Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 09 січня 1987 року Відділом реєстрації актів цивільного стану у м.Рівне. В обгрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що з 09 січня 1987 року перебуває у шлюбі з відповідачем, від якого мають повнолітніх дітей. Спільне життя з відповідачем не складається через відсутність взаєморозуміння між ними та відмінність поглядів на життя. Разом не проживають більше року. Протягом останнього року у силу визначених обставин перебуває за кордоном, проживаючи у Швейцарській Конфедерації. [PERSON] протягом часу від дня її перебування за кордоном не виявив бажання проживати з нею за спільним місцем проживання, у результаті чого спілкування із відповідачем звелося до мінімуму. Не підтримують подружні стосунки, що є базовим принципом шлюбних відносин, втратили почуття любові один до одного, шлюб існує лише формально. Спільного господарства не ведуть, не мають спільного бюджету та спільно не проживають. Це є "нездорові" шлюбні відносини, які суперечать їх інтересам, а тому збереження шлюбу з відповідачем за таких обставин вважає неможливим. Ухвалою від 22 серпня 2024 року позовну заяву [PERSON] суд прийняв до розгляду та відкрив спрощене позовне провадження у справі з проведенням судового засідання з повідомленням (викликом) сторін. У заяві від 09 серпня 2024 року позивач просить розглядати справу у її відсутності, позов підтримує. Відповідач у заяві від 09 серпня 2024 року просить слухати справу у його відсутність, позов визнає та не заперечує щодо розірвання шлюбу. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд встановив, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 09 січня 1987 року Відділом ЗАГС м.Рівне, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] . Згідно з ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього кодексу. За положеннями ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, обґрунтовані, бажання розірвати шлюб відповідає її дійсній волі, подальше спільне життя подружжя суперечить її інтересам, суд вважає, що збереження шлюбу за таких обставин є недоцільним. Оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, позов належить задовольнити. За правилами ч.1 ст.142 ЦПК України підлягають поверненню позивачеві з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову в сумі 1211,20 грн. Інші 50 відсотків судового збору належить стягнути на користь позивача з відповідача. На підставі наведеного та

Outcome: approved