Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-21 00:00:00

31.01.2022 року [PERSON] , місце реєстрації за адресою: [ADDRESS] звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] , місце реєстрації за адресою: [ADDRESS] , з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Третьої львівської державної нотаріальної контори про усунення від права на спадкування, в якому просить усунути [PERSON] , [INFO] , від права на спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Свій позов обґрунтувала тим, що відповідач є її зведеним братом. Після смерті матері [PERSON] опіку над нею та відповідачем у справі оформила їх бабця [PERSON] . У 2017 р. стан здоров`я [PERSON] різко погіршився, у зв`язку із чим виникла потреба у наданні їй стороннього догляду, допомоги та піклування. Відповідач у справі самоусунувся від надання будь-якої допомоги бабусі, тоді як вона (позивач) самостійно вела домашнє господарство, купувала продукти та готувала для баби дієтичні страви, супроводжувала її у лікарню та забезпечувала її необхідними ліками. Через розгульний спосіб життя, відповідач не oпікувався своєю бабусею, не допомагав їй, не намагався облагородити умови їхнього проживання та вчиняв інші вкрай неприємні речі. В 2017 році відповідач припинив проживати з бабусею, тому позивач переїхала проживати до бабусі, вела домашнє господарство та здійснювала догляд за нею. Зазначає, що в останні роки життя [PERSON] , через похилий свій вік мала ряд тяжких захворювань (стенокардія, дегенеративний зміст клапанів в серці, гіпертонічна хвороба II ступеня, церебросклероз, артроз лівого ключично-акроміального суглобу та інші, які виражались в коливанні артеріального тиску, вираженню болю в ділянці попереку, руки, постійному головному болі, слабкості та запаморочення) була фактично в безпорадному стані. Окрім того, в бабусі діагностували передінфарктний стан, а також гематом галію, хронічний калькульозний холецистит, хронічний правобічний пієлонефрит, асцит. Лікуванням, піклуванням та утриманням [PERSON] повністю займалась вона, [PERSON] . Відповідач, [PERSON] , протягом 2017 - 2021 років умисно ухилявся від надання сторонньої допомоги бабусі, оскільки така її потребувала. За віком та станом здоров`я бабуся померла [INFO] . Похованням бабусі [PERSON] повністю зайнялась вона, відповідач не був присутній на похоронах, не брав участі в організації та фінансуванні похорон. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на частину житлового будинку [ADDRESS] . Позивач у встановлений законом строк подала заяву про прийняття спадщини за законом. Крім позивача, заяву про прийняття спадщини подали інші спадкоємці: син померлої та її зведений брат (відповідач по справі). Просить усунути відповідача від права на спадкування за законом після смерті [PERSON] , оскільки за життя останньої, відповідач не надавав їй необхідного догляду, що згідно ч. 3 с. 1224 ЦК України є підставою для усунення від права на спадкування за законом. Згідно ч. 1 ст. 1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Відповідно до абзацу другого ч.3 статті 1224 ЦК України не мають права на спадкування за законом батьки (усиновлювачі) та повнолітні діти (усиновлені), а також інші особи, які ухилялися від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця, якщо ця обставина встановлена судом. Частини п`ятої статті 1224 ЦК України передбачено,що особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо судом буде встановлено, що вона ухилялася від падання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Таким чином, позивач у справі - [PERSON] вважає, що наявні законні підстави для усунення [PERSON] від спадкування за законом після смерті бабці - [PERSON] . Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова [PERSON] від 22.02.2022 відкрито провадження у справі та призначено справу до підготовчого розгляду в загальному провадженні (а.с.34). Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 17.05.2022 витребувано у Третьої львівської державної нотаріальної контори копію спадкової справи по смерті [PERSON] , яка померла [INFO] та проживала за адресою [ADDRESS] (а.с.48) Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 10.06.2022 залучено до участі у справі в якості третьої особи на стороні позивача [PERSON] - сина померлої. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 13.09.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду (а.с.73). Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, надавши аналогічні пояснення, зазначені у позовній заяві, додатково пояснила, що відповідач [PERSON] є її зведеним братом та онуком померлої [PERSON] . Через розгульний спосіб життя відповідач не опікувався своєю бабусею, не допомагав їй, не намагався облагородити умови їхнього проживання та вчиняв інші вкрай неприємні речі. В 2017 році відповідач припинив проживати з бабусею. Тому вона(позивач) переїхала проживати до бабусі, вела домашнє господарство та здійснювала повноцінний догляд за нею. За віком та станом здоров`я бабуся померла [INFO] . Похованням бабусі [PERSON] повністю зайнялась позивачка, відповідач не був присутній на похороні, не брав участі в організації та фінансуванні похорону. За час життя [PERSON] , відповідач [PERSON] будучи в Україні, не цікавився здоров`ям бабусі, не надавав жодної допомоги, не навідувався до неї. У судовому засіданні адвокат Пацура Анжеліка-Наталія Анатоліївна, відповідно до ордеру від 13.09.2022 (а.с.71), яка представляла інтереси позивача, підтримала пояснення позивачки та додатково зазначила, що відповідач у справі був проблемною дитиною, у підлітковому віці він почав курити та вживати алкоголь. Будучи у стані алкогольного сп`яніння, він вчиняв сварки та конфліктні ситуації зі своєю сестрою, позивачем у справі. Враховуючи таку ситуацію, позивач у 2008р. переїхала на орендовану квартиру. У 2017р. до неї звернулася бабця [PERSON] з прохання повернутися по неї та проживати разом, оскільки стан її здоров`я погіршивався, остання потребувала допомоги і по господарству. Після повернення до бабці, позивач за власні кошти зробила санітарний ремонт у житлі, а також облаштувала ванну кімнату та туалет, які до того знаходилися на подвір`ї. Також вона самостійно купувала продукти, готувала їжу та підтримувала чистоту у будинку. Відповідач не брав жодної участі у веденні домашнього господарства. Починаючи з 2019 року стан [PERSON] почав різко погіршився, на початку 2020 р. її було госпіталізовано та діагностовано передінфарктний стан. Позивач купувала необхідні ліки та відвідувала бабу у лікарні. Відповідач на той час перебував за кордоном на заробітках, однак жодної фінансової участі у лікування [PERSON] не приймав. Після виписки з лікарні стан [PERSON] продовжував погіршуватися. Через проблеми зі здоров`ям та похилий вік вона потребувала постійного догляду. Відповідач, який на той час уже повернувся в Україну, не приймав жодної участі у догляді за бабою, увесь тягар ліг на позивача та третю особу - [PERSON] . З березня 2021 р. [PERSON] не могла самостійно пересуватися, за кілька днів перед смертю вона впала у кому. Догляд за нею забезпечували лише онука - [PERSON] та син - [PERSON] , тоді як відповідач у справі не цікавився здоров`ям та умовами життя баби. За таких обставин просить позов задовольнити у повному обсязі, усунути відповідача від права на спадкування за законом після смерті [PERSON] . Відповідач [PERSON] в судові засідання не з`явився, його інтереси в суді представляв адвокат Микита Тарас Володимирович, відповідно до ордеру від 22.11.2022 року (а.с.91). Представник відповідача [PERSON] адвокат Микита Т.В. у судовому засіданні проти позову заперечив. Пояснив, що між позивачем та його довірителем склалися неприязні відносини, у зв`язку із чим останній змушений був з`їхати на орендовану квартиру, тоді як позивач чинила йому перешкоду у доступі до житла. Додатково пояснив, що відповідач не ухилявся від надання бабі посильної допомоги, зокрема, у березні 2020р. під час перебування [PERSON] у лікарні, відправив позивачу кошти на її лікування у сумі 200,0 євро, що підтверджується копією квитанції. Зазначив, що позивач і відповідач перебували у ворожих стосунках, ще з моменту весілля відповідача. З 2019 року відповідач перебував за кордоном, з 06.09.2021 року отримав документ на право постійного проживання в Словацькій Республіці. Позивач ніколи не повідомляла відповідача про необхідність надання допомоги бабці. Про існування вказаної справи в суді дізнався в жовтні 2002 року. Третя особа на стороні позивача [PERSON] в судовому засіданні 27.11.2023 року підтримав позовні вимоги [PERSON] та пояснив, що померла [PERSON] приходиться йому матір`ю, а сторони у справі є його племінниками. Після смерті його сестри [PERSON] опіку над дітьми оформила його мати, а їх баба [PERSON] . Спочатку діти проживала разом з [PERSON] , але орієнтовно у 2008 р. позивач з`їхала на орендовану квартиру, оскільки у неї з братом, відповідачем у справі, не склалися нормальні родинні відносини. [PERSON] проживала окремо до 2017 р., а тоді на прохання його матері, повернулася по місцю своєї реєстрації, щоб допомагати бабці по господарству. Позивач за власні кошти зробила ремонт у житлі, а також облаштувала ванну та туалет, оскільки будинок був у дуже запущеному стані. Починаючи з 2020р. стан здоров`я матері різко погіршився, яка неодноразово потрапляла у лікарню. Він по мірі можливості допомагав своїй матері, однак основний тягар по догляду за нею ліг на позивача у справі, яка купувала їй необхідні ліки, продукти, готувала їжу та прибирала будинок,тоді як відповідач не приймав жодної участі у догляді за бабою. За кілька тижнів до смерті, його мати уже не могла самостійно пересуватися, для забезпечення їй необхідного догляду, позивач оформила на роботі відпустку. Відповідач на той час проживав на орендованій квартирі у м.Львові, однак жодного разу не відвідав [PERSON] , не поцікавився її станом здоров`я, хоча знав, що вона людина похилого віку та часто хворіє. За кілька днів до її смерті, відповідач у черговий раз виїхав на заробітки за кордон та навіть не попрощався з нею. Третя особа без самостійних вимог на предмет спору представник Третьої львівської держаної нотаріально контори в судове засідання не з`явився, скерували на адресу суду заяву про розгляд справи у відсутності представника нотаріальної контори. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача та представника відповідача, свідків, дослідивши письмові докази у справі, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. ч. 1,2 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. (ч.1-4 ст. 77 ЦПК України). Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) відповідно до актового запису № 779.(а.с.29). У день смерті [PERSON] відкрилась спадщина, що передбачено ч.1 ст. 1220 ЦПК України. Відповідно до Реєстраційного посвідчення виданого Львівським міжміським бюро технічної інвентаризації 21.01.1993р. спадкодавцю [PERSON] , [INFO] , належав на праві особистої власності житловий будинок в [ADDRESS] (що в подальшому змінила назву на [ADDRESS] ) та відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 13.01.1993р. державним нотаріусом Другої Львівської державної нотаріальної контори спадкоємцями майна померлого [PERSON]. являється в рівних частках кожен, в тому числі його дружина [PERSON] (а.с.10,11) Після смерті [PERSON] -матері позивача та відповідача, [PERSON] стала опікуном неповнолітніх онуків. З 2000 року позивач та відповідач проживали спільно з бабусею, [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Дану обставину в судовому засіданні учасники процесу не заперечували. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, (стаття 1218 ЦК України). Частиною першою статті 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ч.1 ст. 1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Спадкоємець [PERSON] у відведений законом шестимісячний строк подала заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , внаслідок чого Третьою львівською державною нотаріальною котрою було заведено спадкову справу №824/2021(а.с.2 спадкової справи, яка долучена до цивільної справи). Крім позивача, заяву про прийняття спадщини подали інші спадкоємці: син померлої [PERSON] (а.с.2 спадкової) та онук [PERSON] (а.с.18 спадкової справи). З показів позивача [PERSON] вбачається, що в останні роки життя спадкодавець [PERSON] , через похилий свій вік мала ряд тяжких захворювань, була фактично в безпорадному стані та потребувала стороннього догляду. Лікуванням, піклуванням та утриманням померлої [PERSON] повністю займалась позивачка [PERSON] . Покази позивача підтверджуються долученими до матеріалів справи письмовими доказами, зокрема, витягів з історії хвороби, довідок з медичних установ міста Львова (а.с.13-28). Дані обставини в судовому засіданні про те, що бабуся дійсно хворіла та потребувала стороннього догляду підтвердити свідки [PERSON] , [PERSON] . Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що приблизно у 2017-2018р. протягом 3-ох місяців робив ремонт у домі, де проживала позивач разом з бабою і братом. Всі роботи фінансувала виключно позивач. Відповідач періодично з`являвся вдома, однак жодної участі у ремонті не приймав. Разом з тим, свідок ствердив, що бабця неодноразово просила онука допомогти з ремонтом, на що він відповідав, що йому цього не треба. При цьому, тон розмови відповідача [PERSON] з бабцею, свідок охарактеризував як хамовитий. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] зазначила, що вона більше 10 років є подругою позивачки у справі, неодноразово бувала у неї вдома, та часто спілкувалася з її бабцею. Приблизно за півроку до смерті стан [PERSON] різко погіршився, вона практично перестала самостійно пересуватися. [PERSON] їздила з нею до лікарів, купувала всі необхідні ліки та здійснювала весь необхідний догляд, починаючи від гігієнічних процедур і закінчуючи приготуванням їжі. З боку її брата [PERSON] не було ні фізичної, ні фінансової підтримки. Суд звертає увагу, що відповідач [PERSON] не був присутній на похороні померлої [PERSON] , не брав участі в організації та фінансуванні похорону, про що зазначали позиівач, представник позивача та свідки, не заперечував і представник відповідача. Суд вважає покази свідків правдивими, оскільки такі підтверджуються поясненнями позивача, представника позивача, іншими письмовими доказами у справі, не заперечуються представником відповідача. Отже, судом встановлено, що позивач з 2017 року разом проживала зі своєю бабусею [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , в останні роки життя [PERSON] через похилий вік мала ряд тяжких захворювань, потребувала сторонньої допомоги. Лікуванням, піклуванням та утриманням померлої [PERSON] повністю займалась її онука, позивач [PERSON] . Відповідач [PERSON] не цікавився здоров`ям бабусі, один раз (03.03.2020) здійснив грошовий переказ на ім`я позивача в сумі 190 Євро та 10.02 Євро, більше жодної фінансової допомоги до моменту смерті своєї бабусі не надавав, не навідувався до неї будучи в Україні. Відповідач також не брав участі в організації та фінансуванні похорону померлої [PERSON] . Таким чином, [PERSON] фактично ухилявся від надання допомоги спадкодавцю та від піклування про неї в період з 2017- 2021 р.р., оскільки така потребувала сторонньої допомоги, будучи в Україні не надавав жодної матеріальної чи іншої підтримки, усвідомлюючи свій обов`язок та можливість допомогти бабусі, не вчинив жодних необхідних дій, що б свідчили протилежне. За змістом частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до абзацу другого ч.3 статті 1224 ЦК України не мають права на спадкування за законом батьки (усиновлювачі) та повнолітні діти (усиновлені), а також інші особи, які ухилялися від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця, якщо ця обставина встановлена судом. Відповідно до частини п`ятої статті 1224 ЦК України особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо судом буде встановлено, що вона ухилялася від падання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Суд при вирішенні справи про усунення особи від права на спадкування повинен установити як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи. Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребує допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на ухилення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Таким чином, ухилення характеризується умисною формою вини. Так, для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права на спадкування відповідно до частини п`ятої статті 1224 ЦК України має значення сукупність таких обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання; перебування спадкодавця в безпорадному стані; потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Відповідні висновки викладено у постановах ВС від 04.04.2018 року у справі № 233/6868/15-ц, від 30.05.2018 року у справі № 753/21722/13-ц, від 30.06.2020 року у справі № 521/19609/16-ц, які, відповідно до норм цивільного процесуального законодавства, враховуються судом при винесені рішення. Згідно з пунктом 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Отже, ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребує допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності, спрямованих на ухилення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Відтак, судом встановлено, що в останні роки життя [PERSON] через похилий свій вік мала ряд тяжких захворювань, була фактично в безпорадному стані та потребувала стороннього догляду. Лікуванням, піклуванням та утриманням померлої [PERSON] повністю займалась позивачка [PERSON] . Відповідач [PERSON] не цікавився здоров`ям бабусі, не надавав жодної допомоги, не навідувався до неї. Відповідач також не брав участі в організації та фінансуванні похорон померлої [PERSON] . Таким чином, [PERSON] фактично ухилявся від надання допомоги бабусі та від піклування про неї з врахуванням її віку та важкого стану здоров"я , яка потребувала постійної сторонньої допомоги. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. На підставі вищевикладеного, виходячи з принципів правової визначеності та рівності прав усіх учасників цивільно-правових відносин, закріплених в частині 1 статті 1 Цивільного кодексу України, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити та усунути [PERSON] , [INFO] , від права на спадкування за законом після смерті бабці - [PERSON] , яка померла [INFO] . Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 коп.), сплачений позивачем при зверненні до суду.

Outcome: approved