Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-17 00:00:00

До Козелецького районного суду з позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно за законом до суду звернувся [PERSON] до Деснянської селищної ради, Чернігівського району, Чернігівської області. Позов мотивований тим, що [INFO] померла [PERSON] , актовий запис про смерть № 136. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить частина житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою [ADDRESS] . [INFO] помер [PERSON] , актовий запис про смерть № 30 . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить частина житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою [ADDRESS] . Між собою померлі є матір`ю та сином, а для позивача у справі відповідно бабою та батьком. Ступінь родинного зв`язку підтверджується свідоцтвом про народження та витягом про підтвердження актового запису про народження. Спадкові права, після смерті [PERSON] , прийняв як спадкоємець за законом першої черги, оскільки постійно проживав з спадкодавцем на час відкриття спадщини, син померлої [PERSON] , в силу вимог ст. 1268 ЦК України, однак за життя спадкових прав не оформив та правовстановлюючий документ на частку у домоволодінні не отримав, так як помер. Спадкові права, після смерті [PERSON] , прийняв як спадкоємець за законом першої черги, оскільки постійно проживав з спадкодавцем на час відкриття спадщини, син померлого [PERSON] , в силу вимог ст. 1268 ЦК України, однак в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу має перешкоди в оформленні спадкових прав у нотаріальному порядку, тому змушений звернутися до суду для захисту свого права шляхом його визнання. Не маючи можливості отримати свідоцтво про право на спадщину у нотаріальному порядку, на нерухоме майно, позивач змушений звернутись до суду. Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, надавши до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. Позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Представник відповідача Деснянської селищної ради, Чернігівського району, Чернігівської області у судове засідання не з`явився, надавши до суду письмову заяву у якій просить розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши матеріали справи та розглянувши справу у відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав: [INFO] померла [PERSON] , актовий запис про смерть № 136. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить частина житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою [ADDRESS] . [INFO] помер [PERSON] , актовий запис про смерть № 30 . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить частина житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою [ADDRESS] . Між собою померлі є матір`ю та сином, а для позивача у справі відповідно бабою та батьком. Ступінь родинного зв`язку підтверджується свідоцтвом про народження та витягом про підтвердження актового запису про народження. Спадкові права, після смерті [PERSON] , прийняв як спадкоємець за законом першої черги, оскільки постійно проживав з спадкодавцем на час відкриття спадщини, син померлої [PERSON] , в силу вимог ст. 1268 ЦК України, однак за життя спадкових прав не оформив та правовстановлюючий документ на частку у домоволодінні не отримав, так як помер. Спадкові права, після смерті [PERSON] , прийняв як спадкоємець за законом першої черги, оскільки постійно проживав з спадкодавцем на час відкриття спадщини, син померлого [PERSON] , в силу вимог ст.. 1268 ЦК України, однак в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу має перешкоди в оформленні спадкових прав у нотаріальному порядку, тому змушений звернутися до суду для захисту свого права шляхом його визнання. Не маючи можливості отримати свідоцтво про право на спадщину у нотаріальному порядку, на нерухоме майно, позивач змушений звернутись до суду. Доказ викладених мною обставин є довідка КП «Ніжинське МБТІ». Даний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою [ADDRESS] , відноситься до категорії колгоспного двору, станом на 15.04.1991 року до нього входили померла [PERSON] та [PERSON] , а всього 2 осіб, тому кожен має право на дане домоволодіння в рівних частинах, кожен на частку. Підстава звернення до суду за захистом права захист права шляхом його визнання в зв`язку з неможливістю надати правовстановлюючий документу для оформлення спадкових прав відповідно пункту 4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за № 296/5. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна (пункт 4.15 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами). Нормами ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належним є доказ, який містить інформацію щодо предмета доказування, а предметом доказування нормами ч.2 ст. 77 ЦПК визначено, що це є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Крім того, нормами ст. 78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування та згідно ст. 79 ЦПК України визначено, що достовірним є доказ, на підставі якого можна встановити дійсні обставини справи. Доказ вважається достатнім, якщо у своїй сукупності дає змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин, які входять до предмету доказування. Беззаперечною є обставина, що спадкодавець [PERSON] та [PERSON] були учасниками колгоспного двору, котрі не втратили право на частку у його майні. Вказаний доказ є належним, він містить інформацію щодо предмету доказування належного спадкового права на домоволодіння спадкодавцю , як предмет доказування в даній справі є право на спадкування за законом позивачу у справі, як спадкоємцю прав померлих, що підтверджується довідками з місця проживання на час відкриття спадщини. Позивач у справі [PERSON] є єдиним спадкоємцем на дану спадщину, інших спадкоємців не має. Щодо врегулювання спору у позасудовий порядок: позивачем такі дії не проводилися через сукупність норм, якими позивачу надано право захистити свої права у судовому порядку через неможливість реалізувати свої права у позасудовий спосіб, це виключає можливість оформити належне позивачу право у нотаріальному порядку, та не інакше як звернутися до суду, і це полягає у наступному: п.1 ч.4 КПК України зазначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 1296 ЦК України - спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, та має звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Однак, відповідно до пункту 4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністрерства юстиції України від 22.02.2012 року за № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання право встановлювальних документів про належність цього майна спадкодавцеві. Відповідно до п 3.1 Листа № 24/753/0/4-13 ВИЩОГО СПЕЦІАЛІЗОВАНОГО СУДУ УКРАЇНИ З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ « Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» - Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося. \~ \~ \~ \~За змістом норм статей 1268 - 1269 ЦК порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та від особливостей правового статусу спадкоємця як малолітньої, неповнолітньої, недієздатної особи або ж особи, цивільна дієздатність якої обмежена. Згідно ст. 25 ч. 4 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження і припиняється у момент її смерті. Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки ,що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1225 ЦК України - право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. На підставі вище зазначеного та у відповідності до ст. ст. 25, 1216-1218, 1223,1225, 1266, 1268 ЦК України

Outcome: approved