Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-10 00:00:00

Представник позивача - адвокат Трегуб О.О. 16.08.2024 року звернувся до Червонозаводського районного суду м. Харкова з позовною заявою про визнання права власності, в якій просить визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 71,1 кв.м., житловою площею 38,1 кв.м., та складається з: житлового будинку (літера А), три сараї (літери Б, В, Е), гараж (літера Г), льох (літера Д), огорожа (№ 1,2), гараж (літера Ж). Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі договору купівлі-продажу, укладеного між позивачем та КСП ім. Щорса Куп`янського району Харківської області, посвідченого 30.05.1996 року державним нотаріусом Куп`янської державної нотаріальної контори Гречук Е.А. та зареєстровано в реєстрі за № І-2539, позивачу на праві приватної власності належить житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Згідно з технічним паспортом від 24.05.1994 року житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , має загальну площу 71,1 кв. м, житлову площу 38,1 кв. м., та складається з: житлового будинку літера А, сарай літери Б, В, Е, гараж літера Г, льох літера Д, огорожа № 1,2, гараж літера Ж. Відповідно до реєстраційного посвідчення, право власності зареєстровано за позивачем КП «Куп`янське БТІ» від 26.06.1996 року в реєстровій книзі № 48 за реєстровим № 7389. Довідкою, виданою Петропавлівською сільською військовою адміністрацією Куп`янського району Харківської області від 10.06.2024 року вих. № 150, зазначено, що відповідно до записів погосподарського обліку на 2021-2025 рік, а саме погосподарська книга № 3 , номер об`єкта погосподарського обліку № 01-0140-01, за гр. [PERSON] дійсно значиться житловий будинок загальною площею 71,1 кв.м., житловою площею 38,1 кв.м., за адресою: [ADDRESS] , відомості до якої внесені на підставі договору купівлі-продажу від 30.05.1996 року, виданого державним нотаріусом, зареєстрованого в Куп`янському БТІ 26.06.1996 року в реєстровій книзі № 48, за № 7389. В ході збройної агресії, належний позивачеві на праві приватної власності житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , було пошкоджено. Факт пошкодження будинку позивача зафіксований Куп`янським РВП ГУ НПУ в Харківській області й за цим фактом порушено кримінальне провадження №12024221100000873 від 02.04.2024 року за ч. 1 ст. 438 КК України. 21.05.2024 року позивач з метою реєстрації права власності в Державному реєстрі прав на нерухоме майно звернувся до державного реєстратора, проте рішенням державного реєстратора Департаменту реєстрації Харківської міської ради від 12.06.2024 року № 73609056 у здійсненні реєстрації права власності позивачеві було відмовлено, де зазначено, що державним реєстратором було встановлено наявність обставин, які є підставою для відмови в проведенні реєстраційних дій, саме те, що подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно. Державним реєстратором отримано лист Куп`янської міської військової адміністрації Куп`янського району Харківської області № 1924 від 21.07.2023 року, в якому зазначено, що будівля, де розташовувалось комунальне підприємство, була зруйнована, а саме комунальне підприємство (база даних, архівні справи, комп`ютерна техніка та інше) знищені. Підприємство на даний час господарську діяльність не здійснює. Таким чином, хоча позивач на законних підставах набув право власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , зареєструвати право власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на даний час не вбачається можливим у зв`язку з неможливістю отримання інформації з КП «Куп`янське бюро технічної інвентаризації», яке не провадить діяльність, будівля, де розташовувалось комунальне підприємство, зруйнована, а саме комунальне підприємство (база даних, архівні справи, комп`ютерна техніка та інше) знищені. Ухвалою суду від 26.08.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду у Червонозаводському районному суду м. Харкова, відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 24.09.2024 року по справі закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду. Позивач в судове засідання не з`явився, подав заяву про проведення судового засідання без його участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без участі представника відповідача, просить прийняти рішення на розсуд суду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного. На підставі договору купівлі-продажу, укладеного між [PERSON] та КСП ім. Щорса Куп`янського району Харківської області, посвідченого 30.05.1996 року державним нотаріусом Куп`янської державної нотаріальної контори Гречук Е.А. та зареєстровано в реєстрі за № І-2539, позивачу на праві приватної власності належить житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] /а.с.12-13/. Згідно з технічним паспортом від 24.05.1994 року житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , має загальну площу 71,1 кв. м, житлову площу 38,1 кв. м., та складається з: житлового будинку літера А, сарай літери Б, В, Е, гараж літера Г, льох літера Д, огорожа № 1,2, гараж літера Ж. Технічний паспорт виготовлений КП «Куп`янське міське БТІ» від 24.05.1994 року /а.с. 23-26/. Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади, місце проживання позивача з 14.01.1978 року й станом на 02.08.2024 року зареєстровано за адресою: [ADDRESS] /а.с. 22/. Довідкою, виданою Петропавлівською сільською військовою адміністрацією Куп`янського району Харківської області від 10.06.2024 року вих. № 150, зазначено, що відповідно до записів погосподарського обліку на 2021-2025 рік, а саме погосподарська книга № 3 , номер об`єкта погосподарського обліку № 01-0140-01, за гр. [PERSON] дійсно значиться житловий будинок загальною площею 71,1 кв.м., житловою площею 38,1 кв.м., за адресою: [ADDRESS] , відомості до якої внесені на підставі договору купівлі-продажу від 30.05.1996 року, виданого державним нотаріусом, зареєстрованого в Куп`янському БТІ 26.06.1996 року в реєстровій книзі № 48, за № 7389 /а.с.14/. Рішенням державного реєстратора Департаменту реєстрації Харківської міської ради від 12.06.2024 року № 73609056 позивачу відмовлено в проведенні реєстраційних дій у зв`язку з тим, що подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно /а.с.21/. Статтею 41 Конституції України\~передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до\~ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Частиною першою\~статті 319 ЦК України\~передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За змістом ч.ч. 1, 2\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з вимогами\~статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У статті 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого\~Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції»\~зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Частина четверта\~статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~містить припис стосовно того, що будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті, у випадках, визначених статтею 28 цього Закону, та в інших випадках, визначених законом Частиною третьою статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~передбачено, що речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. До 2013 року реєстрація права власності на житлові будинки проводилася Бюро технічної інвентаризації, із видачою про це документів (Витягів) або проставленням відповідних штампів (відміток) на самому документі. Така реєстрація проводилася БТІ в Реєстрі прав власності на нерухоме майно (в якому реєструвалися виключно квартири, будинки, приміщення). Статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~закріплено право на повагу до житла. У практиці Європейського суду з прав людини визначення того чи є місце конкретного проживання «житлом», що б спричинило захист на підставі пункту 1 статті 8 Конвенції, залежить від фактичних обставин справи, а саме: від наявності достатніх триваючих зв`язків з конкретним місцем проживання. Таким чином, тривалий час проживання особи в житлі, незалежно від його правового режиму, є достатньою підставою для того, щоб вважати відповідне житло належним такій особі в розумінні статті 8 Конвенції (рішення ЄСПЛ у справі «Кривіцька та Кривіцький проти України» від 02 грудня 2010 року). На підставі викладеного, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог, оцінивши наявні у справі докази на предмет їх належності, достовірності та достатності, аналізуючи встановлені у справі обставини, беручи до уваги, що у позивача відсутня можливість одержати відповідні документи в КП «Куп`янське БТІ» у зв`язку з його повним знищенням, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки це є єдиним можливим способом захисту права власності позивача.

Outcome: approved