Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-09 00:00:00

ТОВ «Коллект центр» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому просило стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором про споживчий кредит №4866057 від 17.09.2021 року в сумі 74574,41 грн., судовий збір в розмірі 3028 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 17000 грн. Вимоги мотивує тим, що 17.09.2021 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит №4866057. Відповідно до умов вказаного договору сума (загальний розмір) кредиту становить 20000,00 грн., проценти за користування кредитом: 1250,00 грн., які нараховуються за ставкою 1,25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Товариство належним чином виконало свої зобов`язання за договором кредиту, надавши позичальнику кредитні кошти. 21.06.2022 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу №26-01/2022-83, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до боржників за договорами кредиту, у тому числі за договором про споживчий кредит №4866057 від 17.09.2021 року. У свою чергу ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до боржників ТОВ «Коллект центр» відповідно до договору відступлення права вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023 року, в тому числі за договором про споживчий кредит №4866057 від 17.09.2021 року, що укладений між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] . Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом, що підлягає стягненню з позичальника станом на 10.05.2024 року становить 74574,41 грн., з яких 12915,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 59659,41 грн. заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги; 2000,00 заборгованість за комісією. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив розгляд справи проводити без його участі, а також вказав, що не заперечує проти заочного рознгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату час та місце слухання справи була повідомлена належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України, причини неявки суду не повідомила. З-за таких обставин, враховуючи те, що у справі достатньо доказів для встановлення прав та взаємовідносин сторін, суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі доказів при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.ст.223, 280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку. Матеріалами справи встановлено, що 17.09.2021 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит №4866057, відповідно до умов якого кредитодавець зобов`язується на умовах договору, на визначений строк надати позичальнику грошові кошти у сумі визначеній у договорі, а позичальник зобовязується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредиту. Сума кредиту становить 20000,00 грн. Кредит надається строком на 5 днів з 17.09.2021 року. Комісія за надання кредиту становить 2000,00 грн. Кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок. (а.с. 6-10). ТОВ «Інфінанс» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, перерахувавши кошти на картку [PERSON] , що підтверджується ксерокопією платіжного доручення 56558481 від 17.09.2021 року. (а.с. 13 зворотній бік). Відповідно до розрахунку заборгованості [PERSON] перед ТОВ «Вердикт Капітал» станом на (10.01.2023 року) становить 74574,41 грн. (а.с. 17). 26.01.2022 року між ТОВ «Мілоан» (Клієнт) та ТОВ «Вердикт Капітал» (Фактор) укладено договір факторингу №26-01/2022-83, згідно умов якого клієнт первісний кредитор зобов`язується відступити за плату право грошової вимоги у сумі 83672331,46 грн., а фактор зобов`язується, здійснивши фінансування в порядку передбаченому цим договором, прийняти право грошової вимоги до боржників, що належить клієнту, і стає новим кредитором за договорами про надання фінансових послуг, укладеними між клієнтом і боржниками. Згідно п.2.4 договору факторингу за цим договором фактор одержує право (замість клієнта) вимагати від боржників належного виконання всіх грошових зобов`язань за договорами про надання фінансових послуг, право вимоги за якими передається. Фактор має право здійснити наступне відступлення прав вимоги будь-якій третій особі (п. 2.5 договору факторингу). (а.с. 19-21). Відповідно до витягу з реєстру боржників до Договору факторингу №26-01/2022-83 від 26.01.2022 року слідує, що [PERSON] є боржником за кредитним договором №4866057 від 17.09.2021 року, загальна сума заборгованості за кредитом становить 55847,66 грн. (а.с. 22-24). 10.01.2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» (первісний кредитор) та ТОВ «Коллект центр» (новий кредитор) укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, згідно умов якого первісний кредитор відступає шляхом продажу новому кредитору належні первісному кредитору, а новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги первісного кредитора до боржників, зазначених у Додатках №1 та №3 до цього договору. Згідно п.5.2 договору права вимоги вважаються відступленими (переданими) первісним кредитором та набутими (прийнятими) новим кредитором в день належного підписання сторонами акту приймання-передачі реєстру боржників. (а.с. 25-27). Відповідно до акту прийому-передачі реєстру боржників за договором про відступлення прав вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023 року первісний кредитор та новий кредитор уклали даний акт про те, що згідно умов договору про відступлення прав вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023 року первісний кредитор передав, а новий кредитор прийняв реєстр боржників кількістю 207307. Реєстр боржників передано в повному об`ємі. (а.с. 27 зворотній бік). Як вбачається з реєстру боржників до договору про відступлення прав вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023 року слідує, що [PERSON] є боржником за кредитним договором №4866057, загальна сума заборгованості становить 74574,41 грн., яка складається з: 12915,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 59659,41 грн. заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги; 2000,00 заборгованість за комісією. (а.с. 28-30). Згідно зі статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 516\~ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. У частині другій статті 517\~ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. З правової позиції висловленої Верховним Судом України в постанові від 23.09.2015 року у справі №6-979цс15 слідує, що за змістом вказаних вище положень закону, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. У відповідності до ст.ст.525, 526\~ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускаються, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 1054\~ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти(кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною 2 ст.1050\~ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.1046\~ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми (ч.1 ст.1047 ЦК України). Ч.1 ст.1048\~ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч.1 ст.1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Факт існування кредитних відносин між сторонами підтверджується кредитним договором, договором факторингу та договором про відступлення права вимоги. Як встановлено судом, відповідачка не належним чином виконувала свої зобов`язання за кредитним договором, допустивши заборгованість. Таким чином, невиконання відповідачкою своїх договірних зобов`язань порушує право позивача на своєчасне та в повному обсязі отримання грошових коштів, які були надані у кредит, і суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. З відповідача підлягає стягненню на користь позивача сума сплаченого ним при подачі позову судового збору. Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідачки на його користь витрат на правову допомогу слід зазначити наступне. Згідно ч.2 ст.137\~ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до ст.137\~ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. В матеріалах справи наявні: договір №02-01/2023 про надання правової допомоги від 02.01.2023 року, укладений між ТОВ «Коллект центр» (клієнт) та Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» (адвокатське об`єднання), відповідно до п.1.1 якого клієнт доручає, а адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором; прайс-лист АО «Лігал Ассістанс»; платіжна інструкція №0433380000 від 10.05.2024 року, з якої слідує, що ТОВ «Коллект центр» на рахунок отримувача ЛІГАЛ АССІСТАНС АО сплачено кошти в розмірі 68000 грн. за надання правової допомоги згідно договору №02-01/2023 від 02.01.2023 року; заявка на надання юридичної допомоги №464 від 26.04.2024 року про те, що ТОВ «Коллект центр» та АО «Лігал Ассістанс» погодили надання правових (юридичних) послуг адвокатським об`єднанням по супроводу примусового стягнення заборгованості з [PERSON] ; витяг з акту про надання юридичної допомоги від 05.04.2024 року, з якого слідує, що вартість витрат на правову допомогу складає 17000 грн. Відповідно до ч.3 ст.137\~ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Зважаючи на складність справи, виконані адвокатом роботи по даній справі, що слідує з матеріалів справи (усна консультація, підготовка пропозицій, складання позовної заяви), суд приходить до висновку про не співмірність витрат на правову допомогу, які заявлені до стягнення, і що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правову допомогу у розмірі 5000 грн. На підставі ст.ст.11, 212, 509, 525, 526, 549, 1054 ЦК України та

Outcome: partial