Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-09 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди внаслідок залиття квартири. Позов обґрунтовано тим, що згідно Акту про залиття, що трапилось на системі холодного водопостачання від 11.10.2023 року затвердженого комісією КК «Порто-Франко», 11.10.2023 року в будинку [ADDRESS] трапилось залиття, який, відповідно до свідоцтва про право власності Департаменту міського господарства Одеської міської ради від 28.08.2018 року, в рівних частках на праві спільної часткової власності належить [PERSON] та [PERSON] . В процесі візуального обстеження було встановлено, що у квартирі [ADDRESS] в одному із приміщень площею 18 кв.м., спостерігаються на стіні, суміжної з кв. 4 мокрі плями приблизно загальною площею 3 кв.м. Причиною залиття, що трапилось в квартирі [ADDRESS] . Як зазначає позивач, відповідно до висновку будівельно-технічного експертного дослідження № 40/2023 від 11.11.2023 р., причиною залиття квартири [ADDRESS] є відсутність герметизації оздоблюваного шару санвузла, де розташований душовий трап у суміжній квартирі [ADDRESS] , розмір матеріальної шкоди складає 39 397,12 грн. Відповідно до рахунку № 35 від 25.10.2023 р. [PERSON] мала сплатити за проведення будівельно-технічного дослідження згідно заяви від 25.10.2023 р. - 4 000,00 грн. (Факт сплати підтверджується квитанцією № Р24А1903472272D6432 від 03.11.2023 р.) Так внаслідок дій відповідача позивачам було завдано майнової шкоди, яка складається з вартості проведення будівельно-технічного дослідження та фактичної матеріальної шкоди, завданої залиттям квартири [ADDRESS] , тому всього вона становить - 43397,12 грн. (39 397,12 грн. + 4 000,00 грн.). Таким чином сума майнової шкоди, завданої позивачам, внаслідок залиття через відсутність герметизації оздоблюваного шару санвузла, де розташований душовий трап у суміжній квартирі [ADDRESS] , розмір матеріальної шкоди складає 43397,12 грн. Отже, позивачі звернулися до Приморського районного суду м. Одеси за захистом своїх порушених цивільних прав. Ухвалою суду від 26 грудня 2023 року провадження по справі відкрито у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін з призначенням судового засідання на 07 лютого 2024 року. Судове засідання, призначене на 07 лютого 2024 року, перенесено у зв`язку з перебуванням судді на лікарняному. В судовому засіданні 20 березня 2024 року відповідач просила про відкладення судового засідання на іншу дату. Від представника позивача на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача. Судове засідання перенесено на 08 квітня 2024 року. В судове засідання 08 квітня 2024 року з`явилися представник позивача та відповідач. Клопотання позивача про залучення третьої особи залишено без розгляду. Судовий розгляд перенесено на 23 травня 2024 року. В судовому засіданні 23 травня 2024 року на питання щодо мирного врегулювання питання відповідач зазначив, що не може домовитися з позивачем, а позивач підтвердив, що мирного врегулювання немає. Оголошено перерву до 10 червня 2024 року. В судове засідання 10 червня 2024 року з`явився представник позивача, інші учасники в судове засідання не з`явилися. Судовий розгляд перенесено на 22 липня 2024 року. В судове засідання 22 липня 2024 року з`явився представник позивача, інші учасники в судове засідання не з`явилися. Судовий розгляд перенесено на 10 жовтня 2024 року. В судовому засіданні 10 жовтня 2024 року були присутні позивач та його представник, позовні вимоги підтримали. Відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог. Суд, вивчивши та дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Суд ухвалою від 26 грудня 2023 року відкрив провадження по справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Судом встановлено, що 11.10.2023 року в будинку [ADDRESS] трапилось залиття згідно Акту про залиття, що трапилось на системі холодного водопостачання від 11.10.2023 року затвердженого комісією «КК «Порто-Франко». Квартира [ADDRESS] належить [PERSON] та [PERSON] в рівних частках на праві спільної часткової власності (належить 591/1000 приміщення квартири спільного заселення), що підтверджується свідоцтвом про право власності Департаменту міського господарства Одеської міської ради від 28.08.2018 року. Квартира [ADDRESS] обслуговується Товариством з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Порто-Франко» (далі ТОВ «КК «Порто-Франко»). [PERSON] , на ім`я керівника цього підприємства було подано звернення про невідкладне направлення комісії повноважних представників ТОВ «КК «Порто-Франко», для проведення обстеження та складання акту щодо встановлення причин замокання стіни у квартирі [ADDRESS] . За результатами звернення [PERSON] , 11.10.2023 року у складі комісії Керуючої компанії «Портно-Франко», де зазначені наступні особи: старший майстер ТОВ «КК «Порто-Франко» Андрій Рудик, майстер ТОВ «КК «Порто-Франко» Сербіна Юлія, майстер ТОВ «КК «Порто-Франко» Близнак Оксана, власником квартири [ADDRESS] було складено акт про залиття, що трапилась на системі холодного водопостачання та встановлено, що причиною залиття, що трапилось в квартирі [ADDRESS] , внаслідок чого в процесі візуального обстеження було встановлено, що у квартирі [ADDRESS] в одному із приміщень площею 18 кв.м., спостерігаються на стіні, суміжної з кв. 4 мокрі плями приблизно загальною площею 3 кв.м. 17.10.2023 заявниці було надіслано лист від ТОВ «КК «Порто-Франко» щодо розгляду її звернення та проведення комісійного обстеження квартири [ADDRESS] на предмет залиття та санвузла у суміжній квартирі [ADDRESS] , за результатами якого складено відповідний акт, який ТОВ «КК «Порто-Франко» було додано до відповіді на звернення. 25 жовтня 2023 року, адвокат Врона А.В., який діє в інтересах [PERSON] , як власниці квартири [ADDRESS] , з метою визначення розміру матеріального збитку, що виник внаслідок залиття [ADDRESS] , звернувся до судового експерта [PERSON] (фізична особа-підприємець [PERSON] - державна реєстрація №25560000000132009 від 23.03.2017 року), що діє на підставі свідоцтва №1351 від 29.05.2009 року про присвоєння кваліфікації судового експерта, виданого на підставі рішення Центрально-експертної кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України та уклав договір № 31-23 про надання послуг задля проведення будівельно-технічної експертизи. Згідно Висновку експерта № 40/2023 будівельно-технічного експертного дослідження, складеного 11 листопада 2023 року, встановлено, що причиною залиття є відсутність герметизації оздоблюваного шару санвузла, де розташований душовий трап у суміжній квартирі [ADDRESS] , розмір матеріальної шкоди складає 39 397,12 грн. Також, у відповідності до акту прийому-передачі виконаних робіт №026-23, виконаних суб`єктом підприємницької діяльності, в особі ФОП [PERSON] від 11.11.2023 року, встановлено, що станом на 11.11.2023 року фактично виконані роботи згідно Договору № 31-23 від 25.10.2023, а саме: надання послуг з проведення будівельно-технічного експертного дослідження зі складанням Висновку експерта №40/2023 від 11.11.2023 року. У результаті проведеного дослідження судовий експерт дійшов висновку, що причиною залиття є відсутність герметизації оздоблюваного шару санвузла, де розташований душовий трап у суміжній квартирі [ADDRESS] . Вартість матеріального збитку, що виник внаслідок залиття квартири [ADDRESS] , згідно до висновку експерта будівельно-технічної експертизи № 40/2023 складає 39 397,12 грн. Таким чином, сума майнової шкоди, завданої позивачу, внаслідок залиття квартири [ADDRESS] , складає: 39 397,12 + 4 000 = 43397,12 грн. (сорок три тисячі триста дев`яносто сім гривень дванадцять копійок). Статтями 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як роз`яснено у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Отже, системний аналіз норм чинного законодавства щодо відшкодування шкоди свідчить про те, що предметом доказування у справі про відшкодування шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, є обставини щодо факту залиття квартири, особи-завдавача шкоди, причинного зв`язку між діями завдавача та наслідками у виді шкоди, вини завдавача шкоди у завданні збитків, розміру збитків, заподіяних внаслідок залиття квартири. Відповідно до п. 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, у разі аварії і залиття квартир складається відповідний акт. Додатком 4 до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій встановлено форму згаданого акта. Тобто факт залиття квартири та його наслідків фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди обслуговує внутрішньобудинкові системи опалення, водопостачання та водовідведення, представника (власника) будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб як від потерпілої, так і від винної сторін є обов`язковою. В акті повинно бути відображено: дата складання акта; прізвища, ініціали та займані посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника, наймача, орендаря, квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; прізвище, ім`я, по батькові власника, наймача, орендаря квартири, з вини якого сталося залиття; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода, обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість; висновок комісії щодо встановлення вини особи, яка вчинила залиття. Акт обов`язково має бути підписаний всіма членами комісії. Відмова від підпису складеного акта присутніми особами від потерпілої сторони та з боку винної не впливає на його чинність: у такому випадку в акті має бути зазначено що згадані особи (прізвище ім`я по батькові) підписувати складений акт відмовилися з тих чи інших причин. Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій визначено, що з актом про залиття повинні бути ознайомлені мешканці відповідних квартир шляхом його підписання, що дає змогу майбутньому відповідачу включити до акту свої пояснення. Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій визначено, що в актах повинна бути вказана чітка причина залиття, як того вимагає Додаток 4 до п. 2.3.6 зазначених Правил: «чітко зазначити причини, а саме несанкціоноване втручання мешканців кв. №___ у роботу системи (заміна радіаторів, трубопроводів, вентилів, рушникосушарок тощо), незадовільне технічне обслуговування систем, передчасний вихід з ладу радіаторів опалення, трубопроводів, вентилів, гнучких підводок та ін.». На думку суду, всі ключові вимоги до такого акту - дотримано: вказані дата складання акту 11 жовтня 2023 року, склад комісії, яка складала акт : старший майстер ТОВ «КК «Порто-Франко» Андрій Рудик, майстер ТОВ «КК «Порто-Франко» Сербіна Юлія, майстер ТОВ «КК «Порто-Франко» Близнак Оксана, власником квартири [ADDRESS] , об`єкт обстеження - належна позивачам квартира - [ADDRESS] , виявлені мокрі плями приблизно загальною площею 3 кв.м., а також причини залиття - відсутність герметизації оздоблюваного шару санвузла, де розташований душовий трап, у кв. [ADDRESS] . Тому, дослідивши акт обстеження, який міститься у цій справі як письмовий доказ, суд вважає, що він не містить порушень вимог, визначених Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, які б могли свідчить про його неправомірність або нечинність та підтверджує вину [PERSON] у заподіянні шкоди. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно зі ст. 12, 81 ЦПК України, - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно вимог ст. 4 ЦПК України, - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Стаття 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Ст. 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України, - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. 57-60 ЦПК України. Згідно ч. 3 ст. 386 ЦК України встановлено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Згідно з частинами першою, другою статті 1166 ЦК України, - майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. У відповідності до ст. 151 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати і порядку придомову територію. Безгосподарне утримання громадянином належного йому будинку (квартири) тягне за собою наслідки, передбачені Цивільним кодексом України. Статтею 322 ЦК України встановлено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 3ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Згідно з частиною першою та пунктом 1 частини другої статті 22 ЦК особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду розглянув справу№ 761/12945/19та встановив, що цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Судді Верховного Суду зазначили, що у частинах першій, другій статті 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України з відшкодування шкоди, то саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди. Позивачка довела належними та допустимими доказами факт залиття її квартири внаслідок неправомірних дій відповідача, розмір завданих збитків, тоді як відповідачі не спростували своєї вини у залитті квартири позивачки. Факт завдання позивачам майнової шкоди, внаслідок залиття квартири [ADDRESS] , наявність причинного зв`язку між заподіяною шкодою, вина Відповідача підтверджується Актом про залиття, що трапилось на системі холодного водопостачання від 11.10.2023 року, затвердженого комісією КК «Порто-Франко» та висновком будівельно-технічного експертного дослідження № 40/2023 від 11.11.2023 р. Таким чином, встановивши, що позивачі довели розмір завданої шкоди, протиправність дій відповідачів, причинний зв`язок між ними, що призвело до залиття квартири позивачки, суд дійшов до висновків, що завдана позивачці шкода підлягає відшкодуванню відповідачем. Відповідачі не спростували належними та допустимими доказами своєї вини у залитті квартири позивачки. Таким чином факт залиття та завдання матеріальної шкоди позивачами доведений та відповідачем не спростований, а тому підлягає стягненню з [PERSON] . Оскільки наявність завданої шкоди з вини відповідача [PERSON] у завданні збитків позивачам та їх розміру не спростовані, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог відповідно до ст. 1166 ЦК України та можливість стягнення матеріальної шкоди на користь позивачів у сумі 43397,12 грн. Враховуючи викладене, позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] є обґрунтованими, доведеними позивачем в процесі розгляду справи, обраний позивачем спосіб захисту порушеного права є ефективними, реальним, таким, що відповідає його змісту та системі права, забезпечує повне поновлення права позивача при зверненні за судовим захистом, з огляду на, що позов [PERSON] та [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі\~викладеного і\~

Outcome: approved