Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-23 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовною заявою до [PERSON] , Голобської селищної ради про визнання права на завершення процедури приватизації земельної ділянки в порядку спадкування за законом. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що [INFO] помер його батько [PERSON] . За життя [PERSON] , на підставці рішенням сесії Поворської сільської ради від 18.10.1996 року № 7/4, у приватну власність була надана земельна ділянка площею 0,25 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель (присадибна ділянка), яка знаходиться в [ADDRESS] та земельна ділянка площею 0,10 га. для ведення особистого підсобного господарства, яка знаходиться у [ADDRESS] (біля житлового будинку). [PERSON] розпочав процедуру приватизацію земельних ділянок, однак її не завершив у зв`язку з смертю. Після смерті [PERSON] позивач звернулась до нотаріуса за місцем відкриття спадщини з заявою про прийняття спадщини, однак в оформленні права власності на земельні ділянки позивачу було відмовлено з підстав відсутності права власності на вищевказані земельні ділянки. Оскільки спадкодавець за життя розпочав процес приватизації земельних ділянок, однак його не завершив у зв`язку зі смертю, реалізація спадкових прав позивача можлива лише в судовому порядку з підстав, передбачених ст. ст. 1216, 1218 ЦК України, ст.ст. 116, 125 та\~ п.2 розділу\~Х Перехідних положень Земельного Кодексу України. В судове засідання сторони не з`явились. Представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Представник Голобської селищної ради в судове засідання не з`явився, відзив на позов не подав. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За змістом частин четвертої та п`ятої\~статті 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Виконавчим комітетом Поповичівської сільської ради Ковельського району, актовий запис № 21, [PERSON] помер [INFO] у віці 74 роки. Позивач є спадкоємцем першої черги, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Судом встановлено що після смерті [PERSON] , який помер [INFO] приватним нотаріусом Ковельського районного нотаріального округу Волинської області Мороз Л.К. заведена спадкова справа № 61/2024 щодо майна померлого. З постанови приватного нотаріуса Ковельського районного нотаріального органу Мороз Л.К. від 10.06.2024 року вбачається, що спадкоємцю [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,25 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), яка знаходиться в [ADDRESS] та земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою: Ковельський район, село Малий Порськ, яка відкрилась після смерті батька [PERSON] у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують право власності на вищевказані земельні ділянки. Довідкою Голобської селищної ради № 23 від 04.04.2024 року стверджено, що земельні ділянки, які були надані [PERSON] у приватну власність рішенням сесії Поповичівської сільської ради від 18.10.1996 року № 7/4 знаходяться: 0,25 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель (присадибна ділянка), у [ADDRESS] , 0,10 га. для ведення особистого підсобного господарства, у [ADDRESS] (біля житлового будинку). Зазначені земельні ділянки зареєстровані у Державному земельному кадастрі, що підтверджується наданого позивачем викопіювання місця розташування земельних ділянок, які були надані [PERSON] у с. Малий Порськ. Відповідно до положень\~ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до\~ст. 1218 ЦК України, входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно п. «г» ч. 1\~ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється у способи, передбачені\~ст. 152 ЗК України, в тому числі і шляхом визнання права. Частиною 1\~статті 1225 ЦК України\~визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до положень\~ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до\~ст. 1216 ЦК України\~не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п. 1\~розділу Х «Перехідні положення» ЗК України. Згідно з абзацом 2 п. 1\~розділу Х «Перехідні положення» ЗК України, рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] за життя розпочав процедуру приватизації земельної ділянки площею 0,25 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель (присадибна ділянка) та земельної ділянки площею 0,10 га. для ведення особистого підсобного господарства, які розташовані в [ADDRESS] і на час смерті її не завершив. Враховуючи, що рішення про передачу [PERSON] у приватну власність земельних ділянок прийнято у 1996 році, до спадкових правовідносин у даній справі підлягають застосуванню вищенаведені\~Перехідні положення Земельного кодексу України. Відповідно до правової позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі\~ст. 125 Земельного кодексу України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Згідно з наданих роз`яснень, правильною є практика судів, які у випадку не завершення процедури приватизації земельної ділянки, яку розпочав за життя спадкодавець та не встиг закінчити, визнають за спадкоємцем таке право. У постанові Верховного Суду від 30 червня 2020 року у справі № 623/633/17 зроблено висновок, що «особливістю звернення до суду з позовом про визнання в порядку спадкування права на завершення приватизації земельних ділянок є те, що позивач вправі порушувати питання про визнання майнового права, набутого спадкодавцем за життя, тобто особистого майнового права спадкодавця». У постанові Верховного Суду від 13 червня 2018 року у справі № 128/1911/15-ц зроблено висновок, що «у разі, коли громадянин, який висловив волю на приватизацію земельної ділянки, помер до прийняття компетентним органом рішення про приватизацію, до його спадкоємців у порядку спадкування переходить право вимагати завершення такої приватизації». Отже, особливістю звернення до суду з позовом про визнання в порядку спадкування права на завершення приватизації земельних ділянок є те, що позивач вправі порушувати питання про визнання майнового права, набутого спадкодавцем за життя, тобто особистого майнового права спадкодавця. Предметом позову у цій справі є визнання в порядку спадкування права на завершення приватизації земельної ділянки та реєстрації права власності згідно із вимогами чинного законодавства, приватизація якої була розпочата, проте не завершена за життя спадкодавця [PERSON] . Згідно із ч.1\~ст. 4 ЦПК України,\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За таких обставин, суд вважає, що позивач, прийнявши спадщину після смерті батька, набув право на спадкування усіх прав та обов`язків, що належали останньому за життя, включно й з правом на завершення приватизації земельної ділянки.

Outcome: approved