Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-20 00:00:00

Ухвалою Верховного Суду від 30 травня 2024 року клопотання представника [PERSON] - адвоката Редька Д,О. про визначення підсудності цивільної справи задоволено. Визначено підсудність справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу Шевченківському районному суду міста Києва. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 25 квітня 2009 року між [PERSON] (у шлюбі - [PERSON] ) та [PERSON] був зареєстрований шлюб Амур-Нижньодніпровським відділом державної 25 квітня 2009 року між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, про що було зроблено актовий запис №272 та видано свідоцтво про шлюб. Від шлюбу позивачка та відповідач мають двох неповнолітніх синів: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову вказано, що на даний час, офіційно зареєстрований шлюб між позивачкою та відповідачем має формальний характер. Причиною розпаду сім`ї стала зміна та різниці в поглядах на сімейне життя. Сімейні стосунки у позивача та відповідачки також не склалися через суттєві розбіжності в характерах, які не дають можливість зберегти сім`ю. Позивачка вважає, що примирення та возз`єднання сім`ї є неможливими, оскільки спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а тому шлюб слід розірвати. У зв`язку із чим, позивач просить позовну заяву задовольнити, а шлюб розірвати. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 29.07.2024 було відкрито провадження в цивільній справі за вказаним позовом, розгляд якої вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивачка в судове засідання не з`явилася про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, одночасно з позовом до суду подано заяву представником позивача [PERSON] - адвокатом Редькою Дариною Олександрівною у якій вона просила проводити розгляд справи без участі позивача та його представника, позовні вимоги просить задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. До суду надійшла заява відповідача [PERSON] у якій він просив суд провести розгляд вказаної справи без його участі, не заперечує проти задоволення позову. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Так, згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 25 квітня 2009 року, який зареєстровано Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 272, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (повторного) серії [NUMBER] (а.с. 17). Від шлюбу позивачка та відповідач мають двох неповнолітніх синів: -[PERSON] , [INFO] , що підтверджується виписом з книги реєстрації №Є 1659/2015, виданого Хехстським бюро записів актів громадянського стану у Франкфурті-на Майні, який апостильовано та офіційний переклад якого міститься в матеріалах справи (а.с. 31-35); -[PERSON] , [INFO] , що підтверджується витягом із актового запису про народження №Є 797/2019, що виданий відділом РАЦС м. Франкфурт-на- Майні, Хьохст, який апостильовано та офіційний переклад якого міститься в матеріалах справи (а.с. 36-39). Вимогами ст. 112 СК України передбачено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. (ст. 55 Сімейного кодексу України). Згідно положень ч. 3 та ч. 4 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя, зокрема, має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» передбачено, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Відтак, з матеріалів справи, та з встановлених судом обставин в судовому засіданні, суд не вбачав виявлення бажання у подружжя надання їм строку на примирення, враховуючи і те, що в судовому засіданні не було заявлено відповідних клопотань з цього приводу. Як встановлено судом, подружнє життя між сторонами дійсно не склалося, тривалий час подружжя не проживає разом, фактично між ними припинені і шлюбні стосунки, і ведення спільного господарства і взагалі спілкування. Шлюб існує формально і його збереження не відповідає інтересам сторін та їх дітей. Оскільки відповідач фактично визнав позов щодо розірвання шлюбу, про що вказав безпосередньо в своїй заяві, і це визнання не порушує законних прав та інтересів сторін, суд відповідно до ст. 206 ЦПК України приймає таке визнання позову. Шлюб існує формально і його збереження не відповідає інтересам сторін та інтересам їх дітей. З огляду на зазначене, суд прийшов до висновку, що сім`я сторін розпалась і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам та інтересам їх дітей, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн. Враховуючи наведене та

Outcome: approved