Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 25 січня 2013 року між нею, [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 52. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Спору з відповідачем про місце проживання дітей немає. Протягом останнього року відношення з відповідачем поступово погіршувались, в результаті чого між ними зникло взаєморозуміння. Будь-які спроби примиритися не дали бажаних результатів, оскільки у них з відповідачем різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Внаслідок цього подружні відносини між ними припинилися більше року тому, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим і суперечитиме її інтересам та інтересам їхніх дітей. Просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON] .. Після розірвання шлюбу залишити прізвище набуте після реєстрації шлюбу - " [PERSON] ". В судове засідання позивач не з`явилася, однак надіслала до суду заяву, в якій просить суд розглянути справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання також не з`явився, але надіслав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає в повному обсязі та просить суд розглянути справу за його відсутності. Під час розгляду справи по суті встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 25 січня 2013 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, за актовим записом № 52, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.№5). Від шлюбних відносин мають двох малолітніх дітей: сина - [PERSON] , [INFO] , та доньку - [PERSON] , [INFO] .(а.с. № 6,7). Шлюбне життя подружжя не склалося. Протягом останнього року відношення між сторонами поступово погіршувались, в результаті чого зникло взаєморозуміння. Будь-які спроби примиритися не дали бажаних результатів, оскільки останні мають різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Внаслідок цього подружні відносини між сторонами припинилися більше року тому, вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Позивач вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим і суперечить її інтересам та інтересам їхніх дітей. Позивач просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON] , відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи позиції позивача та відповідача, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню, так як подальше спільне життя подружжя та збереження сім`ї є недоцільним. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 25 січня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, прізвище після реєстрації шлюбу змінила дружина з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а. с. № 5). В позовній заяві позивач просить суд після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище - « [PERSON] ». Частиною 2 ст. 114 Сімейного кодексу України передбачено, що у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У відповідності з ч.1 ст. 141, ч. 1 ст. 142 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 50 відсотків від сплаченої суми, а саме 605,60 грн., іншу частину судових витрат повернути позивачу з державного бюджету.

Outcome: approved