Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-15 00:00:00

1. Стислий виклад позицій сторін В обґрунтування позову прокурор зазначив, що рішенням Гармаківської сільської ради від 22.03.2001 передано у приватну власність [PERSON] земельну частку (пай) площею 2,56 га, що розташована на території Гармаківської сільської ради, а також видано державний акт на право приватної власності на земельну ділянку площею 2,56 га на території Гармаківської сільської ради. На підставі вказаного вище державного акта на право приватної власності на землю, державним реєстратором Староприлуцької сільської ради Липовецького району Вінницької області Смішним О. І., 22.05.2019 зареєстровано право власності [PERSON] на земельну ділянку з кадастровим номером 0520281200:02:001:0095 площею 2,5598 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Гармаківської сільської ради. Вказана земельна ділянка перебуває в оренді СТОВ «Надія» відповідно до договору оренди № б/н від 20.08.2018. [PERSON] документований паспортом громадянина колишнього СРСР серії [NUMBER] , виданого 21.04.1989 Ленінським РВВС м. Дніпропетровськ. [PERSON] громадянин російської федерації, про що свідчить свідоцтво про взяття на облік в податковому органі фізичної особи за місцем проживання на території російської федерації серії 39 № [NUMBER] від 27.08.2003. Оскільки відповідач, в порушення норм Земельного кодексу України, протягом року з дня набуття права власності не відчужив земельну ділянку, прокурор просив припинити право власності [PERSON] на зазначену земельну ділянку шляхом її конфіскації на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області. Мотивуючи порушення інтересів держави, прокурор покликався на те, що відповідач порушив визначену Конституцією України і нормами Земельного кодексу України процедуру використання земельної ділянки сільськогосподарського призначення, не відчуживши її упродовж року після набуття права власності. Підставою представництва прокурором інтересів держави у цих спірних правовідносинах у позовній заяві вказана бездіяльність органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції держави у спірних правовідносинах - Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області. Прокурор у судовому засіданні позовну заяву підтримав з викладених у ній підстав та просив позов задовольнити. Представник Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області (далі - Управління) у судове засідання не з`явився. Про час і місце судового засідання Управління повідомлено належним чином. Представник Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області подав пояснення на позовну заяву, в яких зазначив, що вважає її обґрунтованою, виходячи з такого. [PERSON] , громадянин російської федерації, на підставі державного акту на право приватної власності державним реєстратором Староприлуцької сільської ради Липовецького району Вінницької області Смішним О. І. 22.05.2019 зареєстровано право власності [PERSON] на земельну ділянку з кадастровим номером 0520281200:02:001:0095 площею 2,5598 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Гармаківської сільської ради. 22.05.2019 відповідач зареєстрував право власності на вказану земельну ділянку. Представник Управління позов прокурора просив задовольнити, судові засідання проводити без участі представника Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання неодноразово повідомлений належним чином шляхом публікації оголошення на порталі судової влади України, відзиву не надіслав. Представник третьої особи СТОВ «Надія» надіслав заяву про розгляд справи без участі, позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позові та просив їх задовольнити. 2. Рух справи у суді, клопотання учасників, процесуальні дії 12.04.2024 відкрито провадження у справі і постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження. 02.05.2024 закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду щодо суті. 09.08.2024 справу прийнято до провадження. Повторно розпочато розгляд справи по суті. Ухвалою суду від 16.10.2024, яка занесена до протоколу судового засідання, постановлено проводити заочний розгляд справи. 3. Фактичні обставини, встановлені судом, і зміст спірних правовідносин Рішенням Гармаківської сільської ради 17 сесії 3 скликання від 22.03.2001 передано у приватну власність [PERSON] земельну частку (пай) під № 189 площею 2,56 в умовних кадастрових гектарах, що розташована на території Гармаківської сільської ради. На підставі рішення Гармаківської сільської ради 17 сесії 3 скликання від 22.03.2001, [PERSON] 07.04.2001 видано державний акт на право приватної власності на землю, серії ІІІ-ВН № 032269, а саме земельну ділянку площею 2,56 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Гармаківської сільської ради. Державну реєстрацію права власності [PERSON] на вказану земельну ділянку проведено 22.05.2019 державним реєстратором Староприлуцької сільської ради Липовецького району Вінницької області Смішним О. І. (індексний номер 47057869 від 27.05.2019) на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ВН № 032269, виданого 07.04.2001 Гармаківською сільською радою. [PERSON] передав земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером 0520281200:02:001:0095 в оренду СТОВ «Надія» строком на 11 років, уклавши з Товариством договір оренди землі у письмовій формі. Право оренди СТОВ «Надія» було зареєстровано у державному реєстрі 22.05.2019. Вказані обставини підтверджуються даними таких документів: інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 31.01.2024 № 363930035; витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 31.10.2022 № НВ-0500989302022; рішення Гармаківської сільської ради 17 сесії 3 скликання від 22.03.2001, договору оренди землі від 20.08.2018. [PERSON] не є громадянином України що підтверджується інформацією, наданою Департаментом з питань громадянства, паспортизації та реєстрації Державної міграційної служби України у листі від 24.01.2024 № 6.5-741/6-24, на запит окружної прокуратури, згідно з якою на ім`я [PERSON] , [INFO] , оформлено паспорт громадянина колишнього СРСР серії [NUMBER] , виданий 21.04.1989 Ленінський РВВС м. Дніпропетровськ; інформація щодо проставлення відмітки «громадянин України» до паспорта громадянина колишнього СРСР серії [NUMBER] відсутня; [PERSON] , з питань встановлення, оформлення належності до громадянства України, набуття громадянства України, оформлення паспорта громадянина України в установленому порядку не звертався; подання про втрату громадянства [PERSON] , територіальними органами ДМС не ініціювалося. Відповідно до інформації, наданої Управлінням Державної міграційної служби України у Вінницькій області у листі від 26.12.2023 № 0501.4-8767/05.2-23, на запит окружної прокуратури від 22.12.2023 №02.52/1-1618ВИХ-23, відомості щодо документування відповідача [PERSON] , [INFO] - паспортом громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року, паспортом громадянина України, паспортом громадянина України для виїзду за кордон, тимчасовим посвідченням громадянина України, посвідкою на тимчасове/постійне проживання в Україні - не встановлено. [PERSON] є громадянином російської федерації, що підтверджується свідоцтвом про взяття на облік в податковому органі фізичної особи за місцем проживання на території російської федерації серії 39 № [NUMBER] від 27.08.2003. Керівник Жмеринської окружної прокуратури надіслав до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області листа від 04.05.2023 №52/1-602вих-23, у якому повідомив про виявлені факти порушення інтересів держави щодо незаконного перебування у приватній власності громадян російської федерації земельних ділянок сільськогосподарського призначення, зокрема і у власності відповідача [PERSON] , та просив поінформувати про вжиті заходи представницького характеру щодо конфіскації земельних ділянок в дохід держави. У відповідь на вказаний лист Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області повідомило керівника окружної прокуратури про те, що в Управління відсутнє в повному обсязі фінансування на витрати із сплати судового збору, що унеможливлює звернення до суду із позовами про конфіскацію земельних ділянок у громадян російської федерації. Це підтверджується даними листа від 04.07.2023 №0-2-0.62-3348/2-23. Відповідно до інформації, наданої Барською міською радою Жмеринського району Вінницької області у листі від 31.08.2023, на запит окружної прокуратури від 30.08.2023 №52/1-1151ВИХ-23, станом на 31.08.2023 відомості стосовно реєстрації місця проживання або фактичної адреси проживання щодо [PERSON] відсутні. Листом від 06.02.2024 №52/1-194вих-24 керівник Жмеринської окружної прокуратури повідомив Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області про намір звернутися до суду з позовною заявою в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області до [PERSON] про припинення права власності на земельну ділянку шляхом їх конфіскації. 4. Оцінка суду і норми права, застосовані судом 4.1. Щодо підстав для представництва прокурором інтересів держави Частиною 3, 4 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це відповідного суб`єкта владних повноважень. Відповідно до частини 4, 5 статті 56 ЦПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача. У рішенні Конституційного Суду України від 08.04.1999 №3-рп/99 (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді) зазначено, що державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів; інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин; в основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо; інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій; із врахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. (Пункти 3, 4 мотивувальної частини цього Рішення). Конституція України (статті 13, 14) визначає, що земля, водні ресурси є об`єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Відповідно до статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються правовий режим власності. У сфері земельних правовідносин важливу роль відіграє конституційний принцип законності набуття та реалізації права власності на землю в поєднанні з додержанням засад правового порядку в Україні, відповідно до яких органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (статті 14, 19 Конституції України). Отже, незаконне перебування земельних ділянок сільськогосподарського призначення у власності іноземних громадян, порушення вимог законодавства щодо необхідності відчуження земельних ділянок протягом року з дня набуття права власності, з огляду на те, що земля є основним національним багатством і перебуває під особливою охороною держави, порушує інтереси держави, оскільки підриває основи правопорядку і суперечить конституційному принципу законності набуття права власності. Правові висновки про те, що в питаннях законності набуття права власності і недопущення свавільного привласнення земельних ділянок в обхід визначеної законом процедури порушуються інтереси держави висловлював і Верховний Суд, зокрема у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року в справі № 469/1044/17. Таким чином, прокурором доведено необхідність звернення до суду за захистом інтересів держави у справі, що розглядається. Згідно з частиною 4 статті 145 Земельного кодексу України позов про конфіскацію земельної ділянки подається до суду органом, що здійснює державний контроль за використанням та охороною земель. Таким органом є Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру та її територіальні органи, у цій справі - Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області. Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області не зверталося до суду за відновленням інтересів держави в розумний строк після повідомлення прокурором про порушення інтересів держави. Не залежно від тих причин, що перешкоджали зверненню Управління до суду, зокрема і відсутності коштів на сплату судового збору, сам факт незвернення Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області до суду з позовом, який би відповідав вимогам процесуального законодавства та, відповідно, надавав змогу захистити інтереси держави, свідчить про те, що указаний орган неналежно виконує свої повноваження, у зв`язку із чим у прокурора виникають обґрунтовані підстави для захисту інтересів держави, та звернення до суду з таким позовом. Подібні правові висновки (щодо причин не звернення до суду) викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 жовтня 2019 року у справі № 903/129/18 (провадження № 12-72гс19) (пункти 6.41.-6.43). Саме наведені правові висновки повинні враховуватися для вирішення цієї справи, з огляду на роль Великої Палати у забезпеченні єдності судової практики. Прокурор повідомив Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області про намір звернутися до суду із цим позовом, однак Управління підстав для представництва не оскаржило і самостійно до суду не звернулося. Отже, прокурором доведено підстави для представництва інтересів держави у цій справі і дотримано встановлену процедуру звернення до суду. 4.2. Щодо доведеності позовних вимог Відповідно до статті 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.. Згідно з приписами статті 1 Земельного кодексу України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Використання власності на землю не може завдавати шкоди правам і свободам громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Відповідно до частини 1 статті 22 Земельного кодексу України землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей. Згідно з частиною 2 статті 81 Земельного кодексу України іноземці та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки несільськогосподарського призначення в межах населених пунктів, а також на земельні ділянки несільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві приватної власності. Землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню (частина 4 статті 81 Земельного кодексу України). Статтею 145 Земельного кодексу України передбачено: якщо до особи переходить право власності на земельну ділянку, яка за цим Кодексом не може набуватися нею у власність, ця ділянка підлягає відчуженню її власником протягом року з моменту переходу такого права. У разі якщо відповідно до закону власник земельної ділянки зобов`язаний відчужити її протягом певного строку і земельна ділянка не була відчужена ним протягом такого строку, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду (частина 2 статті 145 Земельного кодексу України). Згідно з частиною 1 статті 143 Земельного кодексу України примусове припинення прав на земельну ділянку здійснюється у судовому порядку у разі, серед іншого, конфіскації земельної ділянки. Оскільки [PERSON] не виконав чіткі і зрозумілі вимоги Земельного кодексу України щодо відчуження набутої на підставі рішення Гармаківської сільської ради земельної ділянки сільськогосподарського призначення протягом року з дня набуття права власності, земельна ділянка з кадастровим номером 0520281200:02:001:0095 підлягає конфіскації. Частиною 4 статті 145 Земельного кодексу України також передбачено, що конфіскована земельна ділянка за рішенням суду підлягає продажу на земельних торгах; ціна проданої на земельних торгах земельної ділянки, за вирахуванням витрат, пов`язаних з її продажем, виплачується її колишньому власнику. Отже, законодавством передбачено компенсацію колишньому власнику вартості конфіскованої земельної ділянки. Таким чином, втручання у право власності відповідачки чітко передбачено нормами Земельного кодексу України, переслідує легітимну мету, а саме захист інтересів Українського народу щодо використання земель саме сільськогосподарського призначення, котрі є основним національним багатством і забезпечують продовольчі потреби населення, які особливо загострилися в часи воєнного вторгнення російської федерації в Україну і окупації частини території України, а також є необхідним у демократичному суспільстві, застосування такого заходу, як конфіскація земельної ділянки є пропорційним переслідуваній меті, оскільки відповідачка мала достатньо часу і можливостей відчужити земельні ділянки, крім того, баланс між інтересами суспільства і власника майна забезпечується шляхом передбаченої законом виплати ціни проданої на земельних торгах земельної ділянки її колишньому власнику. З наведених мотивів позов належить задовольнити повністю. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено повністю, то з відповідача на користь Вінницької обласної прокуратури слід стягнути витрати зі сплати судового збору у сумі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 коп.

Outcome: approved