Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-22 00:00:00

У березні 2020 року позивач звернувся до Васильківського міськрайонного суду Київської області в порядку цивільного судочинства до [PERSON] про поділ їх спільного майна набутого ними за час перебування в шлюбі. Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 24.03.2020 року позовну заяву [PERSON] залишено без руху з наданням позивачу строку протягом десяти днів з дня її отримання для усунення недоліків позову. У встановлений в ухвалі суду строк, позивач усунув недоліки позовної заяви. Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 21 вересня 2020 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя прийнято до розгляду. 05.05.2022 Васильківським міськрайонним судом Київської області закрито підготовче провадження. Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 08 вересня 2022 року позовну заяву [PERSON] про поділ майна подружжя передано на розгляд до Голосіївського районного суду м.Києва. 18.01.2023 справа прийнята в провадження судді Голосіївського районного суду м.Києва та призначено підготовче судове засідання. Відповідачу встановлено строк для подання відзиву. Згідно Розпорядження керівника апарату Голосіївського районного суду м. Києва № 1246 від 19.12.2023 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи, у зв`язку зі звільненням судді Голосіївського районного суду м. Києва Колдіної О.О. У грудні 2023 дана цивільна справа надійшла в провадження судді Голосіївського районного суду м. Києва Мазура Ю.Ю. Позов обґрунтований тим, що 12.02.2005 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб. Заочним рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 29 листопада 2018 року у справі №759/6879/18 шлюб між позивачем та відповідачем - розірвано. Від шлюбу сторони мають дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають з позивачем. Під час перебування у шлюбі ними було придбано майно, що належить позивачу та відповідачу на праві спільної сумісної власності, а саме 04 квітня 2006 року відповідно до Договору купівлі-продажу квартири (Бланк ВСР №744817) посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Степаненко В.Д. зареєстровано в реєстрі за №642, позивачем, [PERSON] ,було куплено квартиру під [ADDRESS] ; 15 грудня 2007 року відповідно до Договору купівлі-продажу (Бланк ВКС №062114) посвідченого приватним нотаріусом Київського міського округу Біляєвим В.О. зареєстровано в реєстрі за №4010 відповідачем, [PERSON] , було придбано квартиру [ADDRESS] ; в лютому 2016 року [PERSON] за спільні кошти подружжя придбав транспортний засіб SKODA OCTAVIA, д.н.з. [NUMBER] , 2010 року випуску, Ідентифікаційний номер автомобілю [NUMBER] , який було зареєстровано 17 лютого 2016 року. Оскільки, добровільної згоди не було досягнуто щодо поділу майна, позивач була змушена звернутись до суду з метою належного його поділу. Враховуючи викладене, [PERSON] просить суд: виділити у власність позивачу, [PERSON] , 1/2 частину двокімнатної квартири загальною площею 73,7 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] вартістю 870000,00 грн; виділити у власність відповідачу, [PERSON] , 1/2 частину двокімнатної квартири загальною площею 73,7 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] вартістю 870000,00 грн; визнати за позивачем, [PERSON] , право власності на квартиру загальною прощею 36,4 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; припинити за відповідачем, [PERSON] , право власності на квартиру загальною прощею 36,4 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; визнати за віповідачем, [PERSON] , право власності на транспортний засіб SKODA OCTAVIA, д.н.з. [NUMBER] , 2010 року випуску, ідентифікаційний номер автомобілю [NUMBER] ; припинити за позивачем, [PERSON] , право власності на транспортний засіб SKODA OCTAVIA, д.н.з. [NUMBER] , 2010 року випуску, ідентифікаційний номер автомобілю [NUMBER] . Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 12.01.2024 прийнято до провадження та призначено підготовче судове засідання у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 12.06.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя, до судового розгляду по суті. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позов з підстав викладених у позовній заяві. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату і час розгляду справи був повідомлений належним чином. Відзив на позовну заяву, заяви з процесуальних питань від сторони відповідача до суду не надходили. Суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст. 80 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Судом встановлено, що 12.02.2005 [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції м. Києва 12.02.2005, про що зроблено відповідний актовий запис № 115. Заочним рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 29 листопада 2018 року у справі №759/6879/18 шлюб між позивачем та відповідачем - розірвано. Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції м. Києва 07.07.2005, про що зроблено відповідний актовий запис № 1624 та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції м. Києва 30.12.2005, про що зроблено відповідний актовий запис № 3811. Під час перебування у шлюбі подружжя придбало майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, а саме: квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , автомобіль SKODA OCTAVIA 2010 року випуску, державний номер [NUMBER] - право власності на зазначене майно зареєстроване за відповідачем та квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , право власності на яку зареєстроване за позивачкою. 04.04.2006 відповідно до договору купівлі-продажу квартири (Бланк ВСР № 744817), посвідченого приватним нотаріусом Київського міського округу Біляєвим В.О. зареєстрованого в реєстрі за № 4010 [PERSON] , було придбано квартиру [ADDRESS] . 15.12.2007 відповідно до договору купівлі-продажу (Бланк ВКС № 062114), посвідченого приватним нотаріусом Київського міського округу Біляєвим В.О. зареєстрованого в реєстрі за № 4010 [PERSON] придбано квартиру [ADDRESS] . Відповідно до Звіту про незалежну оцінку нерухомого майна - однокімнатної квартири загальною прощею 36,4 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] від 05 лютого 2020 року оцінювача [PERSON] (Свідоцтво [NUMBER] ФДМУ и УКШ): оціночна (ринкова) вартість майна без урахування ПДВ - однокімнатної квартири загальною прощею 36,4 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яка належить [PERSON] , складає 622850,00 грн. Відповідно до Звіту про незалежну оцінку нерухомого майна - двокімнатної квартири загальною площею 73,7 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] від 05 лютого 2020 року оцінювача [PERSON] (Свідоцтво [NUMBER] ФДМУ и УКШ): оціночна (ринкова) вартість майна без урахування ПДВ - двокімнатної квартири загальною площею 73,7 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яка належить [PERSON] , складає 1740000,00 грн. Відповідно до даних із сайту avto.rio.ua середня вартість вказаного автомобіля SKODA OCTAVIA 2010 року випуску - 8500 доларів США, що еквівалентно 225165,00 грн відповідно до курсу НБУ станом на 13.03.2020 року. Позивач просив суд врахувати, що спільні діти позивача та відповідача після розлучення проживають з позивачем та знаходяться на повному її утриманні, а також те, що відповідно до Пенсійного посвідчення № [NUMBER] Серії [NUMBER] виданого Пенсійним фондом України, [PERSON] має 3 групу інвалідності (загальне захворювання). Відповідач фінансової допомоги не надає, аліменти не сплачує. Крім того, у власності відповідача окрім спірних квартир та автомобіля знаходиться приватизована під час шлюбу земельна ділянка, яка відноситься до його особистої приватної власності. Вважає, що за таких обставин наявні підстави для застосування положення частин 2, 3 статті 70 Сімейного Кодексу України при винесенні рішення та відступити від рівності часток майна подружжя. Відповідно до ч.3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Відповідно до ст. 60 Сімейного Кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч.3 ст. 61 Сімейного Кодексу України якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Тобто майно, придбане подружжям у кредит, є спільною власністю чоловіка та дружини. Згідно зі ст. 70 Сімейного Кодексу України в разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Згідно зі ст. 65 Сімейного Кодексу України договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. Тобто дружина та чоловік незалежно від припинення шлюбу мають рівні права та обов`язки щодо спільно нажитого у шлюбі майна, адже розірвання шлюбу не звільняє подружжя від зобов`язань за кредитом. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007р. №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» суд, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї. Частиною 3 ст. 372 ЦК України встановлено, що у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. За рішенням суду частка майна дружини може бути збільшена, якщо з нею проживають діти, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують недостатній для їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування (ч. 3 ст. 70 СК України). Частина друга статті 70 Сімейного Кодексу передбачає, що в окремих випадках суд може відступити від засад рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема, якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витратив його на шкоду інтересам сім`ї. Відповідно до п. 30 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» передбачено, що при вирішенні спору про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, суд згідно з частинами 2, 3 ст. 70 Сімейного Кодексу України в окремих випадках може відступити від засади рівності часток подружжя, враховуючи обставини, що мають істотне значення для справи, а також інтереси неповнолітніх дітей, непрацездатних повнолітніх дітей (за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування). Під обставинами, що мають істотне значення для справи, потрібно розуміти не тільки випадки, коли один із подружжя не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї, але і випадки коли один із подружжя не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку чи доходу (ч. 1 ст. 60 Сімейного Кодексу України). Рішення суду повинно містити мотиви та обґрунтування відступу від засади рівності часток подружжя у їхньому спільному майні. Інтереси неповнолітніх дітей, непрацездатних повнолітніх дочки, сина або другого з подружжя, що заслуговують на увагу, можуть враховуватися судом при визначенні способу поділу спільного майна в натурі й у тому разі, коли суд не відступив від засади рівності часток. Таким чином, суд може відступити від засад рівності часток подружжя, коли один із подружжя не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав спільне майно, враховуючи інтереси неповнолітніх дітей, непрацездатних повнолітніх дітей, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Судом встановлено, що від шлюбу сторони мають двох дітей, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які після розлучення батьків, залишились проживати з матір`ю - [PERSON] , яка їх матеріально утримує. Аліменти - обов`язок утримання, у визначених законом випадках, одним членом сім`ї інших, які потребують цього. Обов`язок по утриманню може виконуватись як в добровільному порядку, так і у примусовому - при виконанні рішення суду про стягнення аліментів. Тобто для правильного застосування частини третьої статті 70 Сімейного Кодексу України необхідним є встановлення чи є достатніми чи недостатніми аліменти, які отримуються тим з подружжя, з ким залишились проживати діти для їх фізичного і духовного розвитку. Заочним рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 20 травня 2020 року по справі №362/849/20 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дітей: 1109,00 грн щомісячно на утримання [PERSON] , [INFO] ; 889,50 грн щомісячно на утримання [PERSON] , [INFO] , починаючи з 11 лютого 2020 року до досягнення старшою дитиною повноліття. Заочним рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 01 жовтня 2020 року по справі №362/1663/20, що набрало законної сили встановлено, що діти проживають разом з матір`ю - [PERSON] та перебувають на її утриманні, [PERSON] не бере участі у вихованні та утриманні дітей, добровільно матеріальної допомоги не надає, тому суд ухвалив позов про визначення місця проживання дітей - задовольнити та визначити їх місце проживання з матір`ю. Відповідач повинен був сплачувати аліменти на користь позивача на утримання дітей щомісяця у визначеному судом розмірі. Проте, відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, що підтверджується довідкою-розрахунком АСВП [NUMBER] від 03.04.3 року та від 12.10.2023 року, рішення суду не виконує, аліменти належним чином не сплачує. Відповідно до ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно довідки Васильківського відділу ДВС в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Київ) від 12 жовтня 2023 року АСВП [NUMBER] станом на 12.10.2023 року заборгованість [PERSON] за виконавчим листом №2/362/1398/20 від 22.06.2020 року становить 85494,50 грн. Таким чином, суд вважає, що обставинами, які є підставою для відступлення суду від презумпції рівності часток подружжя при вирішенні спору про поділ спільного майна подружжя є факт проживання двох дітей із позивачкою та їх повне перебування на її утриманні. Враховуючи зазначене, суд вважає за можливе визнати за позивачем, [PERSON] , право власності на квартиру загальною прощею 36,4 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , припинити за відповідачем, [PERSON] , право власності на зазначену квартиру. Вартість спірного автомобіля SKODA OCTAVIA 2010 року випуску, державний номер [NUMBER] , відповідно до даних із сайту avto.rio.ua середня вартість вказаного автомобіля SKODA OCTAVIA 2010 року випуску - 8500 доларів США, що еквівалентно 225165,00 грн відповідно до курсу НБУ станом на 13.03.2020 року. Враховуючи той факт, що після припинення сторонами ведення спільного господарства, а саме з 29 листопада 2018 року автомобіль знаходиться в особистому користуванні відповідача, суд вважає за можливе визнати за віповідачем, [PERSON] , право власності на транспортний засіб SKODA OCTAVIA, д.н.з. [NUMBER] , 2010 року випуску, Ідентифікаційний номер автомобілю [NUMBER] та припинити за позивачем, [PERSON] , право власності на зазначений транспортний засіб. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону і підлягають задоволенню. Враховуючи викладене, суд вважає, що слід поділити майно подружжя та визнати за позивачем, [PERSON] , 1/2 частину двокімнатної квартири загальною площею 73,7 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] вартістю 870000,00 грн 00 копійок, визначити за відповідачем, [PERSON] , 1/2 частину двокімнатної квартири загальною площею 73,7 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] вартістю 870000,00 грн 00 копійок, визнати за позивачем, [PERSON] , право власності на квартиру загальною прощею 36,4 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та припинити за відповідачем, [PERSON] , право власності на квартиру загальною прощею 36,4 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , визнати за відповідачем, [PERSON] , право власності на транспортний засіб SKODA OCTAVIA, д.н.з. [NUMBER] , 2010 року випуску, ідентифікаційний номер автомобілю [NUMBER] та припинити за позивачем, [PERSON] , право власності на транспортний засіб SKODA OCTAVIA, д.н.з. [NUMBER] , 2010 року випуску, ідентифікаційний номер автомобілю [NUMBER] . У відповідності зі ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивачки слід стягнути сплачений судовий збір в розмірі 10510,00 грн.

Outcome: approved