Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-22 00:00:00

11.06.2024, [PERSON] звернулася\~в суд\~з позовною\~заявою до Рахівської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позовні вимоги мотивовано, що [INFO] , померла [PERSON] , (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 23.06.2020). За свого життя [PERSON] залишила заповіт, посвідчений 10.11.1987 нотаріусом Рахівської держнотконтори Небога О.І., та зареєстрованим за №3096. Згідно зазначеного заповіту спадкодавець заповіла позивачці житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй на праві приватної власності, майно, а саме: житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Належність вказаного спадкового майна померлій [PERSON] засвідчено Свідоцтвом про право на спадщину за законом посвідченим нотаріусом Рахівської держнотконтори Познякова О.С. від 31.07.1987, зареєстрованим за номером №2116. Даний заповіт не змінений та не відмінений. Зазначає, що по даній справі відсутній спір щодо спадщини. За померлою спадщину ніхто не прийняв, оскільки покійна на час смерті проживала одна, дітей та чоловіка в неї не було. Спадкова справа була відкрита лише 17.04.2024 на підставі звернення позивачки до Рахівської держнотконтори, що підтверджується Витягом про реєстрацію у спадковому реєстрі від 17.04.2024 №76655500. Згідно довідки ДНК №62/01 від 07.06.2024 позивачка, [PERSON] , є єдиним спадкоємцем на майно покійної. Про існування заповіту складеного на користь позивачки, остання не знала ні на момент складання заповіту ні на момент смерті заповідачки. Вона не проживала і не була зареєстрована в одному житловому будинку зі спадкодавецею. Про те, що на її користь складено заповіт, дізналася лише нещодавно, тому своєчасно не звернулась у встановлений законом строк до Рахівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. 17.04.2024\~ позивачка,\~як спадкоємець\~за заповітом,\~через свого\~представника звернулася\~до Рахівської\~державної нотаріальної\~контори про\~видачу їй\~свідоцтва про\~право на\~спадщину.\~Однак нотаріусом\~у видачі\~свідоцтва про\~право на\~спадщину за\~заповітом їй\~було відмовлено\~згідно постанови\~№5\~від 17.04.2024,\~ у\~зв`язку\~з відсутністю\~факту прийняття\~спадщини,\~оскільки було\~пропущено шестимісячний\~строк для\~прийняття спадщини\~та роз`яснено\~процедуру вирішення\~зазначеного питання\~в судовому\~порядку.\~ \~На підставі\~наведеного,\~просила визначити для неї, [PERSON] , як спадкоємиці за заповітом, додатковий строк тривалістю в 3 (три) місяці з дня набуття рішенням суду законної сили для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття нею спадщини, яка відкрилася [INFO] , після смерті [PERSON] . Ухвалою судді Рахівського районного суду Закарпатської області, [PERSON] від 12.06.2024 відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Надано\~відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, для подання\~ відзиву на позовну заяву. Ухвалою суду 11.07.2024 закрито підготовче провадження по справі. Справу призначено до судового розгляду по суті. Позивачка, [PERSON] в судове засідання не з`явилася. 09.07.2024 подала через канцелярію суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі. Позовні вимоги підтримує з підстав наведених у позовній заяві. На задоволенні позову наполягає. Представник відповідача, Рахівської міської ради, Рахівського \~району Закарпатської\~області у судове засідання не з`явився. 28.06.2024 в.п. міського голови [PERSON] , надіслав до суду через сестему "Електронний суд" заяву, в якій просив розглянути справу за відсутності їх представника. Проти позовних вимог не заперечують. На підставі ч.2\~ст.247\~ЦПК України,\~фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось. Дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, суд, прийшов до наступного висновку. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Судом встановлено,\~що [INFO] ,\~у віці\~90\~років,\~померла громадянка\~ [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 23 червня 2020 року. Після смерті гр. [PERSON] , відкрилася спадщина на належне їй спадкове майно, а саме: житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 10 листопада 1987 року громадянка [PERSON] , склала заповіт, за яким житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , заповіла позивачці, [PERSON] . Згідно довідки державного нотаріуса Рахівської державної нотаріальної контори, Пріц О.І., від 07.06.2024 заповіт посвідчений від імені [PERSON] , є чинним. Згідно ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У статті 1233 ЦК України зазначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно частини третьої статті 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" за №7, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У статті 63 Закону України «Про нотаріат» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) зазначено, що державний нотаріус, який одержав від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язаний повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких йому відоме. Державний нотаріус може також зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі. Згідно пункту 209 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 3 березня 2004 року № 20/5 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 3 березня 2004 року за № 283/8882, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин, при підготовці до видачі свідоцтва про право на спадщину за законом або заповітом нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність спадкової справи, спадкового договору, заповіту. У відповідності до правової позиції Верховного Суду України, викладеного у справі за № 6-1320цс17 від 23.08.2017, при розгляді спорів про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, судам слід дослідити чи вчиняв державний нотаріус після встановлення ним наявності заповіту спадкодавця дії для повідомлення спадкоємця про відкриття спадщини, чи здійснювався виклик спадкоємця за заповітом, в тому числі, шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі, що свідчило б про належне сприяння для здійснення особистого розпорядження спадкодавця. Судом встановлено, що позивачка не звернулася у встановлений законом шестимісячний строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки не знала про існування заповіту складеного [PERSON] на її користь. У зв`язку з наведеним, суд визнає поважною причину пропуску позивачкою встановленого строку для прийняття спадщини. Питання про відшкодування судових витрат позивачкою не ставилося. На підставі викладеного,

Outcome: approved