Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-22 00:00:00

Позивач - Миколаївський обласний\~центр зайнятості звернувся в суд до відповідача [PERSON] із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив наступне. 16.06.2021р. [PERSON] з метою постановки на облік до центру зайнятості звернулася до відділу сприяння зайнятості в Корабельному районі Миколаївського міського центру зайнятості. 24.06.2021 [PERSON] до відділу були подані заяви про надання статусу безробітного та про призначення виплати допомоги по безробіттю. Цього ж дня відповідачу було надано статус безробітного та розпочато виплату допомоги по безробіттю з 24.06.2021р. При подачі вищевказаних заяв до відділу, відповідач своїм підписом, окрім іншого, засвідчила, що вона не отримує відповідно до законодавства допомогу, компенсацію та/або надбавку по догляду за дитиною з інвалідністю та ознайомлена з правами та обов`язками зареєстрованого безробітного та відповідальністю за подання недостовірних даних та документів, на підставі яких приймається рішення про надання статусу безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, що визначені Законом України «Про зайнятість населення» та «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». Під час перебування відповідача в статусі безробітного, спеціалістом центру було виявлено, що [PERSON] перебуває на обліку в управлінні соціальних виплат і компенсацій Корабельного району департаменту як одержувач державної соціальної допомоги на дитину з інвалідністю до 18 років . Надбавку на догляд за дитиною з інвалідністю отримує з 08.06.2021р. по теперішній час. Таким чином, відповідач порушила норми чинного законодавства України про зайнятість населення та про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, оскільки при поданні документів до центру зайнятості для отримання статусу безробітної була зайнятою особою, а тому не мала права набувати статусу безробітної особи та, як наслідок, отримувати матеріальне забезпечення (допомогу по безробіттю). Відповідно до розрахункової довідки за період з 24.06.2021 по 03.11.2021 відповідачу була нарахована та виплачена допомога по безробіттю на загальну суму 9\~093 грн. 21 коп. на отримання якої вона не мала права. З метою досудового врегулювання спору, 06.05.2024 відповідачу було направлено поштою претензію за вих. №625/2-24 від 01.05.2024 про необхідність повернення незаконно отриманих коштів протягом 15 календарних днів з дня отримання листа. Також, 02.05.2024 претензія в електронну форматі була відправлена відповідачці на електронну пошту. Пізніше зв`язок із відповідачем підтримувався засобами телефонного зв`язку і сканована копія претензії була продубльовано і через застосунок «Viber». Однак, відповідачкою повідомлення про необхідність повернення коштів були проігноровані. З огляду на викладене, позивач був змушений звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою судді Корабельного районного суду м. Миколаєва від 14.06.2024 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі без виклику сторін. На підставі даної ухвали відповідачу було надано строк для подачі відзиву або інших клопотань пов`язаних із розглядом даної позовної заяви. Відповідачем не було надіслано до суду будь-яких клопотань. Перешкод для здійснення розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та вирішення справи і ухвалення судового рішення за наявними матеріалами судом не встановлено. За вказаних обставин фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює, що відповідає ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі та оцінивши їх у сукупності, вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі виходячи із наступного. За змістом п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення» безробітний - особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи. Згідно з пунктом 1 статті 1 Закону України «Про зайнятість населення», безробіття - це соціально-економічне явище, при якому частина осіб не має змоги реалізувати своє право на працю та отримання заробітної плати (винагороди) як джерела існування. При цьому призначення вказаної допомоги по безробіттю пов`язується саме з наявністю/відсутністю роботи (праці) в особи як можливості діяти. Умови виплати допомоги по безробіттю, визначені ст. 22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», пов`язуються з початком настання безробіття, тобто наданням особі статусу безробітного. Згідно з п. 2, 3 ч. 1 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення» зареєстровані безробітні мають право на матеріальне забезпечення на випадок безробіття та соціальні послуги відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та цього Закону; та збереження права на виплату допомоги по безробіттю на період участі у громадських та інших роботах тимчасового характеру у розмірах, встановлених до укладення ними строкового трудового договору на участь у таких роботах. Відповідно до ч. 3 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення» відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного. Судовим розглядом встановлено, що відповідач [PERSON] 24.06.2021 року було надано статус безробітної та розпочато виплату допомоги по безробіттю з цієї дати. Також відповідач при подачі заяв на отримання статусу безробітної, своїм підписом, окрім іншого, засвідчила, що вона не отримує відповідно до законодавства допомогу, компенсацію та/або надбавку по догляду за дитиною з інвалідністю та ознайомлена з правами та обов`язками зареєстрованого безробітного та відповідальністю за подання недостовірних даних та документів, на підставі яких приймається рішення про надання статусу безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, що визначені Законом України «Про зайнятість населення» та «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». Відповідно до п. 2 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого спільним наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової адміністрації України 13.02.2009 № 60/62 та постановою правління Пенсійного фонду України 13.02.2009 № 7-1 (далі Порядок № 60/62) проведення розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення здійснюється шляхом проведення перевірки достовірності даних, які є підставою для надання особі статусу безробітної та виплати їй матеріального забезпечення, що зазначені в документах, поданих особою до державної служби зайнятості під час її реєстрації та протягом періоду її перебування на обліку як безробітної. Під час проведення перевірки, спеціалістом центру було виявлено, що [PERSON] перебуває на обліку в управлінні соціальних виплат і компенсацій Корабельного району департаменту як одержувач державної соціальної допомоги на дитину з інвалідністю до 18 років. Надбавку на догляд за дитиною з інвалідністю отримує з 08.06.2021р. по теперішній час. Таким чином, відповідач порушила норми чинного законодавства України про зайнятість населення та про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, оскільки при поданні документів до центру зайнятості для отримання статусу безробітної була зайнятою особою, а тому не мала права набувати статусу безробітної особи та, як наслідок, отримувати матеріальне забезпечення (допомогу по безробіттю). Відповідно до розрахункової довідки за період з 24.06.2021 по 03.11.2021 відповідачу була нарахована та виплачена допомога по безробіттю на загальну суму 9\~093 грн. 21 коп. на отримання якої вона не мала права. Згідно із п. 6 Порядку № 60/62 у разі встановлення центром зайнятості відповідно до цього Порядку належності безробітної особи до категорії зайнятих така особа знімається з обліку як безробітна в установленому законодавством порядку та повертає суму незаконно отриманого матеріального забезпечення і вартості наданих соціальних послуг з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг. Згідно з ч. 3 ст. 36 «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Відповідно до ч. 1ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. За змістом частини першої статті 1212 ЦК України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави. Тобто, зобов`язання з повернення безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна. Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Таким чином судом встановлено, що відповідачем було порушено право позивача на повернення йому незаконно отриманої допомоги по безробіттю. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved