Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-15 00:00:00

Представник позивача КП «Харківводоканал» звернувся до суду з вищезазначеним позовом, який було уточнено, та простить стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь Комунального підприємства «Харківводоканал» заборгованості в сумі 21722 грн. 83 коп., із них: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01 грудня 2019 по 31 січня 2022 у сумі 7031 грн. 31 коп.; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01 січня 2016 по 31 січня 2022 у сумі 12322 грн. 35 коп.; інфляційні витрати - 1767 грн. 33 коп.; 3% річних від простроченої суми - 601 грн. 84 коп.,а також стягнути сплачений судовий збір у сумі 2422 грн. 40 коп. та витрати пов`язані з розглядом справи в розмірі 80,00 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що відповідачі зареєстровані та мешкають за адресою: [ADDRESS] , та є споживачами послуг централізованого водопостачання та водовідведення КП «Харківводоканал» облік нарахувань та оплат за які здійснюються за абонентським особовим рахунком № [NUMBER] . Відповідачі отримували надані послуги водопостачання і водовідведення та неналежним чином виконували зобов`язання щодо повної та своєчасної оплати послуг, внаслідок чого перед позивачем утворилася заборгованість на вищевказану суму, яку і просять стягнути в судовому порядку. Ухвалою судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 26.08.2024 відкрито провадження у зазначеній справі та призначено до розгляду в судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача за довіреністю в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій, викладене в позовній заяві підтримала та просила задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідачі в судове засідання повторно не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені завчасно, про причини неявки не сповістили, відзиву та заперечень суду не надали. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідачі належним чином повідомлені про місце і час судового засідання, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача згідно ч.4 ст.223 ЦПК України та, зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК України). Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспорюваного права, свободи чи інтереси особи, яка звернулася до суду, суд, відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. (ст.5 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Судом встановлено, що за адресою: [ADDRESS] , відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Також в матеріалах справи міститься довідка з реєстру територіальної громади м. Харкова, про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, згідно якої відповідачі зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Тобто відповідачі є споживачами послуг централізованого водопостачання та водовідведення, які надає КП "Харківводоканал" відповідно до ліцензії. Наявними у справі доказами встановлено, що між позивачем та відповідачами фактично склалися правовідносини з приводу надання послуг по водовідведенню та водопостачанню в будинку, де знаходиться квартира відповідачів. У Правилах надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», установлено, що договір про надання послуг укладається між виконавцем послуг і споживачем. Відсутність укладеного договору не звільняє споживачів від сплати за фактично надані послуги. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» № 2918 від 10.01.2002 р. споживач зобов`язаний своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Згідно п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005р. № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місць; плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Несплата боргу призводить до погіршення стану комунальних мереж централізованого водопостачання та водовідведення, погіршує можливості щодо забезпечення екологічного добробуту міста і негативно впливає на впровадження природоохоронних заходів. Проживаючи у багатоквартирному будинку, відповідачі користуються житлово-комунальними послугами, які надаються позивачем. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» суб`єктами відносин у сфері питної води та питного водопостачання є споживачі питної води. Статтею 22 цього Закону передбачено, що споживач зобов`язаний своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів та послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Згідно ст. 16 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» - послуга по централізованому водопостачанню надається своєчасно, безперервно, належної якості та підлягає оплаті. Як передбачено ст. ст. 67, 68 ЖК України, оплата за комунальні послуги стягується крім квартирної плати по затвердженим у встановленому законом порядку тарифам і повинна вчасно вноситися споживачем - наймачем і членами його родини, які на підставі ч.1 ст. 64 ЖК України, користуються нарівні з наймачем всіма правами й несуть разом з ними солідарну майнову відповідальність по зобов`язаннях, що випливає з договору житлового наймання. Як вбачається з розрахунку, наданого КП «Харківводоканал», відповідачами не була сплачена сума заборгованості за отримані послуги водопостачання та водовідведення, яка на час розгляду справи не погашена. Згідно наданих позивачем розрахунків, відповідачам нарахована заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01 грудня 2019 по 31 січня 2022 року у сумі 7031 грн. 31 коп.; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01 січня 2016 року по 31 січня 2022 року у сумі 12322 грн. 35 коп. Наданими послугами водопостачання та водовідведення відповідачі користувались, зі скаргами у зв`язку із ненаданням послуг не звертались. Крім того, відповідачами не було надано будь - яких доказів, які свідчать про те, що позивач не надає такі послуги або інших доказів, що спростовують твердження позивача. У випадку небажання сплачувати послуги водопостачання та водовідведення, відповідачі не були позбавлені можливості відмовитись від цієї послуги КП «Харківводоканал», однак не скористались даною можливістю та не звертались до позивача з будь-якими заявами щодо якості надання послуг водопостачання або відключення від постачання води. Доказів на підтвердження того, що відповідачі не користувались послугами КП «Харківводоканал» -суду не надано. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На підставі ст. 625 ЦК України позивачем за прострочення виконання грошового зобов`язання на основну суму були нараховані інфляційні витрати - 1767 грн. 33 коп., 3 % річних від простроченої суми - 601 грн. 84 коп., дані вимоги відповідають чинному законодавству та підлягають задоволенню. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Частиною 3 ст. 267 ЦК України визначено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Представник позивача, також просить визнати поважними причини пропуску позовної давності для звернення до суду з даним позовом. Оскільки цивільний процесуальний кодекс України не передбачає поновлення строку позовної давності позивачу для звернення до суду з позовом, суд відмовляє у задоволенні даної вимоги. Враховуючи відсутність заяви відповідачів про застосування до спірних правовідносин строку позовної давності, позовні вимоги Комунального підприємства "Харківводоканал" про стягнення з відповідачів заборгованості в розмірі 21722 грн. 83 коп. є обґрунтованими та підлягаючими задоволенню в повному обсязі. При цьому, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини: принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Положеннями п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Враховуючи викладене, з відповідачів підлягають стягнення інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме за отримання витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, у сумі 80 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial