитний договір було укладено 14.08.2015 року (день виникнення права вимоги). Виконавчий напис № 105489 було вчинено 07.06.2021 року, тобто більше ніж через три роки з моменту виникнення права вимоги, а отже приватний нотаріус не мав права вчиняти такі виконавчі написи. Також, укладений між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та Позивачем Кредитний договір № 507828661. який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Постанова Верховного суду № 910/10374/17 від 21.09.2021 року. На підставі ст.ст. 278-279 ЦПК України, справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник Відповідача у судове засідання надав заяву про визнання позову та просив розгляд справи здійснювати без його участі. Треті особи у судове засідання не з`явилися, хоча про час і місце слухання справи оповіщені відповідно до вимог ст. 128, 130 ЦПК України. Заяв про розгляд справи у їх відсутність до суду не надходило. Пояснення на позовну заяву не надали. Таким чином, суд у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини на яких вони ґрунтуються, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. було вчинено виконавчий напис № 105489 про стягнення з [PERSON] , [INFO] , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЛІТ ФІНАНС" за Кредитним договором № 507828661 від 14.08.2015 року, грошових коштів на загальну суму 71259.21 грн. 01.09.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Миколаївської області Булахевічем С.В. було відкрито виконавче провадження № 66676091 про примусове виконання зазначеного виконавчого напису. У відповідності до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно із п. 19 ч. 1 ст. 34 Закону України "Про нотаріат" виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Згідно зі ст. 87 Закону України "Про нотаріат", для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Умови вчинення виконавчих написів визначені Порядком вчинення виконавчих дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5. Відповідно до п. 2 Переліку документів для одержання виконавчого напису, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, для одержання виконавчого напису за кредитним договором додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Відповідно до п. 3.5 Глави 16 Порядку, при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. За змістом статті 88 Закону України "Про нотаріат", нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. В Постанові КЦС ВС від 23.01.2018 в справі № 310/9293/15ц зазначено, що вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Відповідно до ст. 87 Закону України "Про нотаріат" та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 року за № 1172. Відповідно п. 2 Переліку (із змінами внесеними Постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів"), для одержання виконавчого напису по кредитним договорам, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями подається: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року (справа № 826/20084/14) визнано незаконною та не чинною з моменту прийняття Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині доповнення переліку після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" новим розділом такого змісту, відповідно до якого для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості". Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та не чинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постанова набрала законної сили з моменту її проголошення. Підставою для скасування вказаного нормативного акту слугувало те, що саме по собі включення тих чи інших документів, які встановлюють заборгованість, до Переліку, не засвідчує безспірності заборгованості чи іншої відповідальності боржника перед стягувачем, а їх безспірний характер повинен бути затверджений відповідними документами відповідно до умов вчинення виконавчих написів, закріплених у статті 88 Закону України "Про нотаріат". Встановлення оскаржуваною постановою виключного переліку документів, необхідних для отримання виконавчого напису, звужує передбачені статтею 88 Закону України "Про нотаріат" умови вчинення виконавчих написів і не відповідає положенням статті 87 цього Закону. При цьому, приймаючи рішення у справі, суд виходить з вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України відповідно до яких, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідачем та третіми особами не було надано жодних документів, які б могли підтвердити, що при вчиненні напису нотаріус отримував від позивача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту, тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед відповідачем, зазначений у написі є безспірним. Наведені обставини також вказують на те, що розмір кредитної заборгованості, зазначений нотаріусом в оспорюваному виконавчому написі, не є безспірним, оскільки позивач звернувся одразу до суду після того як дізнався про стягнення з нього заборгованості по виконавчому напису нотаріуса, заперечив наявність у нього боргу, це є достатньою правовою підставою для визнання даного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, а відповідач не позбавляється можливості вирішити спірні питання у позовному провадженні. За таких обставин, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, що фактично скасовує його чинність з моменту вчинення. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved