Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-21 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог та узагальнені доводи відповідача У вересні 2024 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позовна заява мотивована тим, що [PERSON] та [PERSON] 31 липня 1999 року зареєстрували шлюб, під час якого у них народилося троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Вказувала, що відповідач не надає будь-якої матеріальної допомоги, необхідної на утримання та виховання дітей, тому змушена звернутися до суду з цим позовом. Зазначала, що працює «швейцаром» у гуртожитку, коштів на виховання дітей не вистачає. На підставі викладеного [PERSON] просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі половини заробітку платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, щомісячно до досягнення дітей повноліття. У встановлений судом строк відповідач відзиву на позовну заяву не подав. Рух справи Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04 вересня 2024 року вказану справу передано судді Пилипчуку М. М. Суддя на виконання вимог частини восьмої\~статті 187 Цивільного процесуального кодексу України\~(далі \~ЦПК України) звернувся з відповідним запитом до Єдиного державного демографічного реєстру щодо зареєстрованого місця проживання відповідача. Згідно з відповіддю з Єдиного державного демографічного реєстру від 05 вересня 2024 року № 772333 зареєстроване місце проживання [PERSON] по [ADDRESS] . Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 10 вересня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, а позивачу відповіді на відзив. Учасники процесу у судові засідання не з`явилися. [PERSON] у судові засідання не з`явилася, подала до суду заяви, в яких просила розглянути справу без її участі. Відповідач викликався в судові засідання судовими повістками, які були направлені за його зареєстрованим місцем проживання, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення. Крім того, відповідача викликали у судове засідання через оголошення на офіційному вебсайті судової влади України, яке було розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. Відповідач у судові засідання не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином. Причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності в установленому законом порядку не надходили. Суд вважає причини неявки відповідача у судові засідання неповажними. 21 жовтня 2024 року електронною поштою до суду надійшла заява, в якій зазначено, що [PERSON] позовні вимоги підтримує та просить розглянути справу без його участі. Проте вказана заява не підписана кваліфікованим електронним підписом, тому така заява не береться судом до уваги. Відповідач викликався в судові засідання судовими повістками, які були направлені за його зареєстрованим місцем проживання, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення. Крім того, відповідача викликали у судове засідання через оголошення на офіційному вебсайті судової влади України, яке було розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. Відповідач у судові засідання не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином. Причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності в установленому законом порядку не надходили. Суд вважає причини неявки відповідача у судові засідання неповажними. Докази того, що відповідач на виконання вимог статті 131 ЦПК Україн повідомляв суд про зміну адреси місцезнаходження, в матеріалах справи відсутні. Суд вважає, що відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомив, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином. Лубенський міськрайонний суд Полтавської області 22 жовтня 2024 року постановив ухвалу про проведення у справі заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Відповідно до частини четвертої\~статті 223 ЦПК України\~у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, відповідно до частини другої статті 247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Фактичні обставини, встановлені судом Суд встановив, що [PERSON] та [PERSON] 31 липня 1999 року зареєстрували шлюб, під час якого у них народилося троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . У свідоцтвах про народження дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , батьком зазначено [PERSON] . [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб 07 лютого 2007 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] . Згідно з довідкою Лубенського комунального житлово-експлуатаційного управління від 28 серпня 2024 року [PERSON] зареєстрована по [ADDRESS] . Склад сім`ї: син [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] . Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права За змістом частини першої\~статті 16 Цивільного кодексу України\~(далі ЦК\~України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (стаття 5 ЦПК України). У постановах Верховного Суду від 20 березня 2024 року у справі № 760/6988/22, від 21 червня 2023 року у справі № 369/9813/20 викладено висновок про те, що «одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у СК\~\~\~України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності». Положеннями статті 27 Конвенції про права дитини визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового та духовного\~\~розвитку. Сюди входить належне харчування, житло, одяг. Батьки несуть відповідальність за забезпечення належного життєвого рівня дитини. Держава має\~\~вживати необхідних заходів щодо надання допомоги батькам у здійсненні цього права. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з частинами першою та другою статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу). Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (стаття\~180\~СК України). Частиною третьою статті 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до частин першої та другої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового\~\~мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною першою статті 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Суд допускає негайне виконання рішень суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць (стаття 430 ЦПК України). Доказів про наявність медичних протипоказань, встановлених щодо працевлаштування відповідача та заняття певними видами діяльності, суду не надано. Визначаючи розмір аліментів, який підлягає стягненню з відповідача, суд дійшов правильного висновку про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання трьох дітей у розмірі половини заробітку платника аліментів, але не менше 50\~відсотків прожиткового мінімуму, щомісячно до досягнення дітей повноліття, оскільки на відповідача як на батька покладено однаковий з позивачем обов`язок щодо утримання і матеріального забезпечення своїх дітей, які проживають разом із матір`ю. Такий розмір аліментів на утримання дітей буде необхідним та достатнім для їх фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Висновки за результатами розгляду позовних вимог Суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду (частина перша\~статті 259 ЦПК України). Внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх батьківських обов`язків порушено права позивача та їхніх спільних дітей, тому наявні підстави для судового захисту прав матері, у зв`язку з чим позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення обґрунтоване доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими у судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення. Оскільки відповідно до пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» позивач була звільнена від сплати судового збору за подання до суду позову про стягнення аліментів, з урахуванням частини шостої статті 141 ЦПК України, статті\~\~4\~\~Закону України «Про судовий збір», статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» із відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1\~211,20 грн. На\~підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved