Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-13 00:00:00

29.03.2024 адвокат Браславська О. А. через систему "Електронний суд" в інтересах [PERSON] , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього [PERSON] , [INFO] , звернулася до суду з позовною заявою до Слобожанської селищної ради Чугуївського району Харківської області з вимогою зобов`язати відповідача провести дії по приватизації квартири [ADDRESS] на користь [PERSON] та її малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , за відсутності ордера на житлове приміщення, на підставі Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду". На обґрунтування позову зазначено, що позивач [PERSON] зареєстрована та проживає з самого народження в квартирі [ADDRESS] , а зареєстрована з 17.07.2013. Батьки позивача загинули 17.09.2003. Рішенням виконавчого комітету над [PERSON] була встановлена опіка, призначено опікуна та збережено право на користування квартирою. 05.08.2016 позивач зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила своє прізвище на " [PERSON] ". Від шлюбу вони мають спільну дитину: малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований у вказаній квартирі з 31.03.2017. [PERSON] є єдиним наймачем квартири, та вирішила скористатися своїм правом та правом свого сина на приватизацію житла, для чого звернулась до Слобожанської селищної ради Чугуївського району Харківської області з відповідною заявою. До заяви було додано: копію витягу про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб; копію документу, що посвідчує особу та належність до громадянства України; копію довідки про присвоєння реєстраційного номеру облікової картки платника податків; копію витягу з реєстру територіальної громади; копію свідоцтва про народження дитини; копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру дитині; довідки з АТ "Ощадбанк" щодо не використання нею та дитиною житлових чеків; копію технічного паспорту на квартиру; додатковий список з ОСББ "Оксамит". 19.03.2024 Слобожанською селищною радою Чугуївського району Харківської області було відмовлено у наданні дозволу на приватизацію квартири в зв`язку з тим, що позивач не надала разом із заявою про приватизацію квартири ордер. Ця квартира була в 70-х роках видана діду позивача, який на цей час помер, а ордер їй не було передано. Вважала, що відмова у здійсненні приватизації займаної позивачем з дитиною квартири чинить перешкоду у реалізації їх права на приватизацію вказаного житлового приміщення. Згідно з пунктом десятим статті 8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" органи приватизації не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків) у приватизації займаного ними житла, за винятком випадків, передбачених пунктом 2 статті 2 цього Закону, а саме не підлягають приватизації: квартири - музеї; квартири (будинки), розташовані на території закритих військових поселень, підприємств, установ і організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків- пам`ятників садово-паркового мистецтва, історико- культурних заповідників, музеїв-заповідників; кімнати в гуртожитках; квартири (будинки), які перебувають у аварійному стані; квартири, віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири, розташовані в зоні безумовного (обов`язкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС. Вказаний перелік підстав для відмови в приватизації квартири є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, і вбачається, що на спірну квартиру не розповсюджується. Позивач оригінал ордеру на квартиру не зберіг, на цей час у неї виникли перешкоди у реалізації свого та своєї дитини права на приватизацію житла. Позивач та її дитина вселені у квартиру на законних підставах, законність їх проживання ніким не спростована та не заперечувалась, а відсутність ордеру позбавляє їх можливості реалізувати своє право на приватизацію квартири. При цьому, у позивачки є всі необхідні документи для проведення приватизації вищезазначеного житлового приміщення, крім ордеру, який надати немає можливості по незалежним від неї обставинам. З часу реєстрації позивача та її дитини в квартирі їх право на користування житловим приміщенням ніким не оскаржувалось. На підставі викладеного, вважала, що дії відповідача порушують конституційне право позивача та її дитини на приватизацію житла у встановленому законом порядку. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 01.04.2024 відкрите провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначене підготовче засідання на 29.04.2023. 03.04.2024 від представника відповідача [PERSON] через систему "Електронний суд" надійшла заява, в якій просив проводити судовий розгляд справи за відсутності представника селищної ради, у зв`язку з введеним воєнним станом на території України. А також зазначив, що Слобожанська селищна рада діє в межах наданих повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією та Законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, діючого законодавства України в умовах запровадженого воєнного стану, тому посилання представника позивача на безпідставну відмову позивачу у праві на приватизацію є припущенням, оскільки листом селищна рада з посиланням на норми чинного законодавства, а саме п. 18 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України 16.12.2009 № 396, де зазначено, що у зв`язку з тим, що позивачкою не надано ордер на житлове приміщення, виконавчий комітет селищної ради не може прийняти рішення по даному питанню (а. с. 30-34). Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 29.04.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 01.05.2024. 01.05.2024, 12.06.2024 розгляд справи відкладений за клопотанням представника позивача [PERSON] , востаннє на 11.07.2024. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 11.07.2024 за клопотанням представника позивача: замінено відповідача зі Слобожанської селищної ради Чугуївського району Харківської області на належного відповідача Виконавчий комітет Слобожанської селищної ради Чугуївського району Харківської області; залучено до участі у справі у якості третьої особи Об`єднання співвласників багатоквартирних будинків "Оксамит", та відкладено судовий розгляд на 13.09.2024. 13.09.2024 у зв`язку з першою неявкою представників заміненого відповідача та третьої особи судовий розгляд справи відкладено на 14.10.2024. 14.10.2024 учасники справи повторно в судове засідання не з`явилися. Представник позивача [PERSON] подала заяву, в якій просила проводити судовий розгляд за її відсутності та за відсутності позивача, на задоволенні позову наполягала. Представник відповідача, який повторно не з`явився в судове засідання, при цьому повідомлявся повістками, врученою 15.07.2024, а також направленими електронним шляхом (а. с. 79, 88), через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а. с. 86), не повідомив про причини повторного нез`явлення в судове засідання. Крім того, представник третьої особи, який також повторно не з`явився в судове засідання, при цьому повідомлявся повістками, направленими рекомендованими листами, які повернулися не врученими з відміткою "за закінченням терміну зберігання" (а. с. 80, 89-97), через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а. с. 87), не повідомив про причини повторного нез`явлення в судове засідання, будь-яких заяв по суті справи чи з процесуальних питань не подавав. Виходячи з того, що представник відповідача під час підготовчого провадження подав заяву, в якій при ухваленні судом рішення покладався на розсуд суду, про необхідність подачі або витребування додаткових доказів, які мали б значення для вирішення цієї справи учасники не заявляли, будь-яких інших клопотань, які б впливали на вирішення справи не подавали, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності тих учасників справи, які не з`явилися на судове засідання. В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначає Верховний Суд, якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору (Постанова КЦС ВС від 01.10.2020 у справі №361/8331/18). Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Частинами 1, 3 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до ст. ст. 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Особливості визначення шкоди, завданої у результаті виведення банку з ринку або ліквідації банку на підставі протиправних (незаконних) індивідуальних актів Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Міністерства фінансів України, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, рішень Кабінету Міністрів України особам, які на дату прийняття таких індивідуальних актів або рішень, відповідно, мали статус учасників такого банку, встановлюються Законом України "Про банки і банківську діяльність" та Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до довідкової інформації Комунального підприємства "Зміївське бюро технічної інвентаризації, землевпорядкування, містобудування та архітектури" Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області № 1452 від 27.05.2024, Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 380576434 від 29.05.2024, квартира [ADDRESS] серед приватизованих не значиться, та право власності, станом на 01.01.2013, а також станом на 29.05.2024, зареєстроване не було (а. с. 49, 50). З листа Виконавчого комітету Слобожанської селищної ради Чугуївського району Харківської області № 03-03/2912 від 13.05.2024 вбачається, що органом приватизації є Виконавчий комітет Слобожанської селищної ради Чугуївського району Харківської області. Будинок [ADDRESS] перебуває в управлінні ОСББ "Оксамит", керівником якого є [PERSON] (а. с. 52). Відповідно до рішення Виконавчого комітету Комсомольської селищної ради Зміївського району Харківської області № 363 від 17.10.2003, на підставі заяви [PERSON] , яка проживає в [ADDRESS] , було вирішено: - встановити опіку над неповнолітньою [PERSON] , [INFO] ; - призначити [PERSON] опікуном неповнолітньої онуки [PERSON] , [INFO] , та її майна; - місце проживання дитини визначено за її адресою; - збережено за [PERSON] право користування квартирою [ADDRESS] (а. с. 19). Даними копій паспорта громадянина України № [NUMBER] від 28.10.2019, свідоцтв про народження Серія [NUMBER] , Серія [NUMBER] , свідоцтва про шлюб Серія [NUMBER] , Витягу № 225 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданого 01.02.2024 відділом центр надання адміністративних послуг Слобожанської селищної ради Чугуївського району Харківської області, довідки про реєстрацію місця проживання, підтверджується, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована у квартирі [ADDRESS] з 17.07.2013, а її малолітній син [PERSON] , [INFO] , зареєстрований у вказаній квартирі з 31.03.2017 (а. с. 7, 8, 10-13, 18). З довідки керуючого ТВБВ 10020/047 Філії-Харківське обласне управління АТ "Державний ощадний банк України" № 123.40/0118-05/32148/2024 від 12.03.2024, виданої [PERSON] , вбачається, що житлові чеки на приватизацію житла за адресою проживання [ADDRESS] , не використовувалися. Залишок житлових чеків станом на 12.02.2024 складає 4,20 грн (а. с. 15). З довідки керуючого ТВБВ 10020/047 Філії-Харківське обласне управління АТ "Державний ощадний банк України" № 118.40/0471-05/16449/2024 від 13.02.2024, виданої [PERSON] , вбачається, що житлові чеки на приватизацію житла за адресою проживання [ADDRESS] , не використовувалися. Залишок житлових чеків станом на 13.02.2024 складає 4,20 грн (а. с. 14). 19.03.2024 Виконавчий комітет Слобожанської селищної ради Чугуївського району Харківської області розглянувши заяву позивача [PERSON] щодо надання дозволу на приватизацію квартири за адресою: [ADDRESS] , повідомив, що у зв`язку з ненаданням ордеру на житлове приміщення виконавчий комітет Слобожанської селищної ради не може прийняти рішення по цьому питанню (а. с. 16, 17). Згідно статті 58 Житлового кодексу України на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської ради видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Ордер може бути видано лише на вільне жиле приміщення. Форма ордера встановлюється Кабінетом Міністрів України. Видача ордерів на жилі приміщення у військових містечках провадиться в порядку, передбаченому законодавством України. Відповідно до пунктів 69, 70, 72 розділу IV Постанови ради Міністрів Української РСР від 11 грудня 1984 року № 470 "Про затвердження Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР", на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер (додаток N 7), який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Ордер може бути видано лише на вільне жиле приміщення. Ордер дійсний протягом 30 днів. Ордер вручається громадянинові, на ім`я якого він виданий, або за його дорученням іншій особі. При одержанні ордера пред`являються паспорти (або документи, що їх замінюють) членів сім`ї, включених до ордера. При вселенні в надане жиле приміщення громадянин здає ордер у житлово-експлуатаційну організацію, а за її відсутності - відповідному підприємству, установі, організації. Одночасно подаються паспорти усіх членів сім`ї, включених до ордера, з відміткою про виписку з попереднього місця проживання. Статтею 64 Житлового кодексу України передбачено, що члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї. Відповідно до статті 65-1 Житлового кодексу України наймачі жилих приміщень у будинках державного чи громадського житлового фонду можуть за згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з ними, придбати займані ними приміщення у власність на підставах, передбачених чинним законодавством. Згідно частин 1, 2 статті 2 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду", до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму. Не підлягають приватизації: квартири-музеї; квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, розташовані на територіях закритих військових поселень, підприємств, установ та організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків-пам`яток садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв; квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, що перебувають в аварійному стані (в яких неможливо забезпечити безпечне проживання людей); квартири (кімнати, будинки), віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, розташовані в зоні безумовного (обов`язкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС. Статтею 8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" передбачено, що приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку. Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Передача житлових приміщень у гуртожитках у власність мешканців гуртожитків здійснюється відповідно до закону. Підготовку та оформлення документів про передачу у власність громадян квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках може бути покладено на спеціально створювані органи приватизації (агентства, бюро, інші підприємства). Передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у власність громадян з доплатою, безоплатно чи з компенсацією відповідно до статті 5 цього Закону оформляється свідоцтвом про право власності на квартиру (будинок), житлове приміщення у гуртожитку, яке реєструється в органах приватизації і не потребує нотаріального посвідчення. Оплата вартості приватизованого житла може провадитись громадянами в розстрочку на 10 років за умови внесення первинного внеску в розмірі не менше 10 відсотків суми, що підлягає виплаті. При цьому громадянин дає органу приватизації письмове зобов`язання про погашення суми вартості, що залишається несплаченою. Органи приватизації, що здійснюють приватизацію державного житлового фонду, мають право на діяльність по оформленню та реєстрації документів про право власності на квартиру (будинок), житлове приміщення у гуртожитку. Вартість послуг з оформлення документів на право власності на квартиру (будинок), житлове приміщення у гуртожитку оплачується громадянами за розцінками, що встановлюються місцевими органами виконавчої влади. Державний житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні або оперативному управлінні державних підприємств, організацій та установ, за їх бажанням може передаватись у комунальну власність за місцем розташування будинків з наступним здійсненням їх приватизації органами місцевої державної адміністрації та місцевого самоврядування згідно з вимогами цього Закону. У разі банкрутства підприємств, зміни форми власності, злиття, приєднання, поділу, перетворення, виділу або ліквідації підприємств, установ, організацій, у повному господарському віданні яких перебуває державний житловий фонд, останній (у тому числі гуртожитки) одночасно передається у комунальну власність відповідних міських, селищних, сільських рад. Нежилі приміщення житлового фонду, які використовуються підприємствами торгівлі, громадського харчування, житлово-комунального та побутового обслуговування населення на умовах оренди, передаються у комунальну власність відповідних міських, селищних, сільських Рад народних депутатів. Порядок передачі житлового фонду, що перебував у повному господарському віданні підприємств, установ чи організацій, у комунальну власність визначається Кабінетом Міністрів України. Органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом. Спори, що виникають при приватизації квартир (будинків) та житлових приміщень у гуртожитках державного житлового фонду, вирішуються судом. Службові особи та громадяни при порушенні вимог цього Закону несуть дисциплінарну, цивільно-правову чи кримінальну відповідальність згідно з чинним законодавством. Відповідно до статті 10 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду", органи приватизації не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), кімнат (гуртожитків) у приватизації займаного ними житла, за винятком випадків, передбачених пунктами 2 і 5 статті 2 цьогоЗакону. Відповідно до пунктів 17, 18 Положення Про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, який затверджений наказом Міністерства з питань жилого-комунального господарства України від 16.12.2009 року №396, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 29.1.2010 року №109/17404, громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім`ї на умовах найму квартиру (будинок), жиле приміщення в гуртожитку, кімнату в комунальній квартирі, звертається в орган приватизації, де одержує бланк заяви та необхідну консультацію. Зразок бланка заяви наведено у додатку 2. Громадянин подає до органів приватизації такі документи: заява на приватизацію квартири (будинку), жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі; копії документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, громадянина, який подає заяву, та всіх членів його сім`ї (для осіб, які не досягли 14 років, копії свідоцтв про народження), які проживають разом з ним; копії довідок про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податку громадянина, який подає заяву, та всіх членів його сім`ї, які проживають разом з ним (крім випадків, коли через свої релігійні переконання особи відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); копії документів, виданих органами державної реєстрації актів цивільного стану або судом, що підтверджують родинні відносини між членами сім`ї (свідоцтва про народження, свідоцтва про шлюб, свідоцтва про розірвання шлюбу, рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили, тощо); довідки про реєстрацію місця проживання громадянина, який подає заяву, та всіх членів його сім`ї, зареєстрованих у квартирі (будинку), жилому приміщенні в гуртожитку, кімнаті у комунальній квартирі; технічний паспорт на квартиру (кімнату, жилий блок, секцію) у житловому будинку (гуртожитку), а на одноквартирний будинок - технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок; копія ордера на жиле приміщення або ордера на жилу площу в гуртожитку; документ, що підтверджує невикористання ним та членами його сім`ї житлових чеків для приватизації державного житлового фонду; копія документа, що підтверджує право на пільгові умови приватизації відповідно до законодавства (за наявності); заява-згода тимчасово відсутніх членів сім`ї наймача на приватизацію квартири (будинку), жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі. Громадяни, які проживають у гуртожитку, крім документів, визначених у цьому пункті, до заяви також додають: витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про наявність у власності житла; копію договору найму жилого приміщення та/або копію договору оренди житла; форму первинної облікової документації № 028/о "Консультаційний висновок спеціаліста" з відміткою про відсутність захворювання на туберкульоз. За малолітніх та неповнолітніх членів сім`ї наймача рішення щодо приватизації житла приймають батьки (усиновлювачі) або опікуни. Згоду на участь у приватизації дітей батьки (усиновлювачі) або опікуни засвідчують своїми підписами у заяві біля прізвища дитини. Прийняті документи реєструються органом приватизації в окремому журналі. Форму журналу реєстрації заяв та прийнятих документів наведено у додатку 3. Квартира [ADDRESS] належить до об`єктів приватизації відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду", і не входить до переліку об`єктів, що не підлягають приватизації, передбаченого статтею 2 вказаного Закону. Відповідно до статті 59 Житлового кодексу України, ордер на квартиру в будинку недійсним в судовому порядку визнаний не був, відповідач не спростував факту, що ордер дійсно видавався, тому відповідач не мав права відмовляти позивачу у приватизації займаного житла саме з підстав відсутності ордеру. Відмова в приватизації житла за підставою, яка вказана Виконавчим комітетом Слобожанської селищної ради Чугуївського району Харківської області, зазначеними вище нормами не передбачена. За таких обставин, позовна заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню. Дотримуючись принципу диспозитивності цивільного судочинства, питання щодо розподілу судових витрат суд не вирішував.

Outcome: approved