Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. Свій позов обґрунтовує тим, що 25.03.2020 між ПрАТ «УПСК» та [PERSON] було укладено поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобі № АР/0169072 у відповідності до якого ПрАТ «УПСК» взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки «Авів» д.н.з. [NUMBER] сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам. 28.10.2020 о 18 год. 15 хв. в с. Гаразджа Луцького району Волинської області мала місце дорожньо-транспортна пригода (далі ДТП) за участю автомобіля марки «Авів» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля марки «Богдан» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26.11.2020 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП. Потерпіла особа пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля марки «Богдан» д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] звернувся до ПрАТ «УПСК» із заявою про виплату страхового відшкодування за полісом № АР/0169072 від 25.03.2020. На підставі страхового акту № 177/037/005113/20/1 від 20.01.2021 ПрАТ «УПСК» було виплачено страхове відшкодування в розмірі 15800,22 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 400 від 21.01.2021. З огляду на вищевикладене, в розумінні ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 1166, 1187, 1191 ЦК України, у відповідача виникло зобов`язання відшкодувати ПрАТ «УПСК» завдані збитки в порядку регресу у розмірі сплаченого страхового відшкодування за Полісом № АР/0169072 від 25.03.2020. 03.03.2023 між ПрАТ «УПСК» та ФОП [PERSON] укладено Договір № 03/03/2023 про відступлення права вимоги, відповідно до якого первісний кредитор відступає, а новий кредитор отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих первісним кредитором страхування, перелік яких наведений у Додатку № 1 до договору. Таким чином, [PERSON] отримав право вимоги відшкодування в порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за полісом № АР/0169072 від 25.03.2020. Посилаючись на викладене, позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача завдані збитки в порядку регресу в сумі 15880,22 грн. Крім цього, позивач просить суд поновити йому строк на звернення до суду з позовною заявою у зв`язку з запровадженням в Україні воєнного стану. Ухвалою судді від 19.09.2024 відкрито спрощене позовне провадження у справі. Відповідно ч.8 ст. 128, п.5 ч.6 ст.272\~ЦПК України відповідачу будо направлено ухвалу про відкриття провадження у справі та позовну заяву з додатками до неї та роз`яснено його право подати відзив на позовну заяву і всі наявні докази, що підтверджують заперечення проти позову протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії ухвали суду про відкриття провадження у справі. Відповідач у встановлений строк відзив на позов не подав. Також, до суду не надходило\~клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, а тому відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України\~суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Згідно електронного сайту Луцького міськрайонного суду Волинської області користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин, інформацію про призначені судові засідання. Розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.247 ЦПК України. За погодженням представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та подані позивачем докази на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог, суд установив таке. Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права та інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України). Згідно з ч.6 ст.261 ЦК України за регресним зобов`язанням перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов`язання. Виплата страхового відшкодування відбулася 21.01.2021, що підтверджується платіжним дорученням. Тобто останнім днем звернення позивача до суду був 21.01.2024. Проте, у зв`язку з введенням на території України з 24.02.2022 воєнного стану, строк на звернення до суду позивачем пропущено з поважних причин, а відтак він підлягає поновленню. Відповідно до постанови судді Луцького міськрайонного суду від 26.11.2020 у справі № 161/17565/20 (провадження № 3/161/5118/20) [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч.1 ст.130 КУпАП. Як випливає з даної постанови суддя вважає доведеною вину [PERSON] у вчиненні ДТП, яка мала місце 28.10.2020 о 18 год. 05 хв. в с. Гаразджа Луцького району Волинської області за участю двох транспортних засобів «Авів» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля марки «Богдан» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Крім того, [PERSON] керував автомобілем марки ««Авів» д.н.з. [NUMBER] 28.10.2020 о 18 год. 05 хв. в с.\~Гаразджа Луцького\~району Волинської\~області в стані алкогольного сп`яніння. Відповідно до ч. 4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність відповідача перед третіми особами на момент вчинення дорожньо-транспортної події була застрахована згідно договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР/0169072 від 25.03.2020. 28.10.2020\~ [PERSON] \~звернувся до ПрАТ\~«УПСК» із заявою про страхове відшкодування. Як випливає з матеріалів справи, на підставі акту огляду транспортного засобу від 02.11.2020, ремонтної калькуляції від 25.11.2020, розрахунку страхового відшкодування, страхового акту № 177/037/005113/20/1, ПрАТ «УПСК» здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 15880,22 грн., що підтверджується квитанцією від 21.01.2021. Відповідно п. 38.1.1(г) ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Оскільки відповідач [PERSON] знаходився у стані алкогольного сп`яніння під час скоєння ДТП, то після виплати страхового відшкодування ПрАТ «УПСК» набув право вимоги до відповідача. Листом від 12.08.2021 ПрАТ «УПСК» звернулося до [PERSON] з вимогою про відшкодування збитків в порядку регресу, яка виконана відповідачем не була. 03.03.2023 між ПрАТ «УПСК» та ФОП [PERSON] укладено Договір № 03/03/2023 про відступлення права вимоги, відповідно до якого первісний кредитор відступає, а новий кредитор отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих первісним кредитором страхування, перелік яких наведений у Додатку № 1 до договору. Таким чином, [PERSON] отримав право вимоги відшкодування в порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за полісом № АР/0169072 від 25.03.2020. \~ \~ \~ \~Пунктом 38.1\~статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~прямо передбачено право страховика на звернення до суду з позовом. Згідно\~ст. 1166 ЦК України, шкода завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка спричинила цю шкоду. У відповідності до ч.2\~ст.1187 ЦК України\~шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Відповідно до\~ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до\~ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. За таких обставин, суд дійшов висновку, що сума збитків, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування у розмірі 15880,22 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ст.141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» з відповідача слід стягнути в користь позивача понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 968,96 грн. Крім того, позивачем заявлено вимогу про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4000,00 грн. За змістом\~ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно ч. 3\~ст. 137 ЦПК України\~для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 4\~ст. 137 ЦК України\~розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представником позивача подано до суду наступні документи: договір про надання правової допомоги № 01/11/22 від 01.11.2022, додаткова угода № 113 від 17.06.2024 до договору про надання правової допомоги № 01/11/22 від 01.11.2022, акт здачі-приймання робіт (надання послуг) від 17.06.2024 на суму 3000,00 грн., платіжну інструкцію від 17.06.2024 на суму 4000,00 грн. На підставі наведеного, враховуючи обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, час затрачений на їх виконання, а також складність даної справи, з відповідача на користь позивача, слід стягнути 2500,00 грн. судових витрат пов`язаних із наданням професійної правничої допомоги, саме такий розмір на думку суду буде співрозмірним та достатнім.

Outcome: approved