Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-13 00:00:00

До Суворовського районного суду Одеської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] за участю третьої особи Пересипської районної адміністрації ОМР в особі органу опіки та піклування, [PERSON] , про контакт та участь у виховані онуки, просить суд: - встановити спосіб участі у особистому вихованні онуки [PERSON] , [INFO] , контакт особистий та надання інформації про важливі факти із життя дитини, а саме: - особисті зустрічі (побачення) кожної другої та четвертої неділі місяця, з 12 години 00 хвилин до 18 години 00 хвилин, за місцем реєстрації дитини за адресою; [ADDRESS] , без присутності матері - [PERSON] та/або інших членів сім`ї дитини, починаючі з десятирічного віку дитини; - спілкування по телефону в режимі відео зв`язку між [PERSON] та онуки [PERSON] ; - надання відомостей інформації про успіхі у на в чанні дитини кожного другого та сьомого місяця року, шляхом надсилання листа на електрону пошту [INFO] , до повноліття дитини [INFO] . Обгрунтовує позовні вимоги тим, позивачка є бабусею [PERSON] , [INFO] , яка народились у шлюбі між її сином, [PERSON] та [PERSON] . Позивач зазначає, що після розірвання шлюбу між її сином та матір`ю дитини, матір дитини - [PERSON] почала чинити перешкоди у побаченні з онукою та участі у її вихованні, у зв`язку з чим в 2019 році [PERSON] змушена була звернутись за захистом своїх прав до суду. Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 21 липня 2021 року у справі № 752/7784/19 зі змінами внесеними постановою Одеського апеляційного суду від 26.06.2023 року, позов [PERSON] до [PERSON] , за участю третьої особи [PERSON] , за участю органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, органу опіки та піклування Голосіївської районної у місті Києві державної адміністрації про участь у виховання онуки - задоволено частково, визначено [PERSON] , [INFO] , спосіб її участі у особистому вихованні онуки [PERSON] , [INFO] , шляхом особистих зустрічей (побачень) кожної першої неділі місяця з 12:00 години до 18:00 години поблизу місця проживання/ знаходження матері, зареєстрованого у встановленому законом порядку, та/або за місцем проживання/знаходження дитини, зареєстрованого у встановленому законом порядку, в рекреаційних зонах та зонах дитячого дозвілля у присутності матері [PERSON] до досягнення дитиною десятирічного віку, встановлено порядок виконання рішення суду шляхом зобов`язання [PERSON] забезпечувати побачення [PERSON] з онукою [PERSON] , [INFO] , кожної першої неділі місяця з 12:00 години до 18:00 години поблизу місця проживання/знаходження матері, зареєстрованого у встановленому законом порядку, та/або за місцем проживання/знаходження дитини, зареєстрованого у встановленому законом порядку, в рекреаційних зонах та зонах дитячого дозвілля до досягнення дитиною десятирічного віку. Позивач зазначає, що постанова Одеського апеляційного суду від 26.06.2023 року у справі № 752/7784/19 подана для примусового виконання, але матір дитини ухиляється від виконання судового рішення, у зв`язку з чим [PERSON] вважає подати новий позов, який почне дійти після закінчення дії постанови Одеського апеляційного суду від 26.06.2023 року у справі № 752/7784/19, тобто після 13 лютого 2025 року. Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 22.04.2024 року відкрито провадження по цивільній справі та призначено підготовче судове засідання на 30.05.2024 року на 09 годин 15 хвилин. Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 04.09.2024 року клопотання позивачки [PERSON] про витребування доказів по цивільній справі - залишено без задоволення. Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 04.09.2024 року клопотання представника відповідача [PERSON] - адвоката Голосова Ю.В. про закриття провадження по цивільній справі - залишено без задоволення. Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 04.09.2024 року закрито підготовче судове засідання та призначено судове засідання до розгляду на 01.10.2024 року на 09 годин 45 хвилин. Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 14.10.2024 року клопотання позивачки [PERSON] про витребування доказів по цивільній справі - залишено без розгляду. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена судом належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. В судове засідання відповідачка [PERSON] не з`явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена судом належним чином. Від представника відповідача [PERSON] - адвоката Голосова Ю.В. надійшла заява про розгляд справи у відсутність, заперечував проти задоволення позовних вимог. В судове засідання представник третьої особи Пересипська районна адміністрація ОМР не з`явилась, про час та місце розгляду справи були повідомлені судом належним чином, до суду надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, заперечувала проти задоволення позову. Представник третьої особи надала до суду копію витягу з протоколу №10 засідання комісії з питань захисту прав дітей Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради від 16.05.2024 року, який міститься в матеріалах справи. В судове засідання третя особа [PERSON] не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений судом належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає , що позовні вимоги є не обґрунтовані, є не доказані, тому не підлягають задоволенню з наступних підстав. У частині другій статті 2 СК України визначено, що цей Кодекс регулює сімейні особисті немайнові та майнові відносини між бабою, дідом, прабабою, прадідом та внуками, правнуками, рідними братами та сестрами, мачухою, вітчимом та падчеркою, пасинком. Згідно з частинами восьмою, дев`ятою та десятою статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. У статті 257 СК України визначено, що баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки та інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Відповідно до статті 263 СК України спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 цього Кодексу. За правилами частини другої статті 159 СК України суд визначає способи участі у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця проживання тощо), місце та час їхнього спілкування з урахуванням ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особистої прихильності дитини, її віку, стану здоров`я та інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання. Право дитини на сімейне виховання включає також право на спілкування з іншими членами сім`ї: дідом, бабою, братами, сестрами, іншими родичами. Відповідно до статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Норми статті 8 Конвенції поширюються, у тому числі, і на відносини між бабою, дідом та онуками, якщо між ними існують достатньо тісні зв`язки (рішення Європейського суду з прав людини(далі ЄСПЛ) у справі«Kruskic v. Croatia»від 25 листопада 2014 року, §108). ЄСПЛ зазначає, що держава повинна за загальним правилом забезпечити збереження сімейного зв`язку там, де він є. Відносини між бабою, дідом і онуками за своїм характером відрізняються від відносин між батьками і дітьми і, зокрема вимагають меншого ступеня захисту. Право на повагу до сімейного життя баби, діда у відносинах з їхніми онуками передбачає насамперед право підтримувати звичайні стосунки з онуками, навіть якщо такий контакт зазвичай відбувається за згодою особи, яка має батьківську відповідальність» (рішення ЄСПЛ у справі«Bogonosovy v. Russia» від 05 березня 2019 року, § 82). Крім того, ЄСПЛ зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів, та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (пункт 100 рішення ЄСПЛ від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України»). Згідно з частинами четвертою, п`ятою статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Частиною шостою статті 19 СК України передбачено, що суд може не погодитися із висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Верховний Суд у постанові від 02 грудня 2020 р. у справі № 308/9575/18 (провадження № 61-5102св20) сформував висновок, що системний аналіз норм Сімейного Кодексу України дає підстави вважати, що баба має право на особисте спілкування з дитиною, а той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати їй спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Отже, при розгляді позовних вимог про визначення порядку спілкування баби з внуком обов`язковими є наявність письмового висновку органів опіки та піклування та його участь у судовому засіданні. Відповідно до ч. 2 ст. 12 ЦПК кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд встановлено, що позивач на засіданні комісії з питань захисту прав дітей Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради від 16.05.2024 року участі не приймала, заяву про забезпечення доказів шляхом зобов`язання Пересипську районну адміністрацію Одеської міської ради надати до суду висновок щодо розв`язання спору не подавала, із клопотанням про зупинення провадження у справі до відновлення розгляду питання Пересипською районною адміністрацією Одеської міської ради до суду не зверталась. За відсутності висновку органу опіки та піклування щодо визначення способу участі бабусі у вихованні малолітньої онуки, [PERSON] , [INFO], суд позбавлений можливості вирішити питання за наявними матеріалами. Судом встановлено, що рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 21 липня 2021 року у справі № 752/7784/19 зі змінами внесеними постановою Одеського апеляційного суду від 26.06.2023 року, позов [PERSON] до [PERSON] , за участю третьої особи [PERSON] , за участю органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, органу опіки та піклування Голосіївської районної у місті Києві державної адміністрації про участь у виховання онуки - задоволено частково, визначено [PERSON] , [INFO] , спосіб її участі у особистому вихованні онуки [PERSON] , [INFO] , шляхом особистих зустрічей (побачень) кожної першої неділі місяця з 12:00 години до 18:00 години поблизу місця проживання/ знаходження матері, зареєстрованого у встановленому законом порядку, та/або за місцем проживання/знаходження дитини, зареєстрованого у встановленому законом порядку, в рекреаційних зонах та зонах дитячого дозвілля у присутності матері [PERSON] до досягнення дитиною десятирічного віку. Встановлено порядок виконання рішення суду шляхом зобов`язання [PERSON] забезпечувати побачення [PERSON] з онукою [PERSON] , [INFO] , кожної першої неділі місяця з 12:00 години до 18:00 години поблизу місця проживання/знаходження матері, зареєстрованого у встановленому законом порядку, та/або за місцем проживання/знаходження дитини, зареєстрованого у встановленому законом порядку, в рекреаційних зонах та зонах дитячого дозвілля до досягнення дитиною десятирічного віку. Суд вважає, що повторно звертаючись до суду з тих самих підстав із тим самим предметом - про визначення способу участі у особистому вихованні онуки, [PERSON] просить суд захистити права на майбутнє, а саме починаючи з лютого 2025 року. Відповідно до вимог статті 4 ЦПК України, статей 15 і 16 ЦК України суд захищає саме порушене право особи, яка звернулася до суду з позовом. Поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення. Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Тобто, правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб. Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання (Постанова Верховного Суду у справі № 404/251/17 (провадження 61-13405св18) від 3.05.2018 року). Суд вважає, що позивач матиме право в майбутньому на судовий захист своїх законних прав, у випадку їх порушення в майбутньому, події якого ще не настали, та порушення не відбулось, і що може бути предметом судового розгляду за ст.4 ЦПК України, лише тих порушень, які вже відбулись чи відбуваються в теперішній час. Суд вважає, що предмет і підстави позовних вимог [PERSON] у даній справі та предмет і підстави позовних вимог у справі № 752/7784/19, яка розглянута не змінились. Верховний Суд сформував правовий висновок у постанові від 22 липня 2021 року № 910/18389/20 про те, що зміна предмета позову означає зміну матеріальної вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Суд вважає, що вимоги [PERSON] в частині визначення способу участі в особистому вихованні онуки, шляхом спілкування по телефону в режимі відео зв`язку з онукою та шляхом надання відомостей інформації про успіхі у навчанні дитини, заявлено з тих самих норм матеріального права (ст. ст. 159, 263 СК України) та з тих самим підстав, а тому зводяться до зміни способу виконання рішення суду у справі № 752/7784/19, яким вирішено по суті спір про спосіб участі бабусі у вихованні онуки. Відповідно до ч. 3 ст. 435 ЦПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Згідно із ч. 3 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», мають право звернутися до суду із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення. Вказане узгоджується із правовим висновком Верховного Суду у постанові від 05 квітня 2023 року у справі № 210/529/19. Заяву про зміну способу виконання рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 21 липня 2021 року у справі № 752/7784/19 зі змінами внесеними постановою Одеського апеляційного суду від 26.06.2023 року, із посиланням на обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, позивач до суду не подавала. При таких обставинах позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] за участю третьої особи Пересипської районної адміністрації ОМР в особі органу опіки та піклування, [PERSON] , про контакт та участь у виховані онуки - залишити без задоволення. На підставі викладеного, та

Outcome: dismissed