Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого зазначив, що з 02.06.2007 року перебуває в шлюбі з відповідачкою, який зареєстрований Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис №1044. Від шлюбу він з дружиною має двох дітей, неповнолітню [PERSON] , [INFO] , та малолітнього [PERSON] , [INFO] . Посилаючись на те, що сімейне життя з дружиною не склалося, через те, що вже довгий час вони з дружиною не вирішують спільно будь-які сімейні питання, окрім питань утримання та виховання дітей, проживають окремо, не несуть спільні витрати на утримання сім`ї, не проводять разом дозвілля та не мають спільних інтересів. Фактично шлюбні відносини між ними припинені, подальше збереження шлюбу суперечить його інтересам. На примирення не згоден. Просить суд розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою. Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, від представника позивача надійшло клопотання, в якому він просить суд строк на примирення не надавати, задовольнити позовні вимоги, судовий розгляд проводити без його участі, проти заочного рішення не заперечує (а.с. 19-20). Відповідачка, належним чином, у відповідності до вимог п. 2 ч. 7, п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, повідомлена про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явилася, про причини неявки не повідомила, відзиву не подала, викликалась до суду судовою повісткою за адресою реєстрації, однак конверт повернувся до суду без вручення адресату з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 18). У відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Зі згоди позивачки та її представника суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 02.06.2007 між позивачем та відповідачкою Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї зареєстрований шлюб, актовий запис №1044, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 7). Після одруження відповідачка змінила прізвище із « [PERSON] » на « [PERSON] ». Від шлюбу сторони мають двох дітей, неповнолітню [PERSON] , [INFO] , та малолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] (а.с. 7-8). Спільне життя позивача з відповідачкою не склалось, через те, що вже довгий час сторони не вирішують спільно будь-які сімейні питання, окрім питань утримання та виховання дітей, проживають окремо, не несуть спільні витрати на утримання сім`ї, не проводять разом дозвілля та не мають спільних інтересів. Враховуючи те, що збереження шлюбу є неможливим, позивач просить суд розірвати шлюб, оскільки подальше перебування у шлюбі буде суперечити його інтересам. Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз чоловіка і жінки, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 СК України. Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, шлюб існує формально, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Згідно із п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного Кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі ст.ст. 24, 56, 105, 110, 112, 115 Сімейного Кодексу України, та

Outcome: approved