Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-09 00:00:00

Адвокат Вакуленко Н.М., в інтересах [PERSON] , звернулась до суду з позовом до [PERSON] у якому, з урахуванням збільшених позовних вимог (а.с. 127-128), просить визнати за позивачем право власності на 1/2 частину нерухомого майна: двокімнатної квартири [ADDRESS] , загальною площею 50,4 кв. м, житловою 30,5 кв. м, право власності на яку зареєстровано за [PERSON] ; стягнути з [PERSON] грошову компенсацію 1/2 частки вартості у відчуженому відповідачем автомобілі марки HONDA ACCORD, 2006 року випуску, коричневого кольору, VIN [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] в розмірі 139947,50 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 15.08.2015 сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Лебединського районного суду Сумської області від 05.12.2023 у справі № 950/3387/23 (набрало законної сили 05.01.2024) було розірвано. За час шлюбу, за спільні кошти, сторони придбали у власність квартиру [ADDRESS] . Право власності на квартиру було зареєстровано за відповідачем. Купівля-продаж здійснювалась за письмовою згодою позивача. Також, за час шлюбу, сторонами було придбано легковий автомобіль марки Honda Accord, 2006 року випуску, коричневого кольору, д.н.з. [NUMBER] , який також було зареєстровано за відповідачем. Згідно з відомостями РСЦ ГСЦ МВС в Сумській області вищевказаний автомобіль було продано відповідачем на підставі договору купівлі-продажу від 23.08.2023. Представник позивача зазначає, що указаний автомобіль був проданий [PERSON] без відома позивача та без її згоди. Покупцем такого автомобіля є [PERSON] рідна сестра відповідача, а останній фактично по теперішній час користується автомобілем. Грошові кошти за проданий автомобіль відповідач використав на власний розсуд, проти волі позивача та не в інтересах сім`ї. Оскільки з серпня 2023 року сторони припинили ведення спільного господарства та проживали окремо, позивачу не було відомо про відчуження відповідачем транспортного засобу. За таких обставин позивач просить визнати за нею право власності на 1/2 частину нерухомого майна, набутого у період шлюбу, а також стягнути на її користь 1/2 частину вартості відчуженого відповідачем автомобіля, розмір якої визначено висновком експерта як дійсна ринкова вартість подібного транспортного засобу. Представник відповідача подав до суду відзив у якому позовні вимоги визнав частково. Зокрема не заперечував проти визнання за позивачем права власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] . Щодо стягнення на користь позивача грошової компенсації 1/2 частки вартості автомобіля Honda Accord, 2006 року випуску, заперечував, зазначив, що дійсно такий автомобіль був придбаний у період шлюбу за 80 000 грн. 23.08.2023 його було продано [PERSON] за 49 000 грн. Шлюб між сторонами було розірвано 05.12.2023. Фактично транспортний засіб було продано у шлюбі. Крім того, як стверджує представник відповідача, половину вартості автомобіля 24 500 грн. [PERSON] передав позивачу. Ухвалою від 31.01.2024 судом відкрито провадження, розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження. Ухвалою від 18.03.2024 судом призначено судову транспортно-товарознавчу експертизу. Ухвалою від 15.04.2024 провадження у справі поновлено для вирішення клопотання експерта. Ухвалою від 29.04.2024 витребувано докази на виконання клопотання експерта. Ухвалою від 12.06.2024 клопотання експерта задоволено, в тому числі уточнено питання, поставлене перед експертом, провадження у справі зупинено. Ухвалою від 08.07.2024 провадження у справі поновлено після надходження висновку експерта. Ухвалою від 18.09.2024 позовну заяву [PERSON] залишено без руху у зв`язку зі сплатою судового збору не у повному обсязі. Ухвалою від 24.09.2024 продовжено розгляд цивільної справи, закрито підготовче провадження, призначено судовий її розгляд. У судовому засіданні представник позивача збільшені позовні вимоги підтримала. Зазначила, що автомобіль сторін було придбано у шлюбі, він є спільним майном подружжя, однак відповідач розпорядився ним на власний розсуд, продавши його сестрі. Доказів передачі позивачу частини вартості такого автомобіля представником відповідача не надано у зв`язку із чим на користь позивача необхідно стягнути компенсацію її частки у вартості такого автомобіля, визначеній експертом. Представник відповідача позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти визнання за позивачем права власності на 1/2 частину квартири. Щодо сплати компенсації за автомобіль заперечив, повідомив, що відповідач передав половину грошей після його продажу позивачу. Докази передачі такої суми у нього відсутні. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини та оцінивши надані докази в їх сукупності, суд зазначає наступне. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з 15.08.2015 перебували у шлюбі, зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Лебедин реєстраційної служби Лебединського міськрайонного управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 100, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 12). Як свідчить рішення Лебединського районного суду Сумської області від 05.12.2023 у справі № 950/3387/23, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Рішення набрало законної сили 05.01.2024. Із змісту рішення вбачається, що з серпня 2023 року сторони не ведуть спільне господарство (а.с. 13). Як свідчить копія нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу квартири від 13.06.2019, укладеного між [PERSON] (продавець) та [PERSON] (покупець), продавець зобов`язується передати у власність покупцю квартиру [ADDRESS] . Згідно з п. 1.3 указаного договору, купівля-продаж вчиняється за письмовою згодою дружини покупця [PERSON] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , викладеною у вигляді заяви, справжність підпису на якій засвідчено нотаріусом Лебединського міського нотаріального округу Фурдиловим Ю.В, 13.06.2019 за р. № 1490. Договір купівлі-продажу квартири посвідчено приватним нотаріусом Лебединського міського нотаріального округу Сумської області Фурдиловим Ю.В., зареєстровано в реєстрі за № 1491 (а.с. 14-15). Згідно з копією витягу із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 13.06.2019, 13.06.2019 за [PERSON] зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS] , розмір частки 1 (а.с. 16). Крім того, відповідно до договору купівлі-продажу транспортного засобу від 30.03.2023 № 5946/2023/3736257, укладеного в ТСЦ 5946 РСЦ ГСЦ МВС в Сумській області, [PERSON] (продавець) передав [PERSON] (покупець) транспортирний засіб марки Honda Accord, 2006 року випуску, коричневого кольору, VIN [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] , номерний знак [NUMBER] . Ціна транспортного засобу по домовленості сторін складає 80000,00 грн. (а.с. 21). У подальшому, на підставі договору купівлі-продажу транспортного засобу 5944/2023/4011480 транспортного засобу в м. Ромни, 23.08.2023 [PERSON] (продавець) передав [PERSON] (покупець) транспортирний засіб марки Honda Accord 2006 року випуску, коричневого кольору, зареєстрований за продавцем 30.03.2023 в ТСЦ 5946. Ціна транспортного засобу по домовленості сторін складає 49000,00 грн. (а.с. 24). Згідно з висновком експерта від 27.06.2024 № 4/2024 за результатами судової транспортно-товарознавчої експертизи, дійсна ринкова вартість подібного за своїми якостями колісного транспортного засобу марки Honda Accоrd, 2006 року випуску, коричневого кольору, VIN [NUMBER] , кузов номер [NUMBER] , без його огляду, за матеріалами наявними у справі, станом цін на час проведення експертизи, без урахування ПДВ, складає 279895,00 грн. (а.с. 81-117). Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно з ч. 1 ст. 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (ч. 1 ст. 63 СК України). Відповідно до ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (ч. 1 ст. 70 СК України). Конструкція норми ст. 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Такий правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2018 у справі № 372/504/17-ц. Тобто щодо майна, набутого за час шлюбу, діє презумпція виникнення права спільної сумісної власності подружжя. Як встановлено судом, спільне майно квартиру [PERSON] та [PERSON] придбали за час шлюбу, що не заперечувалось відповідачем, тобто вказане нерухоме майно є спільною сумісною власністю подружжя. Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Враховуючи те, що спірне нерухоме майно було придбано сторонами у шлюбі в інтересах сім`ї, воно відповідає критерію спільного майна подружжя, та відповідно кожен із подружжя має право на 1/2 частину такого майна, виходячи із презумпції рівності часток, яка ніким не була оспорена. Щодо вимог про стягнення грошової компенсації 1/2 частки вартості відчуженого автомобіля, суд зазначає наступне. Як встановлено судом, сторони не вели спільного господарства з серпня 2023 року, про що свідчить рішення Лебединського районного суду Сумської області від 05.12.2023 у справі № 950/3387/23. Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Спірний автомобіль було відчужено відповідачем 23.08.2023 на свій розсуд, без урахування волі та думки [PERSON] . Тому вартість такого автомобіля підлягає врахуванню при поділі майна подружжя. У пунктах 22, 30 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначено, що вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. У випадку, коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. Верховний Суд у постанові від 03.10.2018 у справі № 127/7029/15-ц дійшов висновку, що у випадку відчуження майна одним із подружжя проти волі іншого з подружжя та у зв`язку з цим - неможливості встановлення його дійсної (ринкової) вартості, визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи. Такий підхід є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв`язку з припиненням її права на спільне майно. Як встановлено експертом, дійсна ринкова вартість подібного за своїми якостями колісного транспортного засобу марки Honda Accоrd, 2006 року випуску, коричневого кольору, VIN [NUMBER] , кузов номер [NUMBER] , станом цін на час проведення експертизи, без урахування ПДВ, складає 279895,00 грн., тобто половина вартості такого автомобіля становить 139947,50 грн., яка і підлягає стягненню на користь позивача. За таких обставин, суд вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь [PERSON] підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2345,60 грн. (а.с. 26а, 138) та 3786,40 грн. витрат на проведення експертизи (а.с. 79).

Outcome: approved