Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить позбавити [PERSON] батьківських прав щодо неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги позивач мотивує тим, що за час перебування у шлюбі з відповідачем у них народилися двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] (повнолітня) та син [PERSON] , [INFO] . Сімейні стосунки у сторін були хороші, однак з часом вони погіршилися, почали часто виникати сварки та конфлікти з приводу виконання відповідачем своїх подружніх та батьківських обов`язків, оскільки відповідач не допомагав із вихованням дітей, їх утриманням та доглядом. Під час сварок, відповідач міг підняти на руку на неї в присутності їхнього малолітнього сина, що є неприпустимим у нормальних та здорових сімейних стосунках. З 2022 року сторони проживають окремо, оскільки відповідач вказав, що хоче влаштовувати своє життя без них. З того часу відповідач не бачив сина [PERSON] , не дзвонив йому, тобто припинив з ним будь-яке спілкування та побачення. Вона намагалася всякими способами зберегти сім`ю задля дітей, однак відповідач відмовився спілкуватися зі ними. Тому в 2023 році сторони розлучилися, неповнолітній син [PERSON] залишився проживати разом зі нею. Відповідач не цікавиться життям сина, його фізичним та духовним розвитком, не надає кошти на його утримання. Отже, відповідач самоусунувся від утримання та виховання сина, а тому вона вважає що він може бути позбавлений батьківських прав. Відповідач має реальну можливість виконувати свій обов`язок по вихованню дитини, але не вчиняє відповідних дій, оскільки взагалі не спілкується з сином, не проявляє щонайменшої батьківської турботи без поважних причин. А тому вважає, що відповідач може бути позбавлений батьківських прав щодо неповнолітнього сина [PERSON] . Предмет та підстава позову не змінювались, позовні вимоги не збільшувались. Ухвалою суду від 21 травня 2024 року відкрито провадження у справі та вирішено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом до суду сторін по справі. Ухвалою суду від 10 червня 2024 року зобов`язано виконавчий комітет Болехівської міської ради (Орган опіки і піклування) подати суду письмовий висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача. Ухвалою суду від 28 серпня 2024 року підготовче судове засідання закрито та призначено судовий розгляд справи. Будь-яких інших процесуальних дій не проводилося. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити та надала пояснення, згідно яких підтвердила всі обставини, які викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений в передбаченому законом порядку, про що свідчать оголошення на сайті Судової влади. Про причини неявки суд не повідомив, заперечень з приводу поданого позову не надав. Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою якого є не відсутність в судовому засіданні учасників справи (їх представників), а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. За таких обставин суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача. Водночас, будь-яких нових доказів або обставин по справі останнім не надано, клопотань про їх витребування/долучення тощо не заявлено. У протилежному випадку відкладення розгляду справи без відповідних об`єктивних підстав та пошуку реальних можливостей здійснювати правосуддя, може бути розцінено як самоусунення від виконання обов`язку по здійсненню розгляду справи. Суд враховує, що відповідно до ч.2 ст.43 ЦПК України, учасники справи зобов`язані: 1) виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; 2) сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; 3) з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; 4) подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; 5) надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; 6) виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; 7) виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки суду, а й учасників справи. Так, Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) 07.07.1989р. у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження. У випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. З урахуванням завдань цивільного судочинства та розумних строків розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутності відповідача. Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За наявності існуючих умов, передбачених в ч.1 ст.280 ЦПК України, які підтверджені наявними в справі доказами, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Представник третьої особи [PERSON] надала висновок про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON] , не заперечила, щодо задоволення позовних вимог позивача та в судовому засіданні пояснила, що при розгляді питання доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] встановлено, що сторони по справі розлучені, з 2022 року. Відповідач залишив дружину та дітей і проживає окремо. На даний час він перебуває за кордоном, змінив номер телефону та не бажає спілкуватися з дітьми, зокрема, з неповнолітнім сином. Проведено обстеження матеріально-побутових умов проживання дитини та відбулося спілкування з неповнолітнім, під час якого [PERSON] вказав, що повністю підтримує маму в намірі позбавити батьківських прав батька [PERSON] , оскільки останній з ним припинив будь-яке спілкування та не цікавиться його життям. Свідок [PERSON] , яка була допитана в судовому засіданні, пояснила, що позивача [PERSON] знає давно. [PERSON] - це чоловік останньої, якого вона останнім часом взагалі не бачила, так як вони розлучені і не спілкуються. Відповідач має сина [PERSON] , але і з ним також припинив спілкування і не допомагає йому матеріально взагалі. Свідок [PERSON] , яка була допитана в судовому засіданні пояснила, що з позивачем [PERSON] знайома близько 8 років. Чоловік позивача [PERSON] тривалий час перебуває закордоном, припинив будь-яке спілкування із сім"єю. Позивач з чоловіком розлучилася і після цього [PERSON] дітям не телефонує, не допомагає і взагалі не цікавиться їх життям. Суд, вислухавши учасників справи, повно та всебічно з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Вирішуючи спір, суд встановив, що між сторонами виникли сімейні правовідносини щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] . Встановлено, що сторони з 17 липня 2006 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Болехівського міського суду Івано-Франківської області від 31 липня 2023 року розірвано (а.с.11-13). Під час перебування у шлюбі в сторін народилося двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] (на даний час повнолітня) та син [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований та проживає з позивачем (а.с.9). Згідно довідки від 16 травня 2024 року виданої Болехівським ліцеєм №1 «Академічний» Болехівської міської ради Івано-Франківської області вбачається, що син [PERSON] навчається в ліцеї з 2016 року. Зарекомендував себе сумлінним, виконавчим і дисциплінованим учнем. Володіє навчальним матеріалом на достатньому рівні. Денис завжди охайний та доглянутий. Мати забезпечує його всім, що потрібно для навчання та відпочинку. [PERSON] цікавиться навчанням і вихованням сина, спілкується з вчителями з метою виявити на що потрібно звернути увагу у навчально-виховному процесі. За час навчання учня у ліцеї батько жодного разу не проходив, не дзвонив і не цікавився успіхами сина (а.с.14). Рішенням виконавчого комітету Болехівської міської ради Івано-Франківської області від 25 липня 2024 року на підставі ухвали Болехівського міського суду Івано-Франківської області від 10 червня 2024 року вирішено: затвердити висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , який ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.35). Орган опіки і піклування виконавчого комітету Болехівської міської ради Івано-Франківської області дійшов до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.36-37). Відповідно до акту обстеження умов проживання сім`ї [PERSON] від 28 червня 2024 року, який проведено за адресою: [ADDRESS] , встановлено, що за даною адресою проживають: мати [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] . Умови проживання задовільні. [PERSON] проживає у власному будинку із своїми дітьми, зроблено ремонт в кімнатах, які облаштовані меблями та побутовою технікою. Зі слів дитини - батько [PERSON] з ним не спілкується, не зустрічається, не допомагає матеріально. Син [PERSON] хоче проживати з мамою (а.с.38). Суд з`ясував також і думку неповнолітнього [PERSON] (13 років), який вказав, що його тато з 2019 року перебуває закордоном, батьки розлучилися. Раніше з татом відносини були хороші, а зараз погіршилися. Тато не телефонує, не спілкується з ним, ніяк не допомагає і взагалі не цікавиться його життям, навчанням, його планами на майбутнє, а тому і він не бажає з ним спілкуватися. З викладених підстав вбачається, що [PERSON] нехтує своїми батьківськими обов`язками щодо виховання та матеріального утримання сина [PERSON] , [INFO] . Батько відсторонився від сина, не цікавиться його розвитком, не піклується про його майбутнє. Дані обставини свідчать про нехтування батьком потреб сина [PERSON] на сімейне виховання та батьківську турботу і любов. Відповідно до ч. 2, 3 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст.155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Пунктом 2 частини 164 СК України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дітей, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо і лише при наявності вини в діях батьків. Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 29 квітня 2020 року у справі № 522/10703/18, від 13 квітня 2020 року у справі № 760/468/18, від 11 березня 2020 року у справі № 638/16622/17, від 02 жовтня 2019 року у справі № 461/7387/16-ц, від 08 травня 2019 року у справі № 409/1865/17-ц. Виключний характер позбавлення батьківських прав пояснюється тим, що воно може бути здійснено тільки судом. З цієї ж причини встановлений вичерпний перелік підстав позбавлення батьківських прав, який охоплює всі можливі способи порушення батьками прав і інтересів дитини. Будь-яка з підстав для позбавлення батьківських прав, перелічена у ст. 164 СК України, є критерієм протиправної поведінки батьків по відношенню до своєї дитини. За змістом роз`яснень, викладених у п. 15, п.16, п.17 Постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо (ухвала ВССУ від 01.11.2017року у справі № 211/559/16-ц). Між інтересами дитини і інтересами батьків має існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особливу увагу слід приділяти найважливішим інтересам дитини, які за своєю природою і важливістю повинні переважати над інтересами батьків. З огляду на вищевикладене, суд вважає, що при розгляді справи знайшли підтвердження обставини, що відповідач за власною ініціативою самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до свого сина, без поважних причин залишив його без батьківської уваги та турботи. З врахуванням усіх встановлених обставин справи суд констатує, що рішення про позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо сина [PERSON] , [INFO] , відповідатиме найкращим інтересам дитини, якими є забезпечення розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі. При цьому суд звертає увагу, що позбавлення особи батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу, яка позбавлена батьківських прав, права на спілкування з дитиною і побачення з нею, як це передбачено законом, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Питання щодо розподілу судових витрат суд вирішує у відповідності ст. 141 ЦПК України, а саме, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати у розмірі 1211,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved