Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про позбавлення її батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, мають сина [PERSON] , [INFO] . Відповідач ніякої уваги дитині не приділяє, матеріально не допомагає, не виявляє бажання бачити дитину, розвитком дитини не цікавиться, не піклується ні про її фізичний та ні про духовний розвиток. Позивач самостійно створює позитивний рівень життя для сина, самостійно піклується про його матеріальний стан та духовний розвиток. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя та обов`язки. 02.05.2023 рішенням Диканського районного суду Полтавської області у справі № 529/391/23 шлюб між сторонами було розірвано. Просить суд позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено судове засідання. У судове засідання представник позивача не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі та без участі позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та наполягає на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання вкотре не з`явився, викликалася своєчасно та належним чином, про що свідчать поштові конверти, які направлялися рекомендованими листами з повідомленнями у судові засідання, призначені на 12.02.2024, 22.03.2024, 09.05.2024, 11.06.2024, 09.07.2024, 10.09.2024, 10.10.2024 та 16.10.2024 та трекінг-номер відправлення зі статусом доставки поштової кореспонденції - «Поверення» у судове засідання призначене на 16.10.2024, відзиву чи клопотання щодо розгляду справи до суду не подавав (а.с. 64-65, 78-79, 95-96, 110-113, 124-125, 135-136, 160-161, 166-167 та 170). Крім того, суду надано нотаріально завірену заяву від відповідача, в якій він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав у відношенні його сина [PERSON] , [INFO] , та просить провести розгляд справи в суді за його відсутності. (а.с. 157) Представник третьої особи Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради в судове засідання не з`явивсь, повідомлявся своєчасно та належним чином шляхом надіслання судових повісток поштовим зв`язком, а також шляхом обміну електронними документами у підсистемі ЄСІТС «Електронний суд», висновку, клопотань та заяв до суду подано не було (а.с. 77, 94, 108, 109, 123, 134, 155). Відповідно до вимог ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи належним чином повідомлений про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились усі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , згідно свідоцтва про народження, є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 20). Рішенням Диканського районного суду Полтавської області від 02.05.2023 у справі № 529/391/23 шлюб між сторонами було розірвано (а.с. 13-14). Позивачка [PERSON] разом із дитиною, [PERSON] , [INFO] 29.03.2022 евакуювалися до Естонії, що підтверджується посвідками на тимчасове проживання, рішенням про надання посвідки на тимчасове проживання на підставі тимчасового захисту, виписки з Естонського реєстру населення, виписки з електронної історії хвороби дитини, договору оренди житлового приміщення з перекладами (а.с. 25-41). Відповідно до виписки по рахунку позивачка [PERSON] , за період часу з 01.04.2022 року до 28.03.2023, яка проживає за адресою: [ADDRESS] , отримала дохід у розмірі 10 676,11 Євро (а.с. 25). Відповідно до підтвердження №491, виданого медичною установою ТОВ «Venorest», дитина здорова та відвідує дитячий садок (а.с. 28-29). Згідно з Висновком психологічного обстеження від 04.04.2023 року [PERSON] , [INFO] , в нормальному темпі адаптувався до життя в Естонії. Любить ходити до дитячого садочка та гратися з дітьми. Побутові навички відповідають віку. Дитина фізично розвинена відповідно віку, активна. Йде легко на контакт та вступає в гру (зв. бік а.с. 24). З Характеристики, яка була надана сусідами Позивача, вона є ввічливою та уважною, привітливо відноситься до оточуючих, завжди готова надати допомогу. Сусідами підтверджено, що в помешканні Позивача є все необхідне для життя та розвитку дитини, завжди чисто та охайно (зв. бік а.с. 27). До матеріалів справи надійшла нотаріально посвідчена заява [PERSON] від 28.03.2023, в якій зазначено, що батько [PERSON] не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] та в якій він дає згоду на оформлення опіки [PERSON] над його малолітнім сином [PERSON] , а також дає згоду на розгляд справи у суді без його участі (а.с. 157). Вищевикладений доказ свідчить про те, що [PERSON] свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків та не приймає участі у вихованні сина. Щодо висновку органу опіки та піклування, суд виходить з наступного. Частинами 4-6 статті 19 СК України передбачено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Аналіз наведеної норми права свідчить про те, що висновок органу опіки та піклування щодо розв`язання спору є дорадчим документом та не тягне за собою виникнення будь-яких прав чи обов`язків для суб`єктів відповідних правовідносин і не має обов`язкового характеру. Подібний правовий висновок викладений у Постанові Верховного Суду від 16 лютого 2022 року справа № 742/710/19. Верховний Суд у своїй постанові від 06.05.2020 року (справа № 753/2025/19) зазначив, що висновок органу опіки та піклування не є обов`язковим для суду, такий висновок є доказом у справі, який підлягає дослідженню та оцінці судом. Третя особа проігнорувала вимоги ст. 19 СК України та взагалі не надала суду відповідний висновок. Справа розглядається судом вже значний час, і таке порушення закону з боку Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради призводить до затягування судового розгляду та порушення прав позивачки. Відтак враховуючи, що інтереси дитини є першочерговими, а висновок органу опіки та піклування носить рекомендаційний характер, суд вважає за можливим вирішити справу без висновку органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав стосовно його неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Перевіряючи обґрунтованість та доведеність позовних вимог суд приймає до уваги те, що відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до правил статей 150, 164 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Судом в ході розгляду справи достовірно встановлено, що відповідач належним чином не виконує обов`язків щодо піклування про здоров`я, психологічний та фізичний розвиток її дитини, та належних і допустимих доказів, які б спростовували доводи позивача з боку відповідача в ході розгляду справи суду надано не було. Встановлені судом обставини є підставою для висновку, що відповідач має бути позбавлений батьківських прав відносно дитини з тих підстав, що батько належним чином не виявляє батьківського піклування, ухиляється від своїх обов`язків з його виховання. За правилами ч. 2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Статтями 155, 180, 181, 182, 183СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, а при ухиленні батьків від цього обов`язку кошти на утримання дітей стягуються з них в судовому порядку, в розмірі визначеному судом. Як вбачається з пункту 16 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 «Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язкам». Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Як встановлено вище, відповідач по справі не займається вихованням дитини, повністю усунувся та ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не виявляє до нього будь-якої батьківської уваги та турботи. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. За таких обставин, суд приходить до переконання, що свідоме і тривале нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками щодо дітей є наслідком винної поведінки відповідачки та є підставою для позбавлення її батьківських прав. При таких обставинах суд приходить висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на позбавленні батьківських прав, є обґрунтованими, а тому заявлений позов підлягає задоволенню. Приписи ч. 3 ст. 166 Сімейного кодексу України вказують, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. З урахуванням обставин справи, суд вважає справедливим розмір аліментів у виді 1/4 частини доходів відповідача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Щодо витрат за сплату судового збору. При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок. Суд розподіляє судові витрати, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, та стягує з відповідача на користь позивача, витрати за сплату судового збору у розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок. На підставі ст.ст. 141, 150, 155, 157, 164 СК України, ст.ст. 12, 13, 89, 141, 247, 259, 264-265, 280, 281 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved