Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-22 00:00:00

Позивач ТОВ «Діджи Фінанс»\~звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 806582 від 26.01.2022 у розімірі 194511,21 грн., а також судових витрат зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн. коп. та витрат на правову допомогу у розмірі 6000 грн. На обґрунтування позову зазначено, що 26.01.2022 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю « Слон Кредит» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 806582, згідно якого відповідачу було надано кредит у гривні, а відповідач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Мета отримання кредиту- споживчі ( особисті) потреби. Після укладення цього договору , Товариство із використанням даних відповідача, зазначених укредитному договорі, створює відповідачу особистий кабінет в своїй інформаційно-телекомунікаційній системі, доступ до якої забезпечується відповідачу через веб-сайт. Відповідач уклав договір №806582 від 26.01.2022 з Товариством з обмеженою відповідальністю «Слон кредит» та на підставі платіжного документу відповідачу було перераховано кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 80000 грн. Проте ,відповідач свої зобов`зяання перед товариством не виконав , кошти не повернула. В подальшому між ТОВ «Слон кредит» та Товариством з обмеженою відповідальністю « Діджі фінанси» було укладено договір факторингу, згідно якого до нового стягувача перейшло право вимоги за кредитним договором №806582 від 26.01.2022 укладеного із [PERSON] . На момент звернення до суду із даним позовом відповідач має заборгованість перед товариством у сумі 194511,21 грн., яка складається із: -заборгованість за тілом кредиту-79581,34 грн., -заборгованість за відсотками- 114929,87 грн. Вказана заборгованість до цього часу не погашена, що і стало підставою звернення до суду із даним позовом. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 23 серпня 2024 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження , з повідомленням сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надійшла заява уповноваженого представника ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» про розгляд справи без участі представника позивача, в якому представник позивача підтримала заявлені позовні вимоги та не заперечувала проти ухвалення у справі заочного рішення суду. Відповідно до ч. 3ст.211ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась своєчасно та належним чином. Причини неявки відповідачка суду не повідомляла, будь-яких заяв та клопотань від відповідачки не надходило, в установлений ч. 7ст.178ЦПК України строк відповідачка не подала до суду відзив на позовну заяву. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Оскільки відповідачка своїм процесуальним правом участі у судовому засіданні не скористалася, відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк не надала, заяв та клопотань від відповідача не надходило, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача за наявними у ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів за вказаної явки учасників. Суд, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що 26.01.2022 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю « Слон Кредит» та [PERSON] було укладено договір про надання споживочого кредиту № 806582, згідно якого відповідачу було надано кредит у гривні, а відповідач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Мета отримання кредиту- споживчі ( особисті) потреби. Після укладення цього договору , Товариство із використанням даних відповідача, зазначених у кредитному договорі, створює відповідачу особистий кабінет в своїй інформаційно-телекомунікаційній системі, доступ до якої забезпечується відповідачу через веб-сайт. Відповідач уклав договір 806582 від 26.01.2022 з Товариством з обмеженою відповідальністю «Слон кредит» та на підставі платіжного документу відповідачу було перераховано кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 80000 грн. Проте ,відповідач свої зобов`зяання перед товариством не виконав , кошти не повернула. В подальшому між ТОВ «Слон кредит» та Товариством з обмеженою відповідальністю « Діджі фінанси» було укладено договір факторингу, згідно якого до нового стягувача перейшло право вимоги за кредитним договором до [PERSON] . На момент звернення до суду із даним позовом відповідач має заборгованість перед товариством у сумі 194511,21 грн., яка складається із: -заборгованість за тілом кредиту-79581,34 грн., -заборгованість за відсотками- 114929,87 грн. Вказана заборгованість до цього часу відповідачем не погашена. Відповідно до ч. 1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод чи законних інтересів. Статтею 16\~ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1ст. 509 ЦК України, зобов`язання це правовідношення, в якому одна сторона(боржник)зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора)певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання мають виконуватись належним чином, відповідно до закону та умов договору. Частиною 1 ст.1054ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1ст. 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно дост. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно достатті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно достатей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно достатті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно достатті 1048 цього Кодексу. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст.ст.611,612,623-625,1049,1050ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення позики або її чергової частини (прострочення боржника) він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання, зокрема повинен достроково повернути суму позики разом з процентами та іншими нарахуваннями, відшкодувати позикодавцю збитки та сплатити неустойку. Також, відповідно до п. 1 ч. 1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ч. 1 ст.1077, ч. 1 ст.1078, ч. 1 ст.1082ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові (ст.514, ч. 1 ст.1084 ЦК України). Згідно Договору відступлення права вимоги сума боргу перед нНовим кредитором (ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС») є обґрунтованою та документально підтвердженою та становить 194511,21 грн. Позивачем, який набув права грошової вимоги, на адресу відповідача, зазначену в кредитному договорі, 15 листопада 2023 року було направлено досудову вимогу про погашення вказаної заборгованості . однак вказана вимога була залишена без реагування. Незважаючи на це, позичальник не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому кредит в строки, передбачені кредитним договором. . Відтак, на підставі ст.ст.526,530ЦК України вказана заборгованість підлягає стягненню з відповідача на користь ТОВ «Діджи Фінанс» у повному обсязі. Відповідно до ст.141ЦПК України за результатами судового розгляду між сторонами підлягають розподілу судові витрати. Згідно зі ст.133ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (до яких належать витрати на професійну правничу допомогу). Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2, ч.ч. 3, 8 ст.141ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Відповідно до ч.ч. 1-6 ст.137ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У постанові від 28 червня 2023 року у справі №463/2001/19 Верховний Суд зазначив, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено(пункт 1 частини другоїстатті137та частина восьма статті141 ЦПК України). Судом встановлено, що ТОВ «Діджи Фінанс» понесено наступні судові витрати пов`язані зі сплатою вартості правничої допомоги у розмірі 6000,00 грн., що відповідає вимогам укладеного договору про надання правової допомоги від 11 грудня 2023 року та пов`язані зі сплатою судового збору 2422,40 грн., що підтверджується квитанцією Відповідачем не подавалося клопотання про їх зменшення у зв`язку з неспівмірністю, а тому вони підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі. На підставі викладено,

Outcome: approved