Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-23 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - Позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі - Відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи свій позов наступним. Щодо кредитного договору № 507973558. 29.06.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (далі - Первісний кредитор, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога») та Відповідачем було укладено кредитний договір № 507973558. 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» (далі - ТОВ «Таліон Плюс») укладено договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до якого, Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату, на умовах, визначених цим договором. 31.12.2020 Додатковою угодою № 26 до зазначеного Договору факторингу викладено текст Договору у новій редакції. 20.10.2022 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ЄАПБ») укладено Договір факторингу № 20102022, у відповідності до умов якого, ТОВ «Таліон Плюс» передає (відступає) за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрах прав вимоги. Відповідно до Реєстру прав вимоги № 2 від 06.03.2023 до Договору факторингу № 20102022 від 20.10.2022, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права вимоги до Відповідача в сумі 76 412,26 грн., з яких: 21 999,64 грн. - сума заборгованості по основному боргу та 54 412,62 - сума заборгованості по відсоткам. Позивач стверджує, що Відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому Кредит в строки, передбачені Кредитним договором. Таким чином, Відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 507973558 в розмірі 76 412,26 грн., з яких: 21 999,64 грн. - сума заборгованості по основному боргу та 54 412,62 грн. - сума заборгованості по відсоткам. Щодо кредитного договору № 2184695. 27.07.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» (далі - ТОВ «Лінеура Україна») та Відповідачем було укладено кредитний договір № 2184695. 27.06.2022 ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» уклали договір факторингу № 27062022, у відповідності до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» передає (відступає) за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Лінеура Україна» Права вимоги до боржників вказані у Реєстрах права вимоги. Відповідно до Реєстру боржників від 27.06.2022 до Договору факторингу № 27062022 від 27.06.2022, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 13 120, 00 грн., з яких: 4 000,00 грн. - сума основного боргу, 9 120,00 грн. - сума заборгованості за процентами. Позивач стверджує, що Відповідач не виконав свого зобов`язання та після відступлення Позивачу Права грошової вимоги до Відповідача, останній не здійснив жодного платежу на погашення існуючої заборгованості на рахунки Позивача, ні на рахунки попереднього кредитора. Таким чином, Відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 2184695 в розмірі 13 120,00 грн., з яких: 4 000,00 грн. - сума заборгованості по основному боргу та 9 120,00 - сума заборгованості за процентами. Щодо кредитного договору № 3410314572/714977. 06.08.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитна установа «Європейська кредитна група» (далі - ТОВ «КУ «Європейська кредитна група») та Відповідачем було укладено Кредитний договір № 3410314572/714977. 19.04.2022 ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» уклали договір факторингу № 19042022-Є, у відповідності до умов якого ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» передає (відступає) за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» Права вимоги до боржників вказані у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 19.04.2022 до Договору факторингу № 19042022-Є від 19.04.2022, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 12 000, 00 грн., з яких: 3 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 9 000,00 грн. - сума заборгованості за відсотками, 0,00 грн. - сума заборгованості за пенею. Позивач стверджує, що Відповідач не виконав свого зобов`язання та після відступлення Позивачу Права грошової вимоги до Відповідача, останній не здійснив жодного платежу на погашення існуючої заборгованості на рахунки Позивача, ні на рахунки попереднього кредитора. Таким чином, Відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 3410314572/714977 у розмірі 12 000, 00 грн., з яких: 3 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 9 000,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. Щодо кредитного договору № 07296-08/2021. 12.08.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю « Фінансова компанія «Інвеструм» (далі - ТОВ «ФК «Інвеструм») та Відповідачем було укладено Кредитний договір № 07296-08/2021. 18.02.2022 ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» уклали договір факторингу № 18022022, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Інвеструм» передає (відступає) за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «Інвеструм» Права вимоги до боржників вказані у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу № 18022022 від 18.02.2022, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 9 480, 00 грн., з яких: 3 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 6 480,00 грн. - сума заборгованості за відсотками, 0,00 грн. - сума заборгованості за пенею. Позивач стверджує, що Відповідач не виконав свого зобов`язання та після відступлення Позивачу Права грошової вимоги до Відповідача, останній не здійснив жодного платежу на погашення існуючої заборгованості на рахунки Позивача, ні на рахунки попереднього кредитора. Таким чином, Відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 07296-08/2021 у розмірі 9 480, 00 грн., з яких: 3 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 6 480,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. Щодо кредитного договору № 3410314572/457280. 11.08.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Гоуфінгоу» (далі - ТОВ «Гоуфінгоу») та Відповідачем було укладено Кредитний договір № 3410314572/457280. 19.04.2022 ТОВ «Гоуфінгоу» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» уклали договір факторингу № 19042022-Г, у відповідності до умов якого ТОВ «Гоуфінгоу» передає (відступає) за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Гоуфінгоу» Права вимоги до боржників вказані у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 19.04.2022 до Договору факторингу № 19042022-Г від 19.04.2022, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 9 600, 00 грн., з яких: 2 400,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 7 200,00 грн. - сума заборгованості за відсотками, 0,00 грн. - сума заборгованості за пенею. Позивач стверджує, що відповідач не виконав свого зобов`язання та після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу на погашення існуючої заборгованості на рахунки позивача, ні на рахунки попереднього кредитора. Таким чином, відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 3410314572/457280 у розмірі 9 600, 00 грн., з яких: 2 400,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 7 200,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача на свою на користь суму заборгованості за Кредитним договором № 507973558 в розмірі 76 412,26 грн., з яких: 21 999,64 грн. - сума заборгованості по основному боргу та 54 412,62 грн. - сума заборгованості по відсоткам; за Кредитним договором № 2184695 в розмірі 13 120,00 грн., з яких: 4 000,00 грн. - сума заборгованості по основному боргу та 9 120,00 - сума заборгованості за процентами; за Кредитним договором № 3410314572/714977 у розмірі 12 000, 00 грн., з яких: 3 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 9 000,00 грн. - сума заборгованості за відсотками; за Кредитним договором № 07296-08/2021 у розмірі 9 480, 00 грн., з яких: 3 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 6 480,00 грн. - сума заборгованості за відсотками; за Кредитним договором № 3410314572/457280 у розмірі 9 600, 00 грн., з яких: 2 400,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 7 200,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. Всього стягнути заборгованості за договорами у загальному розмірі: 120 612,26 грн. та понесені судові витрати. Рух справи та позиції сторін: 25.10.2023 позов надійшов до суду. 12.02.2024 заочним рішенням суду позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» - задоволено, ухвалено стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості за кредитними договорами: № 507973558 від 29.06.2021 у розмірі 76 412,26 грн. (з яких: 21 999,64 грн. - сума заборгованості по основному боргу та 54 412,62 грн. - сума заборгованості за відсотками); № 2184695 від 27.07.2021 у розмірі 13 120,00 грн. (з яких: 4 000,00 грн. - сума заборгованості по основному боргу та 9 120,00 - сума заборгованості за відсотками); № 3410314572/714977 від 06.08.2021 у розмірі 12 000, 00 грн. (з яких: 3 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 9 000,00 грн. - сума заборгованості за відсотками); № 07296-08/2021 від 12.08.2021 у розмірі 9 480, 00 грн. (з яких: 3 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 6 480,00 грн. - сума заборгованості за відсотками); № 3410314572/457280 від 11.08.2021 у розмірі 9 600, 00 грн. (з яких: 2 400,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 7 200,00 грн. - сума заборгованості за відсотками) та судовий збір у розмірі 2684,00 грн. та судові витрати. 10.05.2024 до суду, від представника відповідача [PERSON] , адвоката Шурубора В.І., надійшла заява про поновлення строків для подання заяви про перегляд та скасування заочного рішення Іванківського районного суду Київської області від 12.02.2024 у справі № 366/3200/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. 12.06.2024 ухвалою суду заяву представника відповідача [PERSON] , адвоката Шурубора В.І., про перегляд зазначеного заочного рішення Іванківського районного суду Київської області від 12.02.2024, задоволено, заочне рішення Іванківського районного суду Київської області від 12.02.2024 скасовано, справу призначено до судового розгляду в порядку загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено на 14.08.2024. 11.07.2024 року від представника відповідача [PERSON] адвоката Шурубора В.І. надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник зазначив, що позов ТОВ «ФК «ЄАзПБ» є необґрунтованим. Так, представник відповідача, з посиланням на практику Верховного Суду стосовно необхідності дослідження саме первинних документів в справах щодо стягнення кредитної заборгованості, зазначає, що для доведення існування ймовірної заборгованості та встановлення розміру даної ймовірної заборгованості відповідача перед Первісним кредитором та Позикодавцем (а отже, і перед позивачем), позивач зобов`язаний був надати банківські виписки, платіжні доручення, меморіальні ордери та/або інші первинні бухгалтерські документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Проте, жоден з первинних бухгалтерських документів, що підтверджував би факт перерахування кредитних коштів (коштів у позику) Первісним кредитором та Позикодавцем на рахунок Відповідача, позивачем наданий не був. Докази надані позивачем не є бухгалтерськими документами, а отже не можуть бути належними та допустимими доказами існування заборгованості чи встановлення її розміру. Також, представник відповідача вказує про те, що нарахування та стягнення процентів за користування кредитами наданими відповідачу поза визначеними строками та безпідставне нарахування відсотків за його користування, суперечить вимогам ЦК України, висновкам Верховного Суду, а також статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів». Враховуючи, що вимоги позивача не підтверджені жодним доказом, як це передбачено чинним цивільним процесуальним законодавством, фактичні обставини, на яких ґрунтує свою позовну заяву позивач, є недоведеними, більше того, недостовірними, представник відповідача просив відмовити у задоволені позову та стягнути з позивача на користь відповідача витрати на правничу допомогу у розмірі 7 000, 00 грн. 25.07.2024 на адресу суду від представника позивача, ТОВ «ФК «ЄАзПБ», Летун Т.В. надійшла відповідь на відзив, в якому остання посилається на обґрунтованість позову, а тому просить суд задовольнити вимоги позивача в повному обсязі та клопотання про витребування доказів від Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», а саме: - інформацію чи було емітовано на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) платіжну картку № [NUMBER] ; - виписку з карткового рахунку про рух грошових коштів відкритого до платіжної картки № [NUMBER] , що належить [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) за період з 29.06.2021 по 15.08.2021 з відображенням часу зарахування коштів; - інформацію щодо номеру телефону, на який відправляється інформація про підтвердження здійснення операцій (фінансовий номер телефону) за платіжною карткою № № [NUMBER] за період з 29.06.2021 по 15.08.2021; - інформацію чи знаходився номер телефону [NUMBER] в анкетних даних [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ). 14.08.2024 ухвалою суду клопотання представника позивача про витребування доказів задоволено, витребувано докази, зазначені у клопотанні, закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу за позовом ТОВ «ФК «ЄАзПБ» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором до розгляду по суті на 25.09.2024. У зв`язку з неявкою сторін, судове засідання відкладено на 24.10.2024. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у відповіді на відзив зазначили про розгляд даної справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач та представник відповідача, адвокат Шурубор В.І.. в судове засідання не з`явилися. Про місце, дату та час розгляду даної справи повідомлені належним чином. Представник відповідача у відзиві на позовну заяву просив суд проводити розгляд даної справи у відсутність відповідача та його представника. Враховуючи те, що сторони в судове засідання не з`явилися, представниками подано до суду клопотання про розгляд справи без участі сторін та їх представників, суд вирішує справу за наявними матеріалами, які містяться у справі. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється, оскільки сторони в судове засідання не з`явилися. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Встановлені фактичні обставини справи: Щодо кредитного договору № 507973558. Судом встановлено, що 29.06.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (далі - Первісний кредитор, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога») та Відповідачем було укладено договір кредитної лінії № 507973558, відповідно до п. 1.1. якого, Кредитодавець зобов`язується надати Позичальникові кредит у вигляді Кредитної лінії, в розмірі Кредитного ліміту на суму 22 000 грн. 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування Кредитом, відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «Смарт» Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога». Згідно з п.1.3 даного Договору, Кредитодавець надає перший Транш за Договором в сумі 3000 грн. 00 коп. одразу після укладення Договору. Пунктом 1.5 Договору передбачено, що загальна сума кредиту за цим Договором складається з сум кредиту (траншів) отриманих протягом строку дії Договору. Відповідно до п. 1.7 Договору кредитна лінія надається строком на 30 днів від дати отримання Кредиту позичальником. У випадку надання першого Траншу не в день укладеного Договору, строк дії Кредитної лінії автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення Договору по відношенню до дати надання першого траншу за Договором. Відповідно до п.1.9, 1.9.1 Договору за користування Кредитом Позичальник зобов`язаний сплачувати Кредитодавцю проценти за користування Кредитом, які нараховуються в наступному порядку: виключно на період строку, визначеного в п.1.7 Договору нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється щоденно за Дисконтною процентною ставкою в розмірі 87,60 процентів річних, що становить 0,24 процентів від суми Кредиту за кожний день користування ним. Згідно з п. 1.9.2 за умови продовження строку Дисконтного періоду, на умовах п.1.8 Договору, з наступного дня після закінчення вказаного в п.1.7 Договору строку, нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється за індивідуальною процентною ставкою в розмірі 573,85 процентів річних, що становить 1,57 процентів в день від суми Кредиту за кожний день користування ним. Кредитодавець, за своїм вибором, може надавати Позичальнику знижки на розмір Індивідуальної процентної ставки, про що останній інформується в Особистому кабінеті. Орієнтовна загальна вартість Кредиту для суми Кредиту за першим Траншем, що вказана в п.1.3 Договору, за умови застосування до відносин між Сторонами правил нарахування процентів за Дисконтною процентною ставкою, складає 3 216 грн. 00 коп. та включає в себе загальні витрати за Кредитом у вигляді процентів за користування кредитом у розмірі 216 грн. 00 коп. та суму Кредиту у розмірі 3000 грн. 00 коп. Орієнтовна загальна процентна ставка розрахована згідно методики Національного банку України, складає 133,01% річних, при цьому загальна вартість першого Траншу за кредитом у процентному вираженні за строк Дисконтного періоду складає 107,20 % від суми першого Траншу (п.1.14.1 Договору). Відповідно до пункту 4.4 Договору, сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між Позичальником і Кедитодавцем в якості підпису Позичальника буде використовуватись електронний підпис одноразовим ідентифікатором, відповідно до Правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис. Пунктом 4.15 Договору визначено, що цей договір є електронним документом, створеним і збереженим в Інформаційно-телекомунікаційній системі Кредитодавця та перетвореним електронними засобами у візуальну форму. Як убачається із Договору, він підписаний сторонами шляхом вчинення електронного підпису з одноразовим ідентифікатором, що підтверджується розділом 5 Договору «Реквізити сторін» /а.с.10-13/. 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» (далі - ТОВ «Таліон Плюс») укладено договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до якого, Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату, на умовах, визначених цим договором. 31.12.2020 Додатковою угодою № 26 до зазначеного Договору факторингу викладено текст Договору у новій редакції. 20.10.2022 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ЄАПБ») укладено Договір факторингу № 20102022, у відповідності до умов якого, ТОВ «Таліон Плюс» передає (відступає) за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрах прав вимоги /а.с.14-16/. Відповідно до Витягу з Реєстру прав вимоги № 2 від 06.03.2023 до Договору факторингу № 20102022 від 20.10.2022, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права вимоги до Відповідача в сумі 76 412,26 грн., з яких: 21 999,64 грн. - сума заборгованості по основному боргу та 54 412,62 - сума заборгованості по відсоткам /а.с.19/. Щодо кредитного договору № 2184695. 27.07.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» (далі - ТОВ «Лінеура Україна») та Відповідачем було укладено договір № 2184695 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, відповідно до умов якого укладення цього Договору здійснюється сторонами за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи Товариства, доступ до якої забезпечується Клієнту через веб-сайт або мобільний додаток. Електронна ідентифікація Клієнта здійснюється при вході Клієнта в Особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки Товариством правильності введення коду, направленого Товариством на номер мобільного телефону Клієнта вказаний при вході, та/або перевірки правильності введення Пароля входу до особистого кабінету (п.1.1. Договору). Товариство зобов`язується надати Клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати обв`язки, передбачені Договором. Тип кредиту - кредит. Сума кредиту (загальний розмір) складає: 4000,00 грн. Строк кредиту 30 днів. Терміни повернення кредиту та сплати процентів визначені Графіком платежів, який є додатком до Договору. Тип процентної ставки - фіксована. Стандартна процента ставка становить 1,90 % в день, знижена процента ставка становить 0,57% в день. Орієнтовна реальна процента ставка на дату укладення Договору складає: за стандартною ставкою за весь строк кредиту 24079,41% річних, за зниженою ставкою 582,51%. Орієнтована загальна вартість кредиту на дату укладення Договору складає за стандартною ставкою 6280,00 грн., за зниженою ставко. 4684,00 грн. (пункти 1.2.-1.6. Договору). Пунктом 2.1 Договору визначено, що Кредит надається Товариством у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] або іншої платіжної картки Клієнта, реквізити якої надані Клієнтом Товариству з метою отримання кредиту. Відповідно до пункту 3.1 Договору нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за Кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту (включаючи періоди пролонгації), виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод факт/факт. Сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно з Графіком платежів (п.5.1. Договору). Відповідно до п.5.6. Договору сума заборгованості постійно оновлюється Товариством в режимі реального часу в особистому кабінеті Клієнта. Договір та Додаток №1 до Договору, в якому наведено Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для клієнта (споживача) та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, підписано Відповідачем електронним підписом, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора М457 /а.с.25-31/. 27.06.2022 ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ») уклали договір факторингу № 27062022, у відповідності до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» (Клієнт) передає (відступає) за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» (Фактор) приймає належні ТОВ «Лінеура Україна» Права вимоги до боржників вказані у Реєстрах права вимоги. Перехід від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно Додатку №2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників - підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору /а.с.35-36/. В цей же день, 27.06.2022, між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було підписано та скріплено печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу № 27062022 від 27.06.2022 /а.с.37/. Відповідно до Витягу з Реєстру боржників від 27.06.2022 до Договору факторингу № 27062022 від 27.06.2022, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 13 120, 00 грн., з яких: 4 000,00 грн. - сума основного боргу, 9 120,00 грн. - сума заборгованості за процентами /а.с.38/. Щодо кредитного договору № 3410314572/714977. 06.08.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитна установа «Європейська кредитна група» (далі - ТОВ «КУ «Європейська кредитна група») та Відповідачем було укладено договір про надання фінансового кредиту № 3410314572/714977, який підписано Відповідачем електронним підписом, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора R53741 відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». За умовами Кредитного договору Товариство надало Відповідачу кредит у розмірі 3000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а Відповідач зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 2,5% в день (912,50% річних), тип процентної ставки фіксована, кредит надано строком на 30 днів, тобто до 04.09.2021. Кредит надано в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної Клієнтом. Невід`ємною частиною цього договору є Публічна пропозиція (оферта) Товариства на укладення договору про надання фінансового кредиту за допомогою електронних засобів, яка розміщена на сайтах Товариства - http//eurogroshi.com.ua/ (пункти 1.1. - 1.6. Договору). Сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватиметься згідно з Графіком розрахунків, який є невід`ємною частиною цього Договору (п. 2.1. Договору). Обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим Договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту та першого дня надання кредиту Клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок вказаний Клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок Товариства) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом (п.2.5. Договору). Підписанням Договору Клієнт дав свою згоду на те, щоб Графік розрахунків розміщувався в електронному вигляді в Особистому кабінеті Клієнта, зареєстрованому на веб-сайті Товариства http//eurogroshi.com.ua/ та підтвердив, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту Товариства (пункти 6.4, 6.8 Договору) /а.с.45-47/. 19.04.2022 ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ»)» уклали договір факторингу № 19042022-Є, у відповідності до умов якого ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» (Клієнт) відступає за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» (Фактор) приймає належні ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» Права вимоги до боржників вказані у Реєстрі боржників. Перехід від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно Додатку №2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників - підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору /а.с.48-50/. В цей же день, 19.04.2022, між ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було підписано та скріплено печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу № 19042022-Є від 19.04.2022 /а.с.51/. Відповідно до Витягу з Реєстру боржників від 19.04.2022 до Договору факторингу № 19042022-Є від 19.04.2022, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 12 000, 00 грн., з яких: 3 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 9 000,00 грн. - сума заборгованості за відсотками, 0,00 грн. - сума заборгованості за пенею за кредитним договором № 3410314572/714977 /а.с.52/. Щодо кредитного договору № 07296-08/2021. 12.08.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» (далі - ТОВ «ФК «Інвеструм») та Відповідачем було укладено договір про надання фінансового кредиту № 07296-08/2021, який підписано Відповідачем електронним підписом, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора W90192 відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». За умовами Кредитного договору Товариство надало Відповідачу кредит у розмірі 3000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а Відповідач зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 1,80% на добу (657,0% річних), тип процентної ставки фіксована, кредит надано строком на 30 днів, тобто до 09.09.2021. Кредит надано в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної відповідачем. Невід`ємною частиною цього договору є Правила надання коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, які розміщені на сайтах Товариства - http//zecredit.com.ua (пункти 1.1. - 1.7. Договору). Обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим Договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту та першого дня надання кредиту Клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок вказаний Клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок Товариства) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом (п.2.5. Договору). Підписанням цього Договору Клієнт підтвердив, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту Товариства (п.6.8 Договору) /а.с.58-60/. 18.02.2022 ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ»)» уклали договір факторингу № 18022022, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Інвеструм» (Клієнт) відступає за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» (Фактор) приймає належні ТОВ «ФК «Інвеструм» Права вимоги до боржників вказані у Реєстрі боржників. Перехід від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно Додатку №2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників - підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору /а.с.61-63/. В цей же день, 18.02.2022, між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було підписано та скріплено печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу № 18022022 від 18.02.2022 /а.с.65/. Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 18022022 від 18.02.2022, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 9 480, 00 грн., з яких: 3 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 6 480,00 грн. - сума заборгованості за відсотками, 0,00 грн. - сума заборгованості за пенею за кредитним договором № 07296-08/2021 /а.с.64/. Щодо кредитного договору № 3410314572/457280. 11.08.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Гоуфінгоу» (далі - ТОВ «Гоуфінгоу») та Відповідачем було укладено договір про надання фінансового кредиту № 3410314572/457280, який підписано електронним підписом Позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора R51690, який був надісланий на номер мобільного телефону Відповідача, про що свідчить п.7 Кредитного договору, адреса, реквізити та підпис сторін. Відповідно до п. 1.1. Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в розмір 2400,00 грн. на умовах строковості, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором. Кредит надається строком на 30 днів, тобто до 09.09.2021. Строк дії Договору починається з моменту його укладення відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію» (п.1.2. Договору). За користування кредитом клієнт сплачує Товариству 912,5 % (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 2.5% (процентів) на добу. Тип процентної ставки фіксована (п.1.3 Договору). Кредит надається Клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної Клієнтом (п.1.4 Договору). Клієнт підтверджує, що усвідомлює, що на правовідносини за цим Договором не розповсюджується дія Закону України «Про споживче кредитування» (п. 1.6.). У разі, якщо клієнт не повернув кредит в строк, зазначений в п.1.2 цього Договору, проценти передбачені в п.1.3 цього Договору продовжують нараховуватись за кожен день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів, починаючи з першого дня прострочення (п. 4.3 Договору). Відповідно до п.6.1 Договір підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Підписанням цього Договору Клієнт дає свою згоду на те, щоб Графік розрахунків розміщувався в електронному вигляді в Особистому кабінеті Клієнта, зареєстрованому на веб-сторінці Товариства https:/www.gofingo.com.ua/ (п.6.4 Договору). Підписанням цього Договору Клієнт підтвердив, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту Товариства (п.6.8 Договору) /а.с.71-73/. 19.04.2022 ТОВ «Гоуфінгоу» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» уклали договір факторингу № 19042022-Г, у відповідності до умов якого ТОВ «Гоуфінгоу» (Клієнт) відступає за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» (Фактор) приймає належні ТОВ «Гоуфінгоу» Права вимоги до боржників вказані у Реєстрі боржників Перехід від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно Додатку №2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників - підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору /а.с.74-75/. В цей же день, 19.04.2022, між ТОВ «ФК «Гоуфінгоу» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було підписано та скріплено печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу № 19042022-Г від 19.04.2022 /а.с.76/. Відповідно до Витягу з Реєстру боржників від 19.04.2022 до Договору факторингу № 19042022-Г від 19.04.2022, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 9 600, 00 грн., з яких: 2 400,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 7 200,00 грн. - сума заборгованості за відсотками, 0,00 грн. - сума заборгованості за пенею за кредитним договору № 3410314572/457280 /а.с.77/. Норми права, застосовані судом. Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.ст. 628, 629 ЦК України). Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Відповідно до положень ч.ч. 1, 3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що відповідає письмовій формі правочину (ст.ст. 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 року в справі № 732/670/19, від 23.03.2020 року в справі № 404/502/18, від 07.10.2020 року в справі № 127/33824/19. Згідно з ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Частиною 1 ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Абзац 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3 ст. 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилами ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей вищевказаного договору, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного цифрового підпису позичальника лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Статтею 512 ЦК України визначені загальні підстави та порядок заміни кредитора у зобов`язанні, відповідно якої кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). Відповідно до статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). При цесії право вимоги може бути передано як за плату, так і безоплатно. За договором факторингу відступлення права вимоги може відбуватися виключно за плату. Ціна договору факторингу визначається розміром винагороди фактора за надання клієнтові відповідної послуги. Розмір винагороди фактора може встановлюватись по-різному, наприклад, у твердій сумі; у формі відсотків від вартості вимоги, що відступається; у вигляді різниці між номінальною вартістю вимоги, зазначеної у договорі, та її ринковою (дійсною) вартістю. Якщо право вимоги відступається «за номінальною вартістю» без стягнення фактором додаткової плати, то в цьому випадку відносини факторингу відсутні, а відносини сторін регулюються загальними положеннями про купівлю-продаж з урахуванням норм стосовно заміни кредитора у зобов`язанні (ч. 3 ст. 656 ЦК України). Договір факторингу спрямований на фінансування однією стороною другої сторони шляхом надання в її розпорядження певної суми грошових коштів. Вказана послуга за договором факторингу надається фактором клієнту за плату, розмір якої визначається договором. При цьому, сама грошова вимога, передана клієнтом фактору, не може розглядатись як плата за надану останнім фінансову послугу. Плата за договором факторингу може бути у формі різниці між реальною ціною вимоги і ціною, передбаченої в договорі, право вимоги за яким передається. Згідно з частиною першою статті 1084 ЦК України якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України). Оцінка суду аргументів сторін, доказів Вивчивши матеріали позовної заяви, відзив на позов, повно і всебічно оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). У частині другій статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). На підтвердження позовних вимог Позивачем надано копії кредитних договорів з додатками, договори факторингу, витяги з Реєстру боржників, а також розрахунки заборгованості за укладеними договорами. Проте, зазначені розрахунки заборгованості є внутрішніми документами фінансової установи та не містять відомостей, що дозволили б суду перевірити, чи передавалися в дійсності кошти позичальнику в кредит. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 13.05.2020 року, справа № 219/1704/17, провадження № 61-1211св19. Судом встановлено, що надані позивачем на підтвердження наявності в особи заборгованості за кредитним договором розрахунки заборгованості, містять лише відомості щодо загальних розмірів несплачених кредитів та відсотків, без зазначення детальних розрахунків, які б включали суми погашеного позичальником тіла кредиту та відсотків по кожному платіжному періоду. У справах про стягнення кредитних коштів на банк або іншу фінансову установу покладений обов`язок довести факт передачі коштів позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, в іншому випадку, без доведення цього факту, втрачається право банку на пред`явлення будь-якої вимоги. Доведення позивачем умов кредитування і наявності заборгованості є обов`язком позивача, виходячи з принципу змагальності сторін, закріпленого статтею 12 ЦПК України. Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 18 березня 2019 року у справі № 61-28582ск18. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з вказаними положеннями закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Разом з тим, відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналогічна за змістом норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин). Отже, виписка за картковим рахунком може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту, яка повинна досліджуватися судом у сукупності з іншими доказами. Такі висновки висловлені Верховним Судом у постановах від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18, від 25 травня 2021 року у справі № 554/4300/16-ц, від 26 травня 2021 року у справі № 204/2972/20, від 13 жовтня 2021 року у справі № 209/3046/20, від 26 жовтня 2022 року у справі № 333/5483/20 та інших. Встановивши, що позивачем до позовної заяви не надано жодних належних та допустимих доказів, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір (первинних документів), суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для задоволення позову про стягнення з відповідача боргу за спірними кредитними договорами. В оцінці поведінки та способу ведення справ Позивача, суд враховує те, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» є професійним учасником ринку надання фінансових послуг, у зв`язку з чим до нього висуваються певні вимоги щодо дотримання правил та процедур, які є традиційними в цій сфері, до обачності та розсудливості у веденні справ тощо. Відповідно, вимоги до рівня та розумності ведення справ фінансовою компанією є вищими, ніж до споживача - фізичної особи, яка зазвичай є слабшою стороною в цивільних відносинах з такою установою. З урахуванням наведеного всі сумніви та розумні припущення мають тлумачитися судом на користь такої слабшої сторони, яка не є фактично рівною у спірних правовідносинах. Щодо розрахунків заборгованості поданих разом із позовною заявою, суд вважає їх неналежними доказами сум заборгованості, оскільки з них не можливо встановити формування заборгованості та її складові, крім того, неможливо перевірити порядок нарахування відсотків, тобто чи нараховані вони в межах строків кредитування. Термін «користування чужими коштами» Велика Палата Верховного Суду розтлумачила в постанові від 10.04.2018 у справі № 910/10156/17 (пункти 34, 35, 37 відповідно). Термін «користування чужими коштами» може використовуватися у двох значеннях. Перше - це одержання боржником (як правило, за плату) можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу. Друге значення - прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх. Відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані законодавством. Зокрема, відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів установлюються договором; якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Такі ж правила щодо сплати процентів застосовуються до кредитних відносин у силу частини другої статті 1054 ЦК України та до відносин із комерційного кредиту - в силу частини другої статті 1057 цього Кодексу. Наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх, також врегульовані законодавством. У цьому разі відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Такі ж правові висновки міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16. За змістом ст. 1048 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Такі висновки викладені, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 04 липня 2018 року в справі № 310/11534/13-ц, в постанові Верховного Суду від 15 березня 2023 р по справі N 300/438/18. Так, у пункті 54 постанови від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України. Тобто, згідно з висновками Верховного Суду, припинення нарахування передбачених договором процентів можливо у двох випадках: закінчення строку кредитування, який визначений договором, та пред`явлення вимоги в порядку частини другої статті 1050 ЦК України. Як слідує із договору кредитної лінії від 29.06.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та Відповідачем було укладено кредитний договір №507973558, яким було передбачено надання кредиту кредитним лімітом на суму 22000 грн. 00 коп., перший транш 3000 грн. (п.1.3. Договору) строком на 30 днів, від дня отримання кредиту. Враховуючи вищевикладені умови кредитного договору та його строк, позивач мав право на стягнення процентів за користування кредитними коштами лише за 30 днів, тобто з 29.06.2021 по 28.07.2021. Разом з тим, судом встановлено, що строк, на який видавався кредит за кредитним договором № 507973558 від 29.06.2021 закінчився 28.07.2021, відповідно, кредитор не вправі нараховувати відсотки після спливу визначеного договором строку кредитування. Якщо розрахувати суму відсотків за користування кредитом, з врахуванням розміру можливих відсотків, зазначених у цьому кредитному договорі, то вона становить 21600 грн. (3000 грн. * 0,24% * 30 днів). Що стосується кредитного договору № 2184695 від 27.07.2021, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та Відповідачем, Товариство зобов`язується надати Клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати обв`язки, передбачені Договором. Тип кредиту - кредит. Сума кредиту (загальний розмір) складає: 4000,00 грн. Строк кредиту 30 днів. Виходячи з наведеного, судом встановлено, що строк, на який видавався кредит за кредитним договором № 2184695 від 27.07.2021 закінчився 25.08.2021, відповідно, кредитор не вправі нараховувати відсотки після спливу визначеного договором строку кредитування. Згідно п.1.4.1. договору стандартна процентна ставка становить 1,90% на день, знижена процентна ставка становить 0,57 % (п.1.4.2). Відповідно до п.1.5.1 Договору орієнтовна реальна річна процентна ставка (за стандартною ставкою) становить 24079,41%, орієнтовна загальна вартість кредиту за стандартною ставкою складає 6280,00 грн. (п.1.6.1 Договору). Крім того, відповідно до п.1.5.2 Договору орієнтовна процентна ставка, за зниженою ставкою становить 582,51%, орієнтовна загальна вартість кредиту за стандартною ставкою складає 4684,00 грн. (п.1.6.2 Договору). Отже, ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" мало право на стягнення процентів за користування кредитними коштами за 30 днів по 25.08.2021 року, що, виходячи із установлених у договорі процентних ставок, становить 1575 грн. Також, за умовами індивідуальної частини договору про надання фінансового кредиту №3410314572/714977 від 06.08.2021 року укладеного між Відповідачем та ТОВ Кредитна установа «Європейська кредитна група» Відповідачем було отримано фінансовий кредит у розмірі 3000 грн. на строк 30 днів (п.1.1., п.1.2 Договору). Виходячи з наведеного, судом встановлено, що строк, на який видавався кредит за кредитним договором №3410314572/714977 від 06.08.2021 закінчився 05.09.2021, відповідно, кредитор не вправі нараховувати відсотки після спливу визначеного договором строку кредитування. П.1.3.Договору передбачено, що за користування кредитом клієнт сплачує 912,5 % річних від суми кредиту в розрахунку 2,5 % на добу. Отже, виходячи із установлених у договорі процентних ставок (3,65 %, п.1.3 договору), сума процентів за користування кредитом становить 2281,25 грн. (3 000,00 грн. * 912,5 % : 360 днів * 30 днів). За умовами договору про надання фінансового кредиту №07296-08/2021 від 12.08.2021 року укладеного між Відповідачем та ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» Відповідачем було отримано фінансовий кредит у розмірі 3000 грн. на строк 30 днів (п.1.1., п.1.2 Договору). Виходячи з наведеного, строк, на який видавався кредит за кредитним договором №07296-08/2021 від 12.08.2021 закінчився 10.09.2021, відповідно, кредитор не вправі нараховувати відсотки після спливу визначеного договором строку кредитування. П.1.3.Договору передбачено, що за користування кредитом клієнт сплачує 657,30 % річних від суми кредиту в розрахунку 1,8 % на добу. Крім того, п.2.3. Договору передбачено, що у разі недотримання умов, встановлених п.1.4 цього договору та/або в разі пролонгації кредиту, нарахування процентів здійснюється на загальних умовах за стандартною процентною ставкою, з першого дня користування кредитними коштами відповідно до п.1.3. цього договору. Отже, виходячи із установлених у договорі процентних ставок, передбачених п.1.3 Договору, сума процентів за користування кредитом становить 1643,25 грн. (3 000,00 грн. * 657,30 % : 360 днів * 30 днів). За умовами індивідуальної частини договору про надання фінансового кредиту №3410314572/457280 укладеного між Відповідачем та ТОВ «ГОУФІНГОУ» 11.08.2021 року Відповідачем було отримано фінансовий кредит у розмірі 2400 грн. на строк 30 днів (п.1.1., п.1.2 Договору). Виходячи з наведеного, строк, на який видавався кредит за кредитним договором №3410314572/457280 від 11.08.2021 закінчився 09.09.2021, відповідно, кредитор не вправі нараховувати відсотки після спливу визначеного договором строку кредитування. П.1.3. Договору передбачено, що за користування кредитом клієнт сплачує Товариству 912,5 % (процентів) річних від суми кредиту, в розрахунку 2,5 % (процентів) на добу. Тип процентної ставки фіксована. Отже, виходячи із установлених у договорі процентних ставок, передбачених п.1.3 Договору, сума процентів за користування кредитом становить 1825 грн. (2400,00 грн. * 912,5 % : 360 днів * 30 днів). За таких обставин, нарахування та стягнення процентів за користування кредитами наданими Відповідачу поза визначеними строками та безпідставне нарахування відсотків за його користування, суперечить вимогам ЦК України, висновкам Верховного Суду, а також статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів». Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Судом встановлено, що право вимоги за кредитними договорами № 507973558 від 29.06.2021; № 2184695 від 27.07.2021; № 3410314572/714977 від 06.08.2021; № 07296-08/2021 від 12.08.2021; № 3410314572/457280 від 11.08.2021, укладеними між первісними кредиторами ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», ТОВ «Лінеура Україна», ТОВ «КУ «Європейська кредитна група», ТОВ «ФК «Інвеструм», ТОВ «Гоуфінгоу» та Відповідачем перейшло до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» на підставі Договорів факторингу № 20102022 від 20.10.2022, №27062022 від 27.06.2022, № 19042022-Є від 19.04.2022, № 18022022 від 18.02.2022, № 19042022-Г від 19.04.2022. Однак, доказів повідомлення відповідача про відступлення прав вимоги за договорами факторингу не надано. Окрім того, 27.06.2022 ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» уклали договір факторингу № 27062022. Відповідно до договору факторингу одинична ціна - ціна придбання Фактором у Клієнта права грошової вимоги однієї із заборгованостей по конкретному боржнику яка визначається у відсотковому співвідношенні від заборгованості боржника. Пунктом 1.1 договору факторингу № 27062022 визначено, що за цим договором фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб- боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних Реєстрах боржників, які формується згідно Додатку №1 та є невід`ємною частиною договору. Відповідно до п. 3.4 договору факторингу № 27062022 від 27.06.2022, фактор сплачує клієнту 100% Ціни Продажу, передбаченої п.3.3. цього Договору, протягом 5 (п`яти) робочих днів з моменту передачі по Акту прийому-передачі Реєстру Боржників, шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на рахунок Клієнта. Однак, судом встановлено, що у долученій до матеріалів справи копії зазначеного договору факторингу, п.3.3. відсутній, що унеможливлює визначити ціну продажу та ставить під сумнів перехід права вимоги за кредитним договором відповідача саме до позивача, а не іншої фінансової установи /а.с.35-36/. Окрім того, 19.04.2022 ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» уклали договір факторингу № 19042022-Є, у відповідності до умов якого ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» передає (відступає) за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» Права вимоги до боржників вказані у Реєстрі боржників. Відповідно до п. 3.4. вказаного договору факторингу фактор сплачує клієнту 100% Ціни Продажу, передбаченої п.3.3. цього Договору, протягом 7 (семи) робочих днів з моменту передачі по Акту прийому-передачі Реєстру Боржників, шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на рахунок Клієнта. Однак, п. 3.2. та 3.3. Порядку розрахунків договору факторингу не містить інформації загальної суми прав вимоги та ціни продажу за договором /а.с.48-50/. До договору факторингу долучено акт прийому-передачі Реєстру Боржників від 19.04.2022, проте, у акті не вказана загальна сума заборгованості. Аналогічний зміст щодо платності договору факторингу містить розділ 3 договору факторингу № 18022022 від 18.02.2022, укладений між ТОВ «ФК «ЄАзПБ» та ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ», згідно якого у договорі має бути вказана загальна сума прав вимоги, що відступаються за договором (п.3.2) та ціна продажу за договором (п.3.3). Проте вказані вище пункти не містять жодних сум /а.с.61-63/. До вказаного договору факторингу долучено акт прийому-передачі Реєстру Боржників від 18.02.2022, проте, у акті не вказана загальна сума заборгованості. Подібний зміст містять також п.п. 3.2, 3.3, 3.4 договору факторингу № 19042022-1 від 19.04.2022 року, який укладений між ТОВ «ФК «ЄАзПБ» та ТОВ «ГОУФІНГОУ». Моментом виконання Фактором грошового зобов`язання сторони визначають момент надходження Ціни продажу за цим договором на рахунок Клієнта, зазначений в пункті 3.4. цього Договору (п.3.6). Однак, у вказаних пунктах відсутня інформація загальної суми прав вимоги та ціни продажу за договором /а.с.74-75/. Отже, позивачем не надано доказів визначення одиничної ціни придбання фактором у Клієнта права грошової вимоги заборгованості [PERSON] , так як і не надано доказів сплати цієї ціни, що ставить під сумнів перехід права вимоги за кредитними договорами відповідача саме до позивача, а не до іншої фінансової установи. Таким чином, якщо предметом та метою укладеного договору є відступлення права вимоги, а інші суттєві умови договору притаманні як договором факторингу, то за відсутності доказів, що підтверджують надання новим кредитором фінансової послуги (надання грошових коштів за плату) попередньому кредитору, у суду немає підстав вважати такий договір договором факторингу. Правові висновки щодо кваліфікуючих ознак договору факторингу зроблені Великою Палатою Верховного Суду в постановах від 11.09.2018 у справі № 909/968/16, від 31.10.2018 у справі № 465/646/11, від 11.10.2019 у справі № 910/13731/17 та від 10.11.2020 у справі № 638/22396/14-ц. Так, пунктом 106 постанови Великої Палати Верховного Суду від 11.09.2018 у справі № 909/968/16 визначено, що договір факторингу є правочином, який характеризується тим, що: а) йому притаманний специфічний суб`єктний склад (клієнт - фізична чи юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності, фактор - банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати фінансові, в тому числі факторингові операції, та боржник - набувач послуг чи товарів за первинним договором); б) його предметом може бути лише право грошової вимоги (такої, строк платежу за якою настав, а також майбутньої грошової вимоги); в) метою укладення такого договору є отримання клієнтом фінансування (коштів) за рахунок відступлення права вимоги до боржника; г) за таким договором відступлення права вимоги може відбуватися виключно за плату; д) його ціна визначається розміром винагороди фактора за надання клієнтові відповідної послуги, і цей розмір може встановлюватись у твердій сумі; у формі відсотків від вартості вимоги, що відступається; у вигляді різниці між номінальною вартістю вимоги, зазначеної у договорі, та її ринковою (дійсною) вартістю тощо; е) вимоги до форми такого договору визначені у статті 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Правочин, якому не притаманні перелічені ознаки, є не договором факторингу, а правочином з відступлення права вимоги. Порушення вимог до форми, змісту, суб`єктного складу договору факторингу відповідно до статті 203 Цивільного кодексу України зумовлює його недійсність. Судом встановлено, що подані позивачем копії договорів факторингу та додатки до них були засвідчені представником позивача як такі, що відповідають оригіналу. Оригінали договорів факторингу та додатків до них не подавались представником позивача для огляду у судовому засіданні. Отже копії договорів факторингу та додатків до них подані позивачем не повні, а саме: загальна сума прав вимоги та ціна продажу за даними договорами становить певну суму, яка суду невідома, тому ці документи не приймається судом як належні докази. Проте, позивачем не надано доказів сплати ціни продажу, що ставить під сумнів виконання зобов`язань фактором за договором факторингу, а відповідно і набуття права вимоги до відповідача. Представником позивача, Летун Т.В. , після відкриття провадження у справі та подання відповідачем відзиву на позовну заяву, 25.07.2024 до суду надіслано відповідь на відзив, до якої долучено додатки, зокрема копії платіжних інструкції від № 19474 від 10.03.2023, № 18424 від 30.06.2022, № 18199 від 22.04.2022, № 18101 від 22.02.2022, № 18200 від 22.04.2022, як докази оплати по договору факторингу № 20102022 від 2.10.2022, № 27062022 від 27.06.2022, № 19042022-Є від 19.04.2022, № 18022022 від 18.02.2022, № 19042022-Г від 19.04.2022 /а.с.236-240/. Крім того, представником позивача долучено листи ТОВ «ФК «Контрактовий дім» від 02.10.2023 та ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 22.11.2023, інформаційні довідки від 18.10.2023, від 19.10.2023 ТОВ «Платежі Онлайн», платіжне доручення на переказ коштів згідно договору № 507973558 від 29.06.2021, як докази переказу коштів Позичальнику, розрахунки заборгованості за Договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 2184695 від 27.07.2021, за Договором про надання фінансового кредиту № 07296-082021 від 12.08.2021, за Договором про надання фінансового кредиту № 3410314572/714977 від 06.08.2021, за Договором про надання фінансового кредиту № 3410314572/457280 від 11.08.2021, по договору кредитної лінії № 507973559 від 29.06.2021 та № 507973558 від 29.06.2021. В силу вимог ч.1, 2 статті 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Частина 5 статті 177 ЦПК України також чітко встановлює, що Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів). Крім того, відповідно до ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Частиною 4 ст.83 ЦПК України визначено, що якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. За змістом ч. 8 ст. 83 ЦПК України докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Позивач, звертаючись із зазначеним позовом до суду, не повідомив суд про неможливість надання певних доказів, не витребував такі докази, водночас, інших доказів, що відносяться до предмету спору Позивачем надано не було. Так, обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07 липня 1989 у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Враховуючи викладене, суд вважає, що представником позивача не обґрунтовано неможливість подання зазначених вище доказів разом з позовом з причин, що не залежали від неї, та приходить до висновку, що надані представником позивача зазначені вище документи до розгляду судом як докази у справі не приймаються, оскільки вони подані поза встановленими законом або судом строк. З досліджених матеріалів справи, судом не встановлено існування розміру заборгованості та наявність у позивача права вимоги до відповідача за кредитними договорами № 507973558 від 29.06.2021, № 2184695 від 27.07.2021, № 3410314572/714977 від 06.08.2021, № 07296-08/2021 від 12.08.2021, № 3410314572/457280 від 11.08.2021, тому суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог. Аналогічні висновки викладені в постановах Київського апеляційного суду від 23.10.2024 у справі №753/15071/22, від 21.10.2024 у справі №753/8966/24 та від 10.09.2024 у справі №363/5683/23. Крім того, суд звертає увагу на те, що кредитний договір № 507973558 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та Відповідачем був укладений 29.06.2021, тоді як Договір факторингу між ТОВ «ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» 28.11.2018 № 128/1118-08, яке в подальшому відступило право вимоги за договорами до позивача та на який посилається Позивач як на підставу переходу до нього права вимоги до боржника [PERSON] , був укладений 28.11.2018, тобто, на момент укладення договору факторингу 28.11.2018, ще не виникло зобов`язання між первісним кредитором та боржником. Відповідно до ч. 1 ст. 510 ЦК України, сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор. Згідно до ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Згідно ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст. 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно з ст.1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Передати можливо лише дійсне право вимоги, тобто таке, що виникає із зобов`язання, яке існувало на момент передачі прав новому кредитору. Передати право вимоги по кредитному договору, який не укладений на момент укладення договору факторингу - неможливо. Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 24.04.2018 року у справі № 914/868/17, відступлення майбутніх вимог можливе тільки за умови їх визначеності, тоді як передача за правочином невизначених, позбавлених конкретного змісту вимог, у тому числі й на майбутнє, тягне за собою наслідки у вигляді неукладеності відповідного правочину, оскільки його сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину або такий предмет не індивідуалізовано належним чином. Крім того, на час укладення такого договору сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину, предмет не індивідуалізовано належним чином. Згідно правової позиції, викладеної у постановах Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 752/8842/14-ц та від 16 жовтня 2018 року у справі №914/2567/17, відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. У справах про визнання недійсним договорів про відступлення права вимоги судам необхідно з`ясовувати обсяг та зміст прав, які переходять до нового кредитора, та чи існують ці права на момент переходу. В постанові від 18 жовтня 2023 року у справі № 905/306/17 Верховний Суд дійшов висновку, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Верховного Суду від 29.06.2021 року у справі №753/20537/18, від 21.07.2021 року у справі № 334/6972/17, від 27.09.2021 року у справі №5026/886/2012 тощо). Як вбачається з матеріалів справи, правовідносини за кредитним договором № 507973558 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та Відповідачем виникли 29.06.2021, тобто значно пізніше ніж було укладено договір факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018. Таким чином, на момент укладення договору факторингу у ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» було відсутнє право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 507973558, оскільки Відповідач, на час укладання договору факторингу не був боржником - набувачем послуг чи товарів за первинним договором. Отже, як зазначено вище, передача за правочином невизначених, позбавлених конкретного змісту вимог, у тому числі й на майбутнє, тягне за собою наслідки у вигляді неукладеності відповідного правочину, оскільки його сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину або такий предмет не індивідуалізовано належним чином (постанова Верховного Суду від 24 квітня 2018 року по справі № 914/868/17). При цьому, суд зазначає, що чинне законодавство не забороняє відступлення майбутніх вимог, однак це стосується майбутніх вимог тільки за умови їх визначеності та існування на момент укладення договору факторингу. На підставі викладеного суд вважає, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» не довело переходу до нього прав вимоги до відповідача за кредитним договором № 507973558, який був укладений 29.06.2021 з ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», а тому приходить до висновку, що підстави для задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості за вказаним договором позики відсутні, оскільки ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» не мало права на відступлення права вимоги, яким він не володів. Згідно з ч. 3 та 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст. 141 ЦПК України у зв`язку з відмовою в задоволенні позову, судові витрати покладаються на позивача. Крім того, представником відповідача заявлено вимогу про стягнення з позивача витрат на правничу допомогу адвоката. Як передбачено статтею 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. До відзиву на позовну заяву представником додано копію договору про надання правової допомоги від 02.05.2024, укладеного між [PERSON] та адвокатом Шурубором В.І. /Т.2, а.с. 39/, Додаток № 1 до Договору про надання правової допомоги від 02.05.2024 /Т.2, а.с.40/, детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Шурубор В.І. та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги [PERSON] у справі № 366/3200/23 /Т2 а.с.44/,відповідно до яких вартість послуг складає фіксований гонорар у сумі 7 000,00 грн. Згідно з актом прийому-передачі юридичних послуг № 1/24 від 02.05.2024 вартість надання правничої допомоги становить 7 000 грн /Т2. а.с. 41/. Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордеру № 02/05-24 [PERSON] сплачено адвокату Шурубору В.І. за надання правової допомоги 7 000 грн. /Т2, а. с. 45/. Представником позивача у відповіді на відзив зазначено, що заявлений розмір правової допомоги є неспівмірним та значно завищеним, сума витрат на правничу допомогу не відповідає критерію співмірності та розумності щодо позовних вимог, рівень складності справи не вимагає значного обсягу правничої допомоги, в тому числі такого обсягу часу, який витрачений на виконання відповідних робіт (надання послуг). Представник позивача не вбачає підстав для відшкодування витрат Відповідача на правову допомогу адвоката у розмірі 7 000,00 грн. та просить суд відмовити Відповідачу у стягненні з ТОВ «ФК «ЄАзПБ» витрат на правову допомогу. Суд, дослідивши наявні матеріали надані представником відповідача, вважає, що розмір понесених витрат на правничу допомогу підтверджується належним чином, відповідає критерію співмірності та розумності і приходить до висновку про стягнення з ТОВ «ФК «ЄАзПБ» на користь Відповідача витрат на правничу допомогу адвоката в розмірі 7 000, 00 грн.

Outcome: approved