Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-10 00:00:00

До Карлівського районного суду Полтавської області надійшла позовна заява адвоката Козленко Тетяни Вікторівни, яка діє в інтересах [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Край» про стягнення орендної плати за користування земельною ділянкою у розмірі 8826,81 грн. У позові посилається на те, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 3,0124 га, кадастровий номер 5321684900:00:002:0274, яка розташована на території Федорівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серія Р2 №607911. Відповідно до договору оренди землі №б/н від 17.11.2011, угоди про внесення змін до договору оренди від 04.07.2016 та додаткової угоди від 01.09.2017 до договору оренди землі №б/н від 17.11.2011 земельна ділянка була передана в оренду відповідачу. Пунктом 4.1 договору оренди землі та додаткової угоди про внесення змін від 01.09.2017 встановлено, що за користування земельною ділянкою установлена орендна плата у розмірі 9% від нормативно грошової оцінки земельної ділянки. Угодою про внесення змін до договору оренди землі від 04.07.2016 п. 2.4 встановлено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки складає 93916,55 грн. з урахуванням коефіцієнтів індексації. Згідно з пунктом 4.3 договору оренди землі б/н від 17.11.2011 «Орендна плата сплачується Орендарем Орендодавцю в касі Орендаря шляхом видачі готівкових коштів не рідше 1 разу на рік і не пізніше в строк з 01 вересня до 31 грудня кожного року». Однак, порушуючи умови договору, відповідач за 2023 рік орендну плату не сплатив у розмірі, з урахуванням індексу інфляції. Відповідач повинен сплатити 8398,49 грн. орендної плати та індексацію у розмірі 428,32 грн., загальна сума заборгованості складає 8826,81 грн. Ухвалою суду від 16 квітня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву у строк протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали суду про відкриття провадження. Копію вказаної ухвали з копією позовної заяви та доданими до неї документами відповідач отримав 23.04.2024 року, що підтверджується розпискою про вручення рекомендованого повідомлення. 20.05.2024 через канцелярію суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якій останній просить відмовити у задоволенні позовної заяви у зв`язку не правомірністю вимог про стягнення заборгованості у розмірі 8398, 49, оскільки договір оренди землі діяв до 04.07.2023 року. Окрім того, згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 07.05.2024 року вбачається, що 07.07.2023 було зареєстровано відомості про інші речові права щодо земельної ділянки 5321684900:00:002:0274 з іншим суб`єктом (орендарем). Відповідно до ч. 2 ст. 174 ЦПК України заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Відповідно до частини першої статті 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Згідно з частиною четвертою цієї статті одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк. Отже, пропущений учасником процесуальний строк може бути поновлений судом за умови вчинення учасником процесуальної дії, для вчинення якої було встановлено строк, подання учасником заяви про поновлення процесуального строку та визнання причин пропуску строку поважними, крім випадків, коли ЦПК України встановлено неможливість такого поновлення. Відповідно до ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. З огляду на вищевикладене, суд зазначає, що відповідач не обґрунтував поважності причини ненадання відповіді на відзив у встановлений судом строк та не заявив клопотання про поновлення строку на його подання, у зв`язку з чим суд не вбачає підстав для врахування відзиву, поданого 20.05.2024 під час розгляду справи. Ухвалою суду від 22.05.2024 позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви. Стороною позивача недоліки було усунуто та подано заяву про витребування доказів. Ухвалою суду від 04.06.2024 витребувано у відповідача договір оренди землі від 17.11.2011. Вказану ухвалу суду не виконано, хоча її неодноразово надсилади відповідачу для виконання. Згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотань про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази окремо та в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. [PERSON] є власником земельної ділянки земельної ділянки площею 3,0124 га, кадастровий номер 5321684900:00:002:0274 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Полтавської області Полтавського (колишнього Карлівського) району Федорівської сільської ради (за межами населеного пункту), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 965555953216. Земельна ділянка набута позивачем у власність на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 №607911 від 29.12.2002. Відповідач використовує вказану земельну ділянку згідно договору оренди землі від 17.11.2011, укладеного між ТОВ «Федорівка і К» і [PERSON] , додаткової угоди від 04.07.2016 до договору оренди землі та додаткової угоди від 01.09.2017 до договору оренди землі, укладеної між [PERSON] , ТОВ «Федорівка і К» та ТОВ «Агро Край», що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №320857056 від 23.01.2023. Відповідно до п. 2 додаткової угоди від 04.07.2016 внесено зміни до п. 3.1. до договору оренди землі від 17.11.2011, а саме викладено в наступній редакції: «Цей договір укладено на 7 (сім) років з дати укладення додаткової угоди. Договір діє до 04.07.2023р. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк». Відповідно до п. 2.4 договору оренди землі від 17.11.2011 (в редакції додаткової угоди від 04.07.2016) нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 93316,55 грн. з урахуванням коефіцієнту індексації станом на 01.01.2016 року. Згідно п. 4.1 вказаного договору оренди землі (зі змінами, внесеними додатковою угодою від 01.09.2017) розмір річної орендної плати за оренду земельної ділянки складає 9 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки на момент укладення договору. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції у відповідності до п. 4.2 договору оренди землі від 17.11.2011. Орендна плата сплачується Орендарем Орендодавцю в касі Орендаря шляхом видачі готівкових коштів не рідше 1 разу на рік і не пізніше ніж в строк з 01 вересня до 31 грудня кожного року (п.4.3. договору оренди землі від 17.11.2011). 25.01.2024 позивачем на адресу ТОВ «Агро-Край» було направлено лист вимогу про виплату заборгованості з орендної плати за 2023 рік, яка залишилася поза увагою відповідача. Відповідно до ч.1\~ст.3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 1\~ст. 15 ЦК України\~встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У частинах першій, другій та п`ятій\~статті 263 ЦПК України\~\~встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства, щодо договору, договору найму регулюються актами земельного законодавства -\~Земельним кодексом України,\~Законом України «Про оренду землі». Згідно зі\~статтею 792 ЦК України\~за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Частиною першою\~статті 526 Цивільного кодексу України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із\~статтею 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 2 Закону України «Про оренду землі»\~передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються\~Земельним кодексом України,\~Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Відповідно до\~статті 1 Закону України «Про оренду землі»\~оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно зі\~статтею 13 Закону України «Про оренду землі»\~договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно із частиною першою\~статті 15 Закону України «Про оренду землі»\~орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату, відноситься до істотних умов договору оренди землі. У\~статті 21 Закону України «Про оренду землі»\~передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до\~Податкового кодексу України). За положеннями\~статті 24 Закону України «Про оренду землі»\~орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати за земельну ділянку. З урахуванням положень п. 4.1 договору оренди (зі змінами), укладеного між сторонами, річний розмір орендної плати за користування належної позивачу земельної ділянки складає 8398,48 грн. (93\~316,55 грн. х 9% = 8398,48 грн). Зважаючи, що строк дії договору закінчився 04.07.2023, що передбачено умовами додаткової угоди від 04.07.2016 до договору оренди землі від 17.11.2011, наявні підстави для стягнення заборгованості за період з 01.01.2023 по 04.07.2023 у розмірі 4256,85 грн. За загальним правилом обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди (ч. 3\~ст. 21 Закону України «Про оренду землі»). З позову вбачається, що пунктом 4.2. договору оренди сторони домовилися про те, що обчислення розміру орендної плати здійснюється з урахуванням індексів інфляції. Тому, з урахуванням принципу належного виконання зобов`язання орендар був зобов`язаний сплатити орендодавцеві орендну плату за період з 01.01.2023 по 04.07.2023 з індексом інфляції, як про це домовилися сторони в договорі. Таке твердження також було висловлено у правовому висновку у подібному спорі відповідно до постанови Верховного Суду № 732/1799/17 від 10 квітня 2019 року. Відповідач, як орендар, повинен був проіндексувати орендну плату виходячи з індексу інфляції при виплаті орендної плати за відповідний рік. Суд, провівши розрахунки, відповідно до зведеної таблиці індексів споживчих цін в 2023 році (%), що мається на офіційному сайті Мінфіну, встановив, що загальна сума орендної плати з індексацією за період з 01.01.2023 по 04.07.2023 мала становити 8826,81 грн. з врахуванням індексації в розмірі 428,32 грн. (4256,85 грн. х 105,1% - 4256,85 = 217,10 грн). Відповідачем докази виконання зобов`язання по сплаті орендної плати за вказаний період не надано. Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про можливість часткового задоволення позову у частині стягнення з ТОВ «Агро Край» на користь [PERSON] суму орендної плати за користування земельною ділянкою у розмірі 4473,95 грн. з розрахунку: 4256,85 грн. - заборгованість за період з 01.01.2023 по 04.07.2023, 217,10 грн. індексація за вказаний період. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі 1211,20 грн. З відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Позовні вимоги задоволені на 50,68 % з розрахунку: 4473,95 грн. (сума задоволених позовних вимог) х 100% : 8826,81 грн. (сума заявлених позовних вимог) = 60,14% (відсоток задоволених позовних вимог). Отже, сума судового збору, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача складає 613,84 грн з розрахунку: 1211,20 грн (сума сплаченого судового збору) х 50,68% (відсоток задоволених позовних вимог).

Outcome: partial