Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-13 00:00:00

АТ «ПУМБ» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що між АТ «ПУМБ» та [PERSON] укладено кредитний договір № 2001459369001 від 22.11.2019 року, на підставі якого відповідачу було видано кредитну картку з кредитним лімітом у сумі 1000 грн., який в подальшому було збільшено до 141200грн. Проте відповідач належним чином не виконує зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість станом на 03.03.2024 року у розмірі 210335,53 грн., з яких заборгованість за кредитом 140595,74 грн., за процентами 69739,79 грн. Вказану заборгованість, а також понесені судові витрати позивач просив стягнути з відповідача на свою користь. Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 04.06.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, в позовній заяві просила провести розгляд справи за відсутності представника Банку, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач до суду не з`явилася, про день розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у них даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, але в судове засідання не з`явився, вказана ним причина повторної неявки визнається судом не поважною, відзив на позов не подав та позивач проти такого вирішення справи не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. Судом встановлено, що відповідно до наданих суду документів, [PERSON] 22.11.2019 у АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», оформив заяву № 2001459369001 про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, за умовами якого надано кредитні кошти у вигляді кредитного ліміту в розмірі 1000 грн на споживчі цілі із встановленою реальною процентною ставкою. Підписавши заяву, відповідач беззастережно підтвердив, зокрема, що приймає публічну пропозицію ПАТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка розміщена на сайті ПАТ «ПУМБ»: pumb.ua, у повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть бути надані в процесі обслуговування (з урахуванням всіх змін) і погодилася з тим, що може обирати будь-які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через дистанційні канали обслуговування (за наявності технічної можливості банку). У своїй заяві відповідач просив відкрити на його ім`я поточний рахунок у гривнях, надати кредитну картку та встановити кредитний ліміт на суму 1000 грн, строк дії кредитного ліміту, процентна ставка за користування кредитним лімітом та інші умови надання та обслуговування кредитної карти встановлюється відповідно до умов ДКБО в залежності від типу кредитної карти. Із змісту Публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення ДКБО, яка є складовою частиною договору, слідує, що у ній зазначено умови надання та обслуговування кредитної карти. Пунктом 2.2.5 Частини 2 Публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, вказано, що підписанням Заяви на приєднання до Договору, Клієнт беззастережно підтверджує, що на момент укладення Договору Клієнт ознайомився з повним текстом Договору (в тому числі Тарифами), повністю зрозумів його зміст та погоджується зі всіма умовами Договору. Пунктом 2.4.1 Частини 2 Публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» визначено, що договір діє протягом невизначеного строку і може бути розірваний за ініціативою Банку або за ініціативою Клієнта у випадках закриття всіх Карткових рахунків та інших рахунків, відкритих за цим Договором, та/або відмови від усіх послуг Банку. Відповідно до п. 5.1.4. Частини 5 Публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, клієнт зобов`язаний своєчасно та повністю відшкодовувати Банку сплачені ним кошти. Згідно п. 5.1.7. Частини 5 Публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, клієнт зобов`язаний сплачувати заборгованість по договору, проценти за користування кредитними коштами, оплачувати комісії та неустойку, а також виконувати зобов`язання з повернення кредиту, в тому числі простроченої заборгованості, на умовах, в строки та в розмірі, що передбачені цим договором. Таким чином, між ПАТ «ПУМБ» та [PERSON] було укладено кредитний договір шляхом підписання заяви № 2001459369001 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Відповідно до довідки про збільшення кредитного ліміту за договором № 2001459369001 від 22.11.2019, кредитний ліміт було збільшено та складає 141200 грн. Заява відповідача про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, публічна пропозиція ПАТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, становлять укладений сторонами договір, який є договором приєднання в силу ст. 634 ЦК України, що підтверджується їх підписами в заяві. Згідно із ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. В силу ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Факт отримання та користування кредитними коштами підтверджується виписками по особовому рахунку, де вбачається рух коштів по рахунку відповідача. Відповідач погодився із умовами Кредитного договору, адже після отримання кредитної картки, за умовами укладеного з банком договору, здійснював дії щодо її активації, користувався карткою (здійснював перекази на інші рахунки, сплачував карткою товари та послуги, поповнював рахунок), що підтверджується випискою з рахунку. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір, є первинні документи, які є підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій та які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи (ч. 1ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»). Відповідно до п. 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою правління Національного банку України від 04.07.2018 року № 75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що виписки за картковими рахунками (по кредитному договору) можуть бути належними доказами щодо заборгованості. Аналогічний правовий висновок вказаний Верховним Судом у постановах від 17 грудня 2020 року у справі № 278/2177/15-ц, від 28 жовтня 2020 року у справі № 760/7792/14-ц, від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18. Згідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Долучена до позовної заяви копія заяви на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб містить підпис відповідача, справжність якої не спростована. Крім того, з долученої до матеріалів справи виписки по рахункам випливає, що відповідач користувався кредитними коштами, здійснював погашення як тіла кредиту, так і відсотків, що свідчить про фактичне виконання ним умов договору протягом певного періоду часу. Відповідач не виконував свої обов`язки за договором належним чином та станом на 03.03.2024, відповідно до наданого суду розрахунку, сума заборгованості за кредитом становить 210335,53 грн, яка складається із: 140595,74 грн - заборгованість за кредитом; 69739,79 грн - заборгованість за процентами. З розрахунку заборгованості та наданої виписки про рух коштів чітко вбачається, що відповідач частково сплачував заборгованість за договором. Суд звертає увагу на той факт, що виконаний банком розрахунок заборгованості є належним доказом, оскільки містить детальний опис нарахованої заборгованості, зокрема, дати здійснення платежів боржником, залишок заборгованості за наданим кредитом. 03.03.2024 року, банк оформив і направляв на адресу відповідача письмову вимогу про погашення заборгованості, проте зазначена вимога залишилась без задоволення. Виходячи з презумпції свободи правочину та паритету сторін у визначенні умов договору, суд вважає, що сторони, які уклали договір, прийняли на себе тягар виконання зобов`язань за ним, тому не вбачає підстав для відмови в задоволенні позову. Судом встановлено, що відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання, внаслідок чого утворилась заборгованість, і у позивача виникло право вимагати її повернення. Враховуючи, що на час розгляду справи судом сума заборгованості позичальником не сплачена та матеріали справи не містять доказів того, що відповідачем було здійснено заходи по погашенню заборгованості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача вказану суму заборгованості. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору.

Outcome: approved