Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-17 00:00:00

23.09.2024 року позивач звернулася до суду з позовом про визнання права власності на земельну ділянку, обґрунтувавши позовні вимоги тим, що [PERSON] являється власником незакінченого будівництвом житлового будинку, готовність якого складає 79 відсотків, [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 17 вересня 1999 року, посвідченою [PERSON] зав. Другої Первомайської державної нотаріальної контори Миколаївської області за реєстровим номером 1701. Право власності на незакінчений будівництвом житловий будинок було зареєстроване в реєстрі 28.09.1999 року, про що свідчить реєстровий напис Первомайського міжміською бюро технічної інвентаризації, за яким право власності зареєстровано у книгу № 20 сторінка 27 за реєстровим №8051. Отже, з цього моменту позивачка стала законним власником вказаного вище незакінченого будівництвом житлового будинку. З акту, складеного 17.05.2019 року представником комунальною підприємства Первомайської міської ради «Архітектурно-планувальне бюро» інженером Калкутиною Н.В. і затвердженого 20.05.2019 року начальником управління містобудування, архітектури, комунальної власності та земельних питань [PERSON] , вбачається, що обстеженням на місцевості та перевіркою документації встановлено, що громадянка [PERSON] па підставі договору купівлі-продажу від 17.09.1999 року, посвідченого нотаріусом Другої Первомайської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за №1701, на земельній ділянці площею 0.1 га., кадастровий номер земельної ділянки 4810400000:01:076:008, виконала будівництво житлового будинку по [ADDRESS] , готовність якого складає 100 відсотків. Крім цього на присадибній ділянці побудовані літня кухня-сарай літ. «Б», навіс літ. «Г»| літній душ літ. «Д». погріб літ. «н-г». Позивачка вирішила здійснити державну реєстрацію прав та їх обтяжень на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, на якій він розташований, площею 0.1000 га. кадастровий номер 4810400000:01:076.008. Однак, згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-4811106272021 від 17.02.2021 року вбачається, що земельна ділянка площею 0.1000 га. кадастровий номер 4810400000:01:076:008. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташована по [ADDRESS] , право власності зареєстровано за [PERSON] на підставі рішення виконкому Первомайської міської ради Миколаївської області від 19.10.1993 року №272, що підтверджується копією державного акту на право приватної власності на землю від 19.11.1993 року серія МК б/н, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №793. Із договору купівлі-продажу від 17 вересня 1999 року, посвідченого [PERSON] зав. Другої Первомайської державної нотаріальної контори Миколаївської області за реєстровим номером 1701. вбачається, що між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу незакінченого будівництвом житлового будинку, готовність якого складає 79 відсотків, по [ADDRESS] , за яким не було вирішено питання щодо переходу права власності на земельну ділянку від [PERSON] до [PERSON] . На даний час позивачка не має можливості переоформити право власності на земельну ділянку, оскільки колишній власник земельної ділянки [PERSON] помер та неможливо переукласти догівір купівлі-продаж житлового будинку та земельної ділянки на якій він розміщений за їх участі. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, корнету ванні та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може біти протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Частинами 1 і 2 статті 30 Земельного кодексу України (чинного до 1 січня 2002 року), який діяв, на час виникнення спірних відносин, встановлено, що при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об`єктами переходить у розмірах, передбачених статтею 67 цього Кодексу, право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення, якщо інше не передбачено у договорі відчуження - будівлі та споруди. У разі зміни цільового призначення надання земельної ділянки у власність або користування здійснюються в порядку відведення. Таким чином, до позивачки у зв`язку з переходом права власності на незакінченого будівництвом житлового будинку, готовність якого складає 79 відсотків, по [ADDRESS] , перейшло право власності й на земельну ділянку площею 0.1000 га. передану для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). У зв`язку з вище викладеним, позивач вважає, що відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, єдиним правовим способом захисту законних прав та інтересів позивачки буде визнання в судовому порядку за нею права власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), площею 0.1000 га. що знаходиться по [ADDRESS] . На підставі ст.ст.\~278-279 ЦПК України,\~справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач в судове засідання надала заяву з проханням слухати справу у її відсутність, підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання надав заяву з проханням слухати справу у його відсутність, позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява обґрунтована, ґрунтується на законі та підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] являється власником незакінченого будівництвом житлового будинку, готовність якого складає 79 відсотків, [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 17 вересня 1999 року, посвідченою [PERSON] зав. Другої Первомайської державної нотаріальної контори Миколаївської області за реєстровим номером 1701. Однак, право власності на земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий номер 4810400000:01:076:008, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташована по [ADDRESS] , зареєстроване за колишнім власником будинку [PERSON] на підставі рішення Первомайської міської ради народних депутатів від 19.10.1993 року № 272 що підтверджується копією державного акту від 19.11.1993 року МК б\\н на право приватної власності на землю. Згідно\~ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Відповідно до п. 1 ч. 2\~ст. 16 ЦК України\~одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно\~ст. 392 ЦК України\~власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до\~ст. 377 ЦК України\~та\~ст. 120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, до особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Зазначена правова позиція наведена у постанові Верховного Суду України, ухваленій у справі за № 6-2цс15 від 11.02.2015 року. Відповідно до\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. З урахуванням наведеного вимоги позивачки є обґрунтованими та законними і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved