Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-22 00:00:00

Позивач звернулась до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] в якому просить розірвати шлюб укладений 03 листопада 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Слов`янську Слов`янського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 520 та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Вимоги обґрунтовані тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від вказаного шлюбу вони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . На протязі останнього року сторони спільної мови не знаходять, шлюбні відносини фактично припинені з 10 березня 2022 року. Між ними зникла любов та взаєморозуміння, спільно не мешкають та не ведуть спільне господарство, кожен живе самостійним життям. Зберегти сім`ю стало не можливо. Крім того, на теперішній час їхня спільна дитина [PERSON] , [INFO] мешкає разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні та вихованні. Позивач зазначає, що розмір її доходів не дозволяє належним чином утримувати дитину, відповідач у добровільному порядку не бажає надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, хоча може це робити, оскільки є здоровим та працездатним, тому вона вимушена стягувати з нього аліменти на свою користь на утримання дитини у судовому порядку. Тому, просить суд розірвати шлюб, укладений 03 листопада 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Слов`янську Слов`янського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 520, оскільки він існує тільки формально, а також стягнути з відповідача на утримання спільної неповнолітньої дитини аліменти у розмірі 1/4 частки всіх доходів, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з`явилась, однак до суду надала заяву, в якій просила суд заявлені вимоги задовольнити, справу слухати за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча був повідомленим про дату, час на котре було назначено слухання по справі, шляхом оголошення на офіційному сайті суду та надісланням судової повістки у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, у зв`язку з чим суд, відповідно до ст. 280 ЦПК України, дійшов до висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно Свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] , 03 листопада 2012 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Слов`янську Слов`янського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 520. Відповідно Свідоцтва про народження Серії [NUMBER] сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що підстави, на які посилаються позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, збереження сім`ї не можливо, оскільки на протягом довгого часу шлюб існує лише формально, тому позов підлягає задоволенню. Таким чином, суд, на підставі наявних у справі доказів, прийшов до висновку про необхідність задоволення позову в частині вимог щодо розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач виказала своє бажання щодо залишення шлюбного прізвища « [PERSON] ». Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Як зазначалось вище, сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 20 квітня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Слов`янську Слов`янського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 381. Згідно з\~ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до вимог\~ст. 182 СК України.\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до\~ст. 183 СК України\~частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 2 ст. 183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Як зазначено у\~ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином, у зв`язку з тим, що дитина: [PERSON] , [INFO] , проживає разом із матір`ю та знаходиться на її утриманні, а відповідач є батьком дитини, з останнього належить стягнути аліменти на користь позивача. При визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню з [PERSON] , суд виходить з обставин, що стосуються його майнового стану та положень ст.ст. 182, 183 СК України. Так, абзацом другим частини другої статті 182 Сімейного кодексу України встановлено, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Наведений мінімальний розмір аліментів, є гарантованим та у вказаному розмірі може бути встановлений в будь-якому разі незалежно від наявності у відповідача такого заробітку (доходу), якого буде достатньо для здійснення щомісячного платежу, що становить 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За наведених обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, а саме: з відповідача підлягають стягненню аліменти на користь позивача у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до її повноліття. При цьому суд виходить з вимог ст.ст.\~12,\~81 ЦПК України, відповідно до яких учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач в судове засідання не з`явився, не скористався своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надав належних доказів, які спростовують доводи позивача. Відповідно до\~ст. 264 п. 7 ЦПК України\~суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в один місяць. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача, на підставі ст. 141 ЦПК України, на користь позивача судовий збір в сумі 1211 грн. 20 коп., що підтверджено відповідним платіжним дорученням, а також 1211 грн. 20 коп. на користь держави, оскільки позивача звільнено від сплати судового збору при зверненні до суджу із вимогами щодо стягнення аліментів на утримання дитини.

Outcome: approved