Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-13 00:00:00

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог 27.06.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс» (далі ТОВ «Кредитсервіс») звернулось до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором (оферти) №220127-003 у розмірі 62899,62 грн. та судових витрат, що складаються з судового збору у розмірі 2422,40 грн. та витрат на професійну правову допомогу у розмірі 7000 грн. В обґрунтування\~позову посилається\~на те,\~що 27.01.2022\~відповідач [PERSON] уклав з ТОВ «Кредитсервіс» кредитний договір (оферти) №220127-003, у вигляді електронного документу, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання ним одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Відповідно до умов кредитного договору №220127-003 відповідач [PERSON] отримав кредит 40000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності та зобовязався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в порядку визначеному кредитним договором. ТОВ «Кредитсервіс» умови кредитного договору (оферти)виконав в повному обсязі, наддавши відповідачу кредит 40000 грн. Відповідно до умов кредитного договору, крім щомісячних процентів, стягується одноразова комісія за видачу кредиту від початкової суми кредиту у розмірі 7,5 % (сума одноразової комісії складає 3000 грн.) Разові проценти стягуються із суми кредиту в день перерахування кредиту. З урахуванням стягнутої одноразової комісії за видачу кредиту, ТОВ «Кредитсервіс» перерахував [PERSON] кредитні кошти у розмірі 37000 грн, що підтверджується копією платіжного доручення №3189 від 27.01.2022 року. Відповідач не виконав умов кредитного договору. Враховуючи порушення\~відповідачем зобов`язань,\~позивач ТОВ\~ФК «Кредитсервіс»просило стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 62899,62 грн, що складається: заборгованість за основною сумою боргу в розмірі 38532,09 грн, заборгованість за процентами 24367,53 грн. Представник позивача за довіреністю Павленко С.В. у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений в установленому порядку, у позові клопотав про розгляд справи за відсутності представника позивача, не заперечив проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Узагальнені доводи та заперечення відповідача. Відповідач [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся за зареєстрованим місцем проживання та шляхом опублікування відповідного оголошення на офіційному сайті «Судова влада». Згідно довідки АТ «Укрпошта» поштове відправлення повернуто до суду у зв`язку з відмовою адресата від вручення судової повістки. Відповідач в судове засідання не з`явився, відзиву на позов не подав, заяв про відкладення розгляду справи чи розгляд справи у його відсутності суду не надав. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. 27.06.2024 року позивач звернувся до суду з даним позовом. 28.06.2024 року суд отримав інформацію про зареєстроване місце проживання відповідача [PERSON] , відкрив спрощене позовне провадження та призначив справу до розгляду на 24.07.2024 року, яке у зв`язку з неявкою всіх учасників справи відкладено до 26.09.2024 року та 14.10.2024 року. 14.10.2024 суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи у зв`язку з тим, що відповідач повідомлений про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання не з`явився, не повідомив про причини неявки, відзив не подав, представник позивача не заперечував проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виклад встановлених судом обставин та зміст спірних правовідносин. Між сторонами виникли зобов`язальні правовідносини на підставі кредитного договору, які регулюються нормами Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Судом встановлено, що 27.01.2022 [PERSON] уклав з ТОВ «Кредитсервіс» кредитний договір №220127-003, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в сумі 40000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності та зобовязався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в порядку визначеному кредитним договорм. Відповідно до п.1.2 кредитного договору, кредит надано позичальнику [PERSON] шляхом перерахування суми кредиту на банківський (картковий) рахунок позичальника. Відповідно до п.2.1 кредитного договору, за користування кредитом позичальник сплачує кредитодавцю платежі, строки і суми яких зазначені в Графіку платежів. Плата за користування кредитом нараховується щомісячно за кожен місяць користування кредитом. Згідно виписки з особового рахунку за кредитним договором №220127-003 від 27.01.2024 року по 05 березня 2024 року, відповідач [PERSON] користувався кредитними коштами, останній платіж здійснив 05 січня 2024 року в сумі 5000 грн. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитом, станом на 05 січня 2024 року за відповідачем рахується заборгованість в розмірі 62899,62 грн. Позивач свої зобов`язання за договором виконав, надав позичальнику кошти в розмірі на умовах та на цілі визначені в кредитному договорі на обумовлений строк, що підтверджується платіжною інструкцією №3189 від 27.01.2022 року. Вказані обставини підтверджуються письмовими доказами: копією кредитного договору№220127-003, копією графіка платежів за договором №220127-003 від 27.01.2022, копією паспорта споживчого кредиту, копією паспорта [PERSON] , копією виписки з особового рахунку за кредитним договором №220127-003від 27.01.2022 року, довідкою про укладення кредитного договору № 05/03-10 від 05.03.2024, розрахунком заборгованості за кредитним договором №220127-003 від 27.01.2022 року за період з 27.01.2022 року по 05.03.2024 року, іншими документами доданими до матеріалів справи. Застосовані норми права. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 цього Кодексу встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли сааме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Статтею 18 Закону України «Про електронні довірчі послуги» визначено, що електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та позбавлені можливості розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки. \~ \~ \~ \~Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ч.2\~ст.1048\~Цивільного кодексу\~України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.1054\~та ч.2 ст.1050\~Цивільного кодексу\~України наслідками порушення Боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Відповідно до\~ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч.1 ст.599 ЦК України). Відповідно до змісту ст. ст.\~610, 611, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За змістом ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Мотиви та висновки суду. ТОВ «Кредитсервіс» звернулось до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором (оферти) №220127-003 від 27.01.2022 року, яка станом на 05.03.2024 року становить 62899,62 грн., що складається з: заборгованість за основною сумою боргу в сумі 38532,09грн та заборгованість за процентами в сумі 24367,53 грн. В обґрунтування позову посилається на те, що ТОВ «Кредитсервіс» та [PERSON] 27.01.2022 року уклали кредитний договір (оферти) №220127-003, у вигляді електронного документу, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання ним одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Відповідно до умов кредитного договору №220127-003 відповідач [PERSON] отримав 40000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності та зобовязався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в порядку визначеному кредитним договором. ТОВ «Кредитсервіс» умови кредитного договору виконав в повному обсязі, наддавши відповідачу кредит 40000 грн. Відповідно до умов кредитного договору, крім щомісячних процентів, стягується одноразова комісія за видачу кредиту від початкової суми кредиту у розмірі 7,5 % (сума одноразової комісії складає 3000 грн.) Разові проценти стягуються із суми кредиту в день перерахування кредиту. З урахуванням стягнутої одноразової комісії за видачу кредиту, ТОВ «Кредитсервіс» перерахував [PERSON] кредитні кошти у розмірі 37000 грн, що підтверджується копією платіжного доручення №3189 від 27.01.2022 року. Кредит надається позичальнику шляхом перерахування суми кредиту на банківський (картковий) рахунок позичальника, (пункт 1.2. кредитного договору). Відповідно до п.2.1 кредитного договору, за користування кредитом позичальник сплачує кредитодавцю платежі, строки і суми яких зазначені в Графіку платежів. Плата за користування кредитом нараховується щомісячно за кожен місяць користування кредитом. Відповідно до п.6.11.1 кредитного договору, підписанням договору позичальник підтверджує, що ознайомлений, повністю розуміє, безумовно акцептує і зобов`язується неухильно дотримуватися умов публічної пропозиції (оферти) ТОВ «Кредитсервіс» укладання договору про надання кредиту в редакції від 19.10.2021 року, яка є невід`ємною частиною цього договору. Суд враховує, що розрахунок заборгованості відповідачем не оспорювався і доказів погашення кредитної заборгованості відповідачем суду не подано. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення у повному обсязі. Розподіл судових витрат. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 2422 грн. 40 коп. Крім того, судом встановлено, що 25січня 2023 року між ТОВ «Кредитсервіс» та адвокатським об`єднанням «Правовий діалог» укладено договір про надання правничої допомоги. Відповідно до п.п.4.5, 4.7 винагорода на підставі підписаного сторонами Акту приймання-передачі наданої правової допомоги виплачується у гривнях, шляхом безготівкового перерахування клієнтом на поточний рахунок об`єднання, вказаний в цьому договорі, протягом 5 (п`яти) банківських днів підписання сторонами Акту приймання-передачі наданої правової допомоги (Додаток №4 до цього Договору). Сторони погодили, що факт надання об`єднанням правової допомоги згідно умов цього Договору засвідчується в Актом приймання-передачі наданої правової допомоги. Згідно поданого Акту №3 приймання-передачі наданої правової допомоги до Договору про надання правової допомоги №25-01/2023від25.01.2023 за період з 25.01.2023 року по 04.01.2024 року послуги з правової допомоги надані об`єднанням якісно і в повному обсязі. Суть послуг підготовка та направлення/подача однієї позовної заяви до Шепетівського міськрайонного суду щодо боржника [PERSON] . Вартість наданих послуг 7000 грн. На підтвердження надання правничої допомоги представником позивача ТОВ «Кредитсервіс» за довіреністю Павленком С.В. до позовної заяви додано копію договору про надання правничої допомоги №25-01/2023 від 25.01.2023 копію Акту №3 приймання-передачі наданої правової допомоги за Договором про надання правової допомоги №25-01/2023від25.01.2023, (укладеного ТОВ «Кредитсервіс» з Адвокатським об`єднанням «Правовий діалог»), копію довіреності №2 від 05 січня 2024 року на ім`я адвоката Павленка С.В., копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ЧН № 000531, копію платіжної інструкції № 1567 від 05 січня 2024 року. Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони. Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи булла їх сума обґрунтованою. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавенц проти Латвії» від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. У постанові Великої Палати від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц наголошено на тому, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. При оцінці наданого стороною розміру гонорару адвоката, суд застосовує ряд критеріїв (дійсність, обґрунтованість, розумність, реальність, пропорційності, співмірність) та факти на підтвердження таких критерії (складність справи, значення справи для сторін, фінансовий стан сторін, ринкові ціни адвокатських послуг і т.п.) У постановах Верховного Суду від 02.10.2019 у справі № 211/3113/16-ц (провадження № 61-299св17) та від 06.11.2020 у справі № 760/11145/18 (провадження № 61-6486св19) зазначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved