Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-22 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача У травні 2024 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до МКП «Хмельницькводоканал», в якому просив визнати незаконними дії МКП «Хмельницькводоканал» щодо нарахування їй боргу за послуги з водопостачання та водовідведення та зобов`язати відповідача здійснити перерахунок заборгованості та повернути кошти в розмірі 19623 грн. та 1210,61 грн. (за послуги з підключення до водопостачання) за період з 18.05.2022 року по 23.03.2023 року. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона є власником квартири [ADDRESS] . У 2014 році між нею та МКП «Хмельницькводоканал» в ос. начальника КСЦ [PERSON] укладено Договір про надання послуг населенню з централізованого постачання холодної води і водовідведення, встановлений лічильник та розпочато нарахування за спожиту воду згідно обсягів, які показував лічильник. Проте, в серпні 2023 року позивачці стало відомо про борг за послуги з водопостачання та водовідведення у розмірі 19623 грн. На усне звернення [PERSON] до відповідача було надано відповідь, що 18.05.2022 року у присутності сина [PERSON] контрольно-сервісним центром підприємства провели розпломбування вузла розподільного обліку (далі - ВРО) для виконання ремонтних робіт, про що склали акт відповідної форми із зазначенням у ньому про необхідність опломбування ВРО протягом 30 діб. Однак, позивачка звертає увагу суду на те, що ні її, ні синові не було відомо про розпломбування ВРО, ніхто акту про розпломбування теж не надавав, а у копії акту про розпломбування від 18.05.2022 року підпис не [PERSON] . Крім того, у акті від 23.03.2023 року про опломбування ВРО контролер Завгородній зазначив, що акт розпломбування ВРО відсутній. 21 травня 2024 року працівниками МКП «Хмельницькводоканал» відключено водопостачання до вказаної вище квартири та опломбовано ВРО у зв`язку з несплатою боргу. Тому, позивачка вважає дії працівників МКП «Хмельницькводоканал» незаконними та просить задоволити позовні вимоги. Ухвалою суду від 31.05.2024 року у справі було призначено підготовче засідання за правилами загального позовного провадження. 21.06.2024 року до суду надійшов відзив МКП «Хмельницькводоканал», у якому відповідач позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні. Зазначено, що нарахування вартості послуг з водопостачання та водовідведення здійснювалось по показаннями встановленого в квартирі вузла розподільчого обліку та відповідно до п 4 ч. 3 ст. 10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання». 18.05.2022 року в присутності [PERSON] , (сина позивачки) працівником контрольно-сервісного центру підприємства було проведено розпломбування ВРО для виконання ремонтних робіт, про що було складено відповідний акт № 81134 від 18.05.2022 року. В акті було вказано, що опломбування ВРО потрібно зробити на протязі 30 діб. Оскільки опломбування ВРО не було здійснено у встановлені строки підприємство провело нарахування за послуги з водопостачання та водовідведення за показаннями вузла комерційного обліку (далі ВКО), який встановлено на будинок згідно з пп 2, п.1 ст.10 «Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг», затвердженої наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово- комунального господарства України від 22.11.2018 року № 315 (у редакції наказу Міністерства розвитку громад та територій України від 28 грудня 2021 року № 358). 23.03.2023 відповідачем було проведено опломбування ВРО, який був взятий підприємством на облік і в даний час нарахування за послуги здійснюється на підставі показів засобів розподільчого обліку з урахуванням засобів комерційного обліку. Таким чином, з 18.05.2022 по 23.03.2023 року, так як вузол розподільчого обліку не був опломбований, нарахування за послуги у квартирі здійснювалось по засобу комерційного обліку відповідно до чинного законодавства. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та просила їх задоволити з підстав, викладених у позові. Представник відповідача в судовому засіданні заперечила щодо заявлених вимог та просила відмовити у їх задоволенні. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу та ухвалити у справі рішення на підставі наявних доказів. Фактичні обставини встановлені судом. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Згідно з актом №81134 від 18.05.2022 року працівником контрольно-сервісного центру МКП «Хмельницькводоканал» було проведено розпломбування ВРО для виконання ремонтних робіт. 23.03.2023 відповідачем було проведено опломбування ВРО, що підтверджується даними акту №7437 від 23.03.2023 року. Відповідно до розрахунку МКП «Хмельницькводоканал» від 18.06.2024 року по особовому рахунку [NUMBER] встановлено, що абонентом споживання послуг за адресою: [ADDRESS] , є [PERSON] . Нарахування вартості послуг з водопостачання та водовідведення проводилася відповідно до затверджених норм водоспоживання, а за період з 18.05.2022 року по 23.03.2023 року нарахування за послуги здійснювалось по засобу комерційного обліку відповідно до пп 2, п.1 ст.10 «Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг», затвердженої наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018 року № 315. Після сплати позивачкою заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення за адресою: [ADDRESS] було відновлено підключення до мереж водопостачання, що підтверджується даними акту №312 прийняття виконаних робіт від 21.05.2024 року. Застосовані норми права та мотиви з яких виходить суд. Відповідно до частини першої\~ст.15 ЦК України, частини першої\~ст.16 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до статті 1\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» (далі - Закон № 2189-VIII) житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Відповідно до п.6 ч.1\~ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Частиною 1 статті 526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Пунктом 1 частини 1статті 7 Закону № 2189-VIII передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами укладеного договору. При цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини 2 статті7 і частини 1 статті 9 цього Закону обов`язок споживача оплачувати спожиті житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно з частинами 1 і 2 Закону України\~«Про комерційний\~облік теплової\~енергії та\~водопостачання» (далі - Закон № 2119-VIII) комерційний облік здійснюється вузлом (вузлами) комерційного обліку відповідної комунальної послуги, що забезпечує (забезпечують) загальний облік її споживання, згідно з показаннями його (їх) засобів вимірювальної техніки. До встановлення вузла (вузлів) комерційного обліку відповідно до вимог частини другої статті 3\~цього Закону обсяги споживання гарячої чи питної води визначаються за показаннями вузлів розподільного обліку, а у разі їх відсутності - за нормами споживання, встановленими органом місцевого самоврядування. Загальний обсяг споживання гарячої або питної води у такій будівлі визначається як сума обсягу, визначеного за допомогою вузлів розподільного обліку та розрахункового обсягу, визначеного за нормою споживання для споживачів, приміщення яких не оснащені вузлами розподільного обліку. Відповідно до пункту 11 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, затвердженихпостановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, які були чинними на час виникнення спірних правовідносин, у разі встановлення будинкових засобів обліку води у багатоквартирному будинку, де окремі (або всі) квартири обладнані квартирними засобами обліку, споживачі, які не зняли та не передали показання квартирного засобу обліку виконавцю та які не мають квартирних засобів обліку (у разі обладнання всіх квартир квартирними засобами обліку - споживачі, які не зняли та не передали показання квартирного засобу обліку виконавцю), оплачують послуги згідно з показаннями будинкових засобів обліку, не враховуючи витрати води виконавця, юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які є власниками або орендарями приміщень у цьому будинку, та сумарних витрат води за показаннями всіх квартирних засобів обліку. Різниця розподіляється між споживачами, які не мають квартирних засобів обліку, та споживачами, які не зняли та не передали показання квартирного засобу обліку води виконавцю, пропорційно кількості мешканців квартири в разі відсутності витоків із загальнобудинкової мережі, що підтверджується актом обстеження, який складається виконавцем у присутності не менш як двох мешканців будинку. Плата за послуги нараховується згідно з показаннями будинкового засобу обліку води, а у разі його відсутності (несправності) за нормативами (нормами) споживання у разі відсутності засобів обліку води, встановлених у квартирі (будинку садибного типу). Вузол комерційного обліку - вузол обліку, що забезпечує загальний облік споживання відповідної комунальної послуги в будівлі, її частині (під`їзді), обладнаній окремим інженерним вводом (пункт 4 частини 1статті 1 Закону №2119-VIII). Статтею 10 Закону № 2119-VIII визначено розподіл обсягів комунальних послуг між споживачами з урахуванням показань ВКО, установлених у будівлі, її частині (під`їзді), обладнаній окремим інженерним вводом. Суд вважає, що нарахування плати за спожиті житлово-комунальні послуги за показаннями вузла комерційного обліку суперечить вимогам частини 1 статті 21 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки ставить споживача у нерівне становище у порівнянні з іншими споживачами та вимогам пункту 5 частини 2 статті 7 цього Закону\~щодо обов`язку розрахуватися саме за спожиту комунальну послугу. Матеріали справи не містять відомостей про те, що оператор зовнішніх інженерних мереж відповідно до вимог статті 3 Закону №2119-VIII\~повідомляв [PERSON] про необхідність опломбування ВРО протягом 30 днів у встановленому законодавством порядку. За таких обставин слід визнати неправомірними дії відповідача щодо нарахування позивачу оплати за послуги із водопостачання за період з 18.05.2022 року по 23.03.2023 року згідно показів встановленого загального лічильника та за вказаний період оплата позивачу за відповідні послуги повинна була нараховуватися згідно встановлених норм споживання холодної води. З огляду на викладене суд приходить до висновку, що поданий [PERSON] позов слід задовольнити частково: визнати неправомірними\~дії МКП\~«Хмельницькводоканал» щодо\~нарахування абоненту\~ [PERSON] за\~адресою:\~ [ADDRESS] ,\~заборгованості за\~водопостачання згідно\~показів встановленого\~загального лічильника\~за період\~з 18.05.2022\~року по\~23.03.2023\~року та зобов`язати МКП «Хмельницькводоканал» здійснити перерахунок оплати за спожиті послуги із водопостачання позивачу за період з 18.05.2022 року по 23.03.2023 року згідно норм споживання. Судові витрати Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 1211,20 грн., так як [PERSON] звільнена від сплати судового збору на підставі ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів». На підставі викладеного,

Outcome: partial