Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-17 00:00:00

У квітні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «Теплопостачсервіс» звернулося до суду із вказаним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість з центрального опалення та абонентського обслуговування буз урахування інфляційних втрат, трьох відсотків річних у загальній сумі 16 817,51 грн., а також стягнути судовий збір у розмірі 3 028,00 грн. Свої вимоги мотивувало тим, що ТОВ «Теплопостачсервіс» з 01 липня 2014 року є виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] , в тому числі і відповідачу у кв.32. [PERSON] є власником зазначеної квартири, з моменту виникнення права власності на житло отримує від позивача комунальні послуги з централізованого опалення, від вказаних послуг не відмовляється та фактично споживає їх. 22.06.2017 між ТОВ «Теплопостачсервіс» та [PERSON] укладено договір № К12\\32 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, за яким виконавець зобов`язується своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами, у строк і на умовах, що передбачені договором. [PERSON] свого обов`язку по сплаті коштів за отримані житлово-комунальні послуги не виконує, внаслідок чого утворилася заборгованість за послуги з централізованого опалення за період з грудня 2022 року по січень 2024 року та абонентське обслуговування за період з березня 2022 року по січень 2024 року, в зв`язку з чим, позивач просить позов задовольнити. Ухвалою від 06.05.2024 відкрито провадження у справі, розгляд справи визначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін (а.с. 15-16). Після відкриття провадження у справі позивач звернувся до суду із клопотанням про заміну первісного відповідача на належного - [PERSON] . Позивач повідомив, що у ході розгляду справи йому стало відомо, що на підставі договору дарування квартири від 27.07.2020 новим власником квартири [ADDRESS] , є [PERSON] , який і повинен нести тягар утримання нерухомого майна. Ухвалою суду від 24.05.2024 вирішено питання про заміну первісного відповідача [PERSON] на належного - [PERSON] , [INFO] (а.с.44-45). У позові до відповідача [PERSON] позивач повідомляє, що відповідач з моменту отримання житла у власність є споживачем комунальних послуг з гарячого водопостачання та центрального опалення, від вказаних послуг не відмовлявся. 15.05.2024 між ТОВ «Теплопостачсервіс» та [PERSON] підписано заяву приєднання до індивідуального договору про надання послуг з надання теплової енергії, затвердженого постановою КМУ від 08.09.2021 № 1022, за формою, встановленою додатком до цього типового договору, та заяву-приєднання до умов типового індивідуального договору про надання послуг з постачання гарячої води, затвердженого постановою КМУ від 08.09.2021 № 1023, за формою, встановленою додатком до цього типового договору, для персоніфікації даних споживача (власника) та його приміщення. Типовий індивідуальний договір про надання послуг з постачання теплової енергії та типовий індивідуальний договір про надання послуг з постачання гарячої води, розміщені на офіційному сайті виконавця послуг ТОВ «ТЕПЛОПОСТАЧСЕРВІС» http://teplopostach.kiev.ua. Згідно п. 32 Типового індивідуального договору розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць. Згідно п. 34 Типового індивідуального договору споживач здійснює оплату за цим говором щомісяця не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу. Відповідач не виконує належним чином своїх зобов`язань з оплати послуг з централізованого опалення та абонентського обслуговування, порушуючи цим права та інтереси позивача, внаслідок чого утворилась заборгованість за надані послуги. Судом ухвала суду про відкриття провадження, копія позовної з додатками направлялись відповідачу на адресою його реєстрації: [ADDRESS] . Згідно зворотного поштового відправлення, відповідачем повідомлення про розгляд справи не отримано, поштове відправлення двічі повернулось до суду без вручення з відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання». Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Отже, зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідачів про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини п`ятої статті 279 та частини 8 статті 178 ЦПК України. На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відзиву на позовну заяву не подано. Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що ТОВ «Теплопостачсервіс» як юридична особа здійснює діяльність з постачання пари, гарячої води та кондиційованого повітря, що підтверджується копією виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, дата формування виписки 01 листопада 2023 року (а.с.10). Відповідачу [PERSON] на праві власності належить квартира [ADDRESS] , що підтверджується Договором дарування квартири від 27.07.2020, реєстровий № 78 (а.с.35-39). Позивач зазначає, що з відповідачем [PERSON] договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води до травня 2024 року не укладався. 15.05.2024 та [PERSON] підписано заяву-приєднання до індивідуального договору про надання послуг з постачання теплової енергії, розміщеного на офіційному сайті виконавця послуг ТОВ «Теплопостачсервіс» http://teplopostach.kiev.ua. Відповідно до вказаної заяви відповідачу [PERSON] надається ТОВ «Теплопостачсервіс» послуга з постачання теплової енергії за адресою: [ADDRESS] . Відомості про те, що відповідач не споживає надані житлово-комунальні послуги з централізованого опалення або відмовився від даних послуг не надано. Відповідач систематично не виконує належним чином своїх зобов`язань з оплати послуг з централізованого опалення, внаслідок чого утворилася заборгованість. Згідно з розрахунками ТОВ «Теплопостачсервіс» за адресою: [ADDRESS] , обліковується заборгованість за послуги з централізованого опалення за період з грудня 2022 року по січень 2024 року (включно) у розмірі 16 206,51 грн. та абонентське обслуговування за період з грудня 2022 року по січень 2024 року (включно) - 611,00 грн. Відповідно до ч.4 ст.319 ЦК України, власність зобов`язує. Згідно з п. 10 ч. 1, ч. 2 ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласники зобов`язані своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги. Кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонту технічного перепланування спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно його частки співвласника. У постанові Верховного Суду від 18.05.2020 у справі №176/456/17 та у постанові Верховного Суду України від 20.04.2016 у справі №6-2951цс15 зазначено правовий висновок про те, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Суд відзначає, що співвласники квартири у багатоквартирному будинку повинні усвідомлювати, що набуття права власності на квартиру покладає на них обов`язок утримувати своє майно та оплачувати відповідну отриману послугу. Отже, відсутність укладеного договору між сторонами про надання житлово - комунальних послуг до травня 2024 року - коли відповідач звернувся до позивача із заявою-приєднання до індивідуального договору про надання послуг з постачання теплової енергії, не є підставою для звільнення відповідача [PERSON] від обов`язку оплати спожиті послуг в повному обсязі. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання. Згідно з ч. 1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Пунктом 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Частиною 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Відповідно до п.п. 1 п. 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлені договором строки. Враховуючи обставини, встановлені судом у сукупності з наданими доказами, суд вважає, що відповідач, як власник квартири, є споживачем послуг за послуги з централізованого опалення, гарячого водопостачання, які надає ТОВ «Теплопостачсервіс». З огляду на правовідносини, які склалися між сторонами, на відповідача, як боржника у зобов`язанні за укладеним договором, покладено обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, а позивач, як кредитор у зобов`язанні за укладеним договором має право вимагати сплату грошей за надані послуги. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору в сумі 3 028,00 грн. (а.с.14). На підставі викладеного,

Outcome: approved