Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-21 00:00:00

І. Стислий виклад позиції сторін. 12 серпня 2024 року [PERSON] звернулася до суду з позовом в якому прохає стягнути з [PERSON] аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи звернення з дня звернення до суду, до досягнення сином [PERSON] , [INFO] , трирічного віку. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 07.07.2018 перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . На даний час сторони проживають окремо. Позивачка доглядає за малолітньою дитиною, яка не досягла трьохрічного віку, не працює, додаткових джерел для існування та збережень не має. Відповідач працездатний, матеріально забезпечений, має стабільний заробіток, є військовослужбовцем, спроможний утримувати позивача і їхню дитину. Відповідач у відзиві на позов зауважив, що з часу народження дитини постійно добровільно надає матеріальну допомогу позивачу на утримання сина, що підтверджується квитанціями про переказ коштів. Йому відомо, що позивач фактично займається підприємницькою діяльністю в мережі інтернет, хоча офіційно не зареєстрована як приватний підприємець. Крім того відповідач незаконно утримує (викрала) належний йому транспортний засіб Volkswagen Jetta , 2017 р.в., який на даний час використовує у своїй підприємницькій діяльності, а отже має джерело доходу. Просить врахувати сплату відповідачем аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини заробітку. Позивачем жодним чином не обґрунтовано в позові заявлений до стягнення розмір аліментів. Відповідач наразі є військовослужбовцем, середній розмір його заробітної плати близько 30000 грн. Відповідач винаймає житло за яке сплачує 9500 грн. за місяць, а також утримує цивільну дружину, яка проживає разом з ним. Також утримує одиноку матір. На неповнолітнього сина сплачує на користь позивача аліменти в розмірі 8000 грн. Сплата аліментів в такому ж розмірі на утримання дружини буде вкрай обтяжливою. Зауважує, що згоден сплачувати аліменти на утримання дружини в розмірі 1/8 частини заробітку. Позивач у відзиві на позов просить врахувати, що вона ніде не працює, оскільки дитина потребує цілодобового ретельного нагляду, так як перебуває на штучному вигодовуванні, регулярних вакцинацій, медичних процедур. Власного житла позивач не має, разом з дитиною проживає в однокімнатній квартирі сестри. Має вади здоров`я. Відповідач отримує дохід від оренди земельної ділянки. Матір відповідача є особою працездатного віку і проживає окремо від нього. Відповідач забезпечений житлом у гуртожитку. Вважає що договір оренди нічим не підтверджений, вартість орендованої ними квартири в м. Червоноград складала 4500,00 грн. Вважає, що відповідач спроможний сплачувати аліменти на її утримання саме в розмірі 1/4 частини заробітку. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Інші процесуальні дії у справі. 21 серпня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено до розгляду на 23 вересня 2024 року о 12:45 год (а.с. 12). 23 вересня 2024 року у зв`язку з неявкою сторін, судове засідання відкладено на 10 жовтня 2024 року о 13:00 год. 10 жовтня 2024 року, за клопотанням позивача розгляд справи відкладено на 10:30 год. 22 жовтня 2024 року. У судове засідання сторони не з`явилися, позивач надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач, будучи повідомленим, в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений. Суд на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснював. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. Згідно свідоцтва про шлюб [PERSON] , [INFO] , зареєстрував шлюб з [PERSON] [INFO] , після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка « [PERSON] », дружини « [PERSON] » (а. с. 5). Під час перебування у шлюбі, [INFO] у сторін по справі народився син [PERSON] (а. с. 4). [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с. 6-7). [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 14.02.2023 (а.с.11). Відповідно до платіжних інструкцій, без зазначення призначення платежу, в період з січня по липень [PERSON] переказував кошти на користь [PERSON] : 18.01.2024 - 20000 грн., 09 лютого 2024 року - 23050 грн., 22 лютого 2024 року - 16050 грн., 08 березня 2024 року - 20050 грн., 26 березня 2024 року - 30050 грн., 07 квітня 2024 року, 10 травня 2024 року, 11 червня 2024 року та 11 липня 2024 року по 20050 грн. кожного разу (а.с.19-27) Згідно договору купівлі-продажу від 09.07.2024, під час перебування сторін у шлюбі. придбано автомобіль марки Volkswagen Jetta, 2017 р.в., який зареєстровано на [PERSON] (а.с.28-31) Згідно договору оренди від 15.07.2024, [PERSON] винаймає квартиру в [ADDRESS] , оренда плата 9500 грн та додатково сплата за комунальні послуги (а.с.33). Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців, станом на 08.10.2024 відомості про [PERSON] відсутні (а.с.53). ІV. Норми права. Згідно ч. 1, 2 ст. 75 СК України дружина,чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Згідно ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до ч.2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу (ч.4 ст. 84 СК України). Відповідно до ч. 1 ст. 80 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Отже, передумовою стягнення аліментів такої категорії є додержання двох умов: проживання дитини у одного з подружжя та можливість другого з подружжя надавати матеріальну допомогу. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч. 1ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. V. Оцінка суду. Суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, надавши їм оцінку в цілому, так і кожному доказу окремо, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Позивачем доведено, що малолітня дитина, [INFO] , проживає з позивачем. Сторонами по справі визнається, що відповідач сплачує аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини заробітку, а також той факт, що розмір середньої заробітної плати відповідача становить 30000 грн. Відповідно в силу вимог ч. 2, ч. 4 ст. 84 СК України позивач має право на на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років, оскільки доведено, що відповіда має можливість надавати таку матеріальну допомогу. Водночас, позивач не довела заявлений до стягнення розмір аліментів в розмірі 1/4 частини заробітку. Надані позивачем довідки про перебування дитини на штучному вигодовуванні, придбання ліків для проведення щеплень дитині, а також чеків на придбання дитячого харчування, дитячих речей та іграшок (а.с. 48-58), не стосуються предмету позову яким є сплата аліментів на утримання дружини, а не на утримання дитини. Надані позивачем роздруківки з інтернету щодо вартості оренди житла в м. Червоноград суд визнає недопустимим доказом (а.с. 59-68). При цьому суд враховує, що цивільним законодавством передбачено принцип свободи укладення договору, відповідно ціна оренди визначається саме сторонами договору оренди, на яку зазвичай впливає рівень комфорту житла та місце його розташування, наявність інфраструктури, тощо. Відповідачем доведено, що розмір його витрат на оренду квартири становить 9500,00 грн. Проте, суд відхиляє заперечення відповідача про перебування на його утриманні цивільної дружини, оскільки в силу вимог СК України у відповідача відсутній обов`язок щодо її утримання. Також відповідачем не доведено, що на його утриманні перебуває матір, оскільки суду не надано відповідних доказів щодо її непрацездатності та віку. Таким чином, беручи до уваги вищенаведені обставини, що мають істотне значення для визначення розміру аліментів, виходячи з обов`язку чоловіка надавати матеріальну допомогу дружині, з якою проживає дитина, яка не досягла трьох років, його майновий стан, працездатний вік, наявність обов`язку по сплаті аліментів на користь позивача на утримання малолітнього сина та відсутність на утриманні відповідача інших осіб, суд вважає за необхідне задовольнити позов частково та стягнути з відповідача аліменти на дружину у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку. Саме такий розмір аліментів відповідатиме вимогам розумності, справедливості та буде необхідним та достатнім для утримання дружини, з якою проживає дитина, і, разом із тим, співрозмірним з можливістю відповідача надавати таку допомогу. Суд також застосовує позицію ЄСПЛ, сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29). VІ. Розподіл судових витрат. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору, тому судовий збір у розмірі 1211,20 грн. підлягає стягненню з відповідача на підставі п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial