Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-16 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» звернулося до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом сформованим в системі «Електронний суд» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. В обґрунтування позовних вимог зазначено, 21.08.2020 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», та громадянкою [PERSON] було укладено Договір позики № 9617337 на умовах повернення позики в кінці строку позики. Договір укладено в електронній формі на умовах пропозиції (оферти) укладення договору про надання кредиту, що опублікована на веб-сайті товариства, підписана електронним цифровим підписом кредитора та акцептована [PERSON] 21.08.2020, шляхом підписання електронним підписом відповідача, вчиненим одноразовим ідентифікатором з урахуванням положень Закону України «Про електронну комерцію», ч. 1 ст. 205 Цивільного Кодексу України та заявки на укладення Договору позики № 9617337 від 21.08.2020 про прийняття пропозиції ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» укласти договір позики. Відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання договору позики шляхом заповнення заявки на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої в подальшому було перераховано грошові кошти у розмірі 8500,00 грн., на поточний/картковий рахунок [NUMBER] вказаний відповідачем при оформленні Договору позики. Тож, на умовах Договору позики позикодавець надав відповідачу грошові кошти (позику) у гривні на умовах передбачених Договором позики № [NUMBER] у розмірі 8 500,00 грн., а відповідач зобов`язався повернути позику та сплатити проценти за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором, з кінцевим терміном погашення не пізніше 18.09.2020 (п.2, дата повернення позики (останній день), розмір процентів у день (процентна ставка базова/день) становить 1,60 %, знижена процентна ставка/день становить 0,96 %, процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) за день становить 2,70%. Первісний Кредитор надав докази перерахування коштів від ТОВ «Фінансова Компанія «Фінекспрес», котра являється підрядником в частині технічного перерахування коштів у безготівковій формі, відповідно до умов Договору № 23- 01-18/5 від 23.01.2018, укладеного між Компанією та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» - від 15.04.2024. Позикодавець свої зобов`язання за Договором позики виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначеними умовами договором позики. Відповідач не виконав свої зобов`язання, що передбачені умовами Кредитного договору, як своєчасне повернення отриманих коштів та сплату процентів за користування кредитом, у зв`язку із припиненням здійснення платежів на виконання кредитного договору у відповідача утворилася заборгованість за кредитним договором. Разом з тим, 01.04.2021 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сіроко Фінанс» уклали Договір факторингу № 016-010421, згідно якого та у відповідності до ст. 512 ЦК України, Товариство з обмеженою відповідальністю «Сіроко Фінанс» набуло статусу Нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись первісного кредитора, в тому числі і до боржника [PERSON] за договором позики № 9617337 від 21.08.2020 \~ \~ \~ \~(порядковий номер згідно реєстру прав вимоги 2974). У подальшому, 05.02.2024, ТОВ «Сіроко Фінанс», та Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Артеміда-Ф» уклали Договір факторингу № 20240205/2, згідно якого ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «Сіроко Фінанс», в тому числі до боржника [PERSON] за Договором позики № 9617337 від 21.08.2020 (порядковий номер згідно реєстру прав вимоги 167). Всупереч умов Кредитного договору відповідач тривалий час своєчасно не здійснює повернення кредиту, що суттєво порушує взяті на себе договірні зобов`язання, у зв`язку з чим позивач вимушений звернутись із даним позовом з метою захисту та поновлення порушених прав, а саме повернення кредитних коштів та відсотків у зв`язку із неналежним виконанням позичальником зобов`язання за Кредитним договором. Станом на 10.06.2024 заборгованість відповідача перед позивачем становить 21 297,41 грн. з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (тіло кредиту) - 8 500,00 грн.; \~ \~ \~ \~залишок заборгованості по процентам за користування - 9 720,00 грн.; заборгованість за пенею та штрафами - 0,00 грн.; інфляційне збільшення - 3 077,41 грн. за період з 19.09.2020 по 23.02.2022, яку просять стягнути з відповідачки [PERSON] на свою користь, а також судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати на правничу допомогу у сумі 7000 грн. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04.07.2024 відкрито провадження у справі та визначено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Крім того, відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У судове засідання представник позивача не з`явився, до початку до суду подано заяву про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечують. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилася, судом повідомлялася у встановленому законом порядку про місце, день та час розгляду справи, про поважність причин неявки суд не повідомила. Відзив на позов не подала та не скористалася правом на представництво її інтересів у суді. Справу вирішено за правилами заочного розгляду, визначеними ст.ст. 280-282 ЦПК України, за відсутності відповідача, яка повідомлялася судом у встановленому законом порядку про час, дату і місце судового засідання та не з`явилася у судове засідання без повідомлення причин, не подала відзиву проти позову. Враховуючи думку представника позивача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив такі обставини та дійшов до відповідних їм висновків. Згідно ч. 1\~ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною першою\~ст. 4 ЦПК України\~передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. ст.\~12,\~81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно вимог\~\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.\~\~Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.\~\~Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно ч. 1, 2 п. 1\~ст. 11 ЦК України\~цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, тощо. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Судом встановлено, що 21.08.2020 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», та громадянкою [PERSON] було укладено Договір позики № 9617337 на умовах повернення позики в кінці строку позики. Договір укладено в електронній формі на умовах пропозиції (оферти) укладення договору про надання кредиту, що опублікована на веб-сайті товариства, підписана електронним цифровим підписом кредитора та акцептована 21.08.2020 [PERSON] , шляхом підписання електронним підписом відповідача. Згідно договору № 9617337 від 21.08.2020 відповідачці [PERSON] було перераховано кошти в сумі 8500грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № [NUMBER] . Відповідно до п. 2 Договору позики та паспорта позики сума кредиту складає 8500 грн., строк кредитування становить 28 днів, дата повернення кредиту 18.09.2020, процентна ставка 0,96 % в день, річна відсоткова ставка 350,40%, тип процентної ставки фіксована. Крім того, як вбачається з п. 5 паспорта позики визначено кількість та розмір платежів, а саме: один платіж в кінці строку дії договору. У зв`язку з невиконанням зобов`язань по кредитному договору, утворилась заборгованість в розмірі 18220,00 грн., з яких: 8500,00 грн. заборгованість за кредитом (тіло кредиту); 9720,00 грн. сума процентів за користування кредитом. Крім того, 01.04.2021 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Сіроко Фінанс» уклали Договір факторингу № 016-010421, згідно якого ТОВ «Сіроко Фінанс» набуло статусу Нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись первісного кредитора, в тому числі за договором позики № 9617337 від 21.08.2020 відносно боржника [PERSON] , що підтверджується витягом з реєстру прав вимоги № 016-010421 від 30.04.2021 (порядковий номер 2974). У подальшому, 05.02.2024, ТОВ «Сіроко Фінанс», та Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Артеміда-Ф» уклали Договір факторингу № 20240205/2, згідно якого ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «Сіроко Фінанс», у тому числі до боржника [PERSON] за Договором позики № 9617337 від 21.08.2020 що підтверджується витягом з реєстру прав вимоги від 10.06.2024 (порядковий номер 167). Частиною 1 статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 1статті 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. З аналізу позовних вимог та наданих письмових доказів судом встановлено, що між сторонами спору виникли правовідносини в сфері договірних зобов`язань, а саме з договору кредиту, відповідно їх правове регулювання відбувається нормами\~Глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» Цивільного кодексу України, а також Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до ч. 1\~ст. 1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно до ч. 1\~ст. 1047 ЦК України\~договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону є оригіналом такого документа. Як визначено ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Загальні положення про договір визначені розділом ІІ гл. 52 Цивільного Кодексу України. За приписами частини першої статті 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. До того ж, відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. За умовами ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Судом встановлено, що відповідач зобов`язання за договором у встановлений строк належним чином не виконав, внаслідок чого утворилася заборгованість за тілом кредиту 8500,00 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом 9720,00 грн., заборгованість за пенею та штрафами - 0,00 грн., яка знайшла своє підтвердження та підлягає до задоволення. Крім того, відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Тож позивачем відповідачу було нараховано інфляційні витрати за період з 19.09.2020 по 23.02.2022 у сумі 3077,41 грн. Як встановлено судом, кінцевий термін погашення позики відповідно до умов Договору про надання коштів у позику № 9617337 від 21.08.2020 встановлений до 18.09.2020, а тому починаючи з 19.09.2020 у відповідача виникло прострочення за взятими на себе зобов`язаннями. У свою чергу, нарахування індексу інфляції від простроченої суми за весь час прострочення до 23.02.2022 відповідає вимогам п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами суд враховує наступне. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема належить надання професійної правничої допомоги. Згідно з ч. 2 ст. 137 цього Кодексу за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Згідно з ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч. 8 ст. 141 цього Кодексу розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Встановлено, що 10.06.2024 між позивачем та адвокатом Дзундза О.В. укладено договір про надання правової допомоги № 20241006, у якому передбачено фіксований розмір гонорару, що становить 7000 грн. (п.42 договору). Згідно з правової позиції Верховного Суду, висловленої в постанові від 12.02.2020 у справі № 648/1102/19, витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України). Разом з тим, вирішуючи питання про стягнення витрат на правничу допомогу, суд враховує обсяг матеріалів справи, складність, обсяг та характер наданої допомоги, та приходить до висновку, що витрати на правничу допомогу у заявленому розмірі 7000 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Крім того, згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved