Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-23 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. [PERSON] звернулась із позовом до [PERSON] про зміну розміру стягуваних аліментів на утримання неповнолітніх дітей, в обґрунтування якого посилається на те, що судовим наказом Березнівського районного суду Рівненської області від 25.04.2022 року зобов`язано стягувати із [PERSON] , [INFO] , [ADDRESS] на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , дочки [PERSON] , [INFO] , дочки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на дитину щомісячно, починаючи стягувати з 08 квітня 2022 року до досягнення дітьми повноліття. [PERSON] вказує, що складна економічна ситуація в державі спричинила інфляцію, що призвела до знецінення грошових коштів. Тому, на сьогоднішній день, сума стягнення є такою, що не відповідає реаліям життя. Крім того, діти знаходяться на диспансерному обліку в лікаря травматолога, всі троє дітей відповідно до рекомендації лікаря потребують протезування ортопедичним взуттям. Вказані обставини підтверджуються виписками з медичної карти амбулаторного хворого. Дочка [PERSON] хворіє більше чотирьох разів на рік, що також підтверджується випискою з медичної карти амбулаторного хворого. При цьому, відповідач 28.01.2024 року, користуючись тим, що має на утриманні трьох дітей, під час дії на території України воєнного стану, перетнув кордон та перебуває в Республіці Польща, працює там, тому має можливість забезпечувати дітей на належному рівні. З урахування вищевикладеного, просить збільшити розмір аліментів, а саме: стягувати з [PERSON] , [INFO] , [ADDRESS] на користь [PERSON] , аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , дочки [PERSON] , [INFO] , дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання судовим рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття. ІІ. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. 04.09.2024 року позовна заява була прийнята до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Будь-які заяви чи клопотання щодо проведення процесуальних дій, в тому числі забезпечення позову, забезпечення доказів, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися. Позивач [PERSON] згідно письмової заяви підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просить провести розгляд справи у її відсутності; не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Судова повістка надіслана відповідачу за зареєстрованим місцем проживання, що вказана у довідці отриманій від УДМС України в Рівненській області. Відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Як вбачається із трекінгу поштового відправлення «Укрпошта» №0600289352543, [PERSON] вручено особисто судову кореспонденцію 27.09.2024 року. Відповідно до ч.1 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є, зокрема, день вручення судової повістки під розписку. На підставі вказаного положення ЦПК України суд приходить до висновку, що відповідач, належним чином та своєчасно сповіщений про час та місце судового засідання. Відзиву [PERSON] не подав. Зі згоди позивача, що викладена у письмовій заяві її представника, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. ІІІ. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду. Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 23.12.2011 року, сторони по справі є батьками [PERSON] , [INFO] . Із свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 29.10.2014 року вбачається, що сторони по справі є батьками [PERSON] , [INFO] . Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 06.11.2018 року, сторони по справі є батьками [PERSON] , [INFO] . Відповідно до копії судового наказу Березнівського районного суду Рівненської області від 25.04.2022 року у справі №555/437/22, стягнуто із [PERSON] , [INFO] , [ADDRESS] на користь [PERSON] , аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , дочки [PERSON] , [INFO] , дочки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на дитину щомісячно, починаючи стягувати з 08 квітня 2022 року до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до виписки з медичної карти амбулаторного хворого [PERSON] , [INFO] жителька [ADDRESS] 2017-2023 роки, Знаходиться на диспансерному обліку у лікаря - травматолога з 2017 р.„ д-з: Вальгусна деформація стоп, плоско ступневість стоп. 29.05.2017 р. травматолог, д-з: Плоско - вальгусна деформація Дитина потребує протезування ортопедичним взуттям стоп., 13.10.2017 р. травматолог, д-з: Плоско - вальгусна деформація Дитина потребує протезування ортопедичним взуттям. 04.12.2017 р. педіатр, д-з: ГРВІ, г.бронхіт. Амбулаторне лікування., 15.02.2017 р. педіатр, д-з: Г. тонзиліт. Амбулаторне лікування., 17.10.2018 р.травматолог, д-з: Плоско - вальгусна деформація стоп. Видано довідку про стан здоров`я. 07.05.2019 р. сімейний лікар, д-з: Гострий бронхіт. Амбулаторне лікування., 03.06.2021 р. травматолог , д-з: ПВС І ст. 11.10.2021 р. консультативний висновок лікар - травматолог КП « РОДЛ», д-з: Плоско - вальгусна деформація стоп. Дитина потребує протезування ортопедичним взуттям., 16.08.2023 р. сімейний лікар, д-з: д-з: Плоско - вальгусна деформація стоп. Видано заключення ЛКК про переведення дитини в спец.групу по фіз. вихованню., 11.12.2023 р. сімейний лікар, д-з: Гостра реакція на стрес. Консультація невролога. Із виписки з медичної карти амбулаторного хворого [PERSON] , [INFO] жителька [ADDRESS] 2021-2023 роки встановлено наступне. Знаходиться на диспансерному обліку у лікаря - травматолога з 2021 р.„ д-з: ПВС II ст. X- подібна деформація н/кінцівок. 09.02.2022 р. травматолог, д-з: ПВС II ст. X- подібна деформація н/кінцівок. Дитина потребує ортопедичне взуття ( ортопедичні босоніжки та черевички). 05.04.2023 р. сімейний лікар, д-з: ГРВІ. Амбулаторне лікування., 04.05.2023 р. сімейний лікар, д-з: ГРВІ. Гострий трахеобронхіт. Амбулаторне лікування. 23.10.2023 р. сімейний лікар, д-з: ГРВІ. Амбулаторне лікування. 18.05.2023 р. сімейний лікар, д-з: ГРВІ. Амбулаторне лікування. Згідно виписки з медичної карти амбулаторного хворого [PERSON] , [INFO] жителя [ADDRESS] 2022-2023 роки, знаходиться на диспансерному обліку у лікаря - травматолога з 2022 р.„ д-з: Сколіотична постава., 07.10.2023 р. консультативний висновок лікаря - травматолога, д-з: Повздовжньо - поперечна плоскоступневість. Дитина потребує протезування ортопедичним взуттям. Звільнення від фіз.виховання., 09.10.2023 р. сімейний лікар, д-з: -з: Повздовжньо - поперечна плоскоступневість. Видано звільнення від фіз.виховання., 23.10.2023 р. сімейний лікар, д-з: Лакунарна ангіна. Амбулаторне лікування. Із розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 15.10.2024 року за №18131, виданого Березнівським ВДВС у Рівненському районі Рівненської області вбачається, що заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів згідно судового наказу №2н/555/32/22 станом на вересень 2024 року становить 55118 грн. 50 коп. Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч.2\~ст.51\~Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема ст.180 СК України, якою на батьків покладено обов`язок утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Відповідно до ч.2 ст.183 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. При цьому закон не визначає необхідних умов чи підстав для визначення чи зміни способу стягнення аліментів, визначення способу стягнення аліментів є виключно правом одержувача аліментів. Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду. Такий висновок цілком узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13, постанові Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 372/2393/17. Отже, вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце як внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів, так і внаслідок бажання стягувача змінити спосіб стягнення аліментів в силу інших обставин. Частиною першою ст.3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку. Позивач просить змінити спосіб стягнення аліментів, посилаючись на те, що стягувані з відповідача аліменти не покривають потреб дитини відповідного віку, крім того, з моменту набрання рішення законної сили, відповідач має значну заборгованість зі сплати існуючих аліментів. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). З аналізу зазначених правових норм також вбачається, що при вирішенні питання про зміну розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, на користь якої сплачуються аліменти - отримувач аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст.82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Стороною відповідача не надано суду будь-яких доказів на спростування обставин, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Аналізуючи надані сторонами докази в їх сукупності, суд вважає, що позивачем доведено підстави для задоволення позову, передбачених ст.192 СК України. Крім того, у відповідності до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. На час розгляду справи судом, відповідачем не надано доказів, що свідчать про неможливість сплачувати аліменти на утримання дитини за зміненим способом та розміром. У сукупності наведеного, суд вважає необхідним змінити спосіб стягнення аліментів, у межах заявлених позивачкою позовних вимог в розмірі частки від заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. З урахуванням викладених обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Судові витрати у справі відповідно до положень ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved