Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-22 00:00:00

АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідач підписав заяву №б/н від 28.02.2008 р. та приєднався до Умов та правил надання банківських послуг саме в тій редакції, що діяла на дату підписання та розміщення на сайті банку. 28.02.2008 р. відповідачем була підписана довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна 30 днів пільгового періоду». На підставі анкети-заяви відповідачу було відкрито картковий рахунок, на яку було встановлено початковий кредитний ліміт , який в подальшому збільшився до 25000,00 грн., номер кредитної картки -4149605370633349, строк дії 02/12, тип Універсальна, Відповідач користувався карткою, отримував кредитні кошти з власної ініціативи. Після спливу строку першої картки відповідачем було додатково отримано наступні картки: кредитна картка номер [NUMBER] , строк дії 09/14, тип-Універсальна; кредитна картка номер [NUMBER] , строк дії 06/15, тип Універсальна; кредитна картка номер- [NUMBER] , строк дії 07/19, тип Універсальна. В процесі користування рахунком відбулася зміна відсоткової ставки на 42%. У березні 2022 року банк скасував відсоткову ставку - розмір 0 %, а в подальшому 01.04.2022 р. відсоткова ставка поступово повернута до породжуваного розміру. Однак, станом на 23.06.2024р. у відповідача виникла заборгованість у сумі 32309,55 грн., яка до цього часу не сплачена, у зв`язку з чим позивач був вимушений звернутися до суду. У судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві просив суд у разі неявки представника розглянути справу за їхньої відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом оголошення на сайті «Судова влада України» від 04.09.2024 р., про причину неявки суд не повідомив, відзиву або будь-яких заперечень до суду не надав. Згідно ст. 131 ч. 1 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування) або місцезнаходження під час провадження у справі. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місця знаходження, судова повістка надсилається учасникам справи на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або знаходиться. Суд за вказаних обставин вважає можливим розглянути справу заочно у спрощеному позовному провадженні за відсутності зазначених осіб, які беруть участь у справі і не з`явились. Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши всі докази, суд вважає що позов є обґрунтованим, та підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Розмір заборгованості відповідача перед банком підтверджується розрахунками заборгованості від 31.05.2015 р., 30.09.2019 р., 23.06.2024 р. відповідно до якого сума заборгованості станом на 23.06.2024р. складає 32309,55 грн., з якої: заборгованість за тілом кредита 26300,71 грн., заборгованість за простроченими відсотками 6008,84 грн., паспортом кредиту, випискою за договором №б/н за період 04.02.2008 01.07.2024, заявою про приєднання до Умов та правил надання послуг, довідку про умови кредитування, заявою. В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України, наслідками порушення Боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 2 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, тобто норми про договір позики. На підставі ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно із ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно зі ст.ст. 610, 612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. На підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне позов задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість станом на 23.06.2024р. у сумі 32309,55 грн. Також, враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача витрати, понесені позивачем по сплаті судового збору, у розмірі 2422,40 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №ZZ425B2161 від 15.07.2024 р.

Outcome: approved