Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-23 00:00:00

В провадженні судді перебуває позовна заява [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної втратою працездатності внаслідок професійного захворювання. В обґрунтування\~позовних вимог\~позивач зазначив,\~що [PERSON] працювала на дробильній фабриці на ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» машиністом конвеєру на першій виробничій дільниці тривалий час у шкідливих умовах праці, а саме 20 років 05 місяців, а саме з 03.11.2000р. по 05.04.2021 рік. На підставі медичного висновку лікарськоекспертної комісії високоспеціалізованого профпатологічного закладу охорони здоров`я ДУ «Український науково дослідний інститут промислової медицини» від 16.02.2023 р. №221 Позивачці встановлено професійне захворювання: Радикулопатія попереково- крижова L3-S1 з помірно вираженими статико-динамічними порушеннями, стійким больовим та м`язово-тонічними синдромами, нейродистрофією у вигляді остеоартрозу у поєднанні з періартрозом колінних суглобів (ПФ першого ступеня). Сидеросилікоз другої стадії, емфізема легень першої стадії, ЛН першого ступеня. Захворювання професійні. Так, виходячи з п. 17 Акту хронічне професійне захворювання виникло за таких обставин: Працюючи машиністом конвеєра дробильної фабрики гірничого департаменту ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» з 03.11.2000 по 05.04.2021, [PERSON] виконувала роботи з керування конвеєрами, живильниками, перевантажувальними тічками, приводними станціями конвеєрів, також перемикала рух конвеєрів, регулювала завантаження та рух стрічки конвеєру, змащувала ролики та привід конвеєру, видаляла сторонні предмети з конвеєру та ін. Під час виконання трудових обов`язків на [PERSON] діяли шкідливі виробничі фактори такі як пил та важкість праці. Отже, внаслідок отримання професійного захворювання Позивачка не має змоги вести звичне життя, тому що змушена постійно перебувати на обліку у ЛПЗ, приймати ліки, бо без них її стан погіршується. Позивачка відчуває постійний стійкий ниючий та прострілюючий біль в поперековому відділі хребта, іррадіацію болю в ноги, поперемінно, посилення болю при фізичному навантаженні та вимушеній позі, задишку при звичайному навантаженні, кашель, частий головний біль. Факт зазначених\~фізичних страждань документально підтверджується висновками спеціалістів. З моменту отримання хронічного професійного захворювання, Позивачка постійно відчуває фізичні, моральні страждання та біль, обґрунтовані важкістю самопочуття та особливостями лікування, відчуває психологічний дискомфорт, порушення душевної рівноваги, вираженої у почуттях розпачу, тривоги, дратівливості, у почуттях страху, поганому сні на фоні сильних больових відчуттів. Все це постійно і негативно позначалося і позначається сьогодні на душевному та фізичному станах Позивачки, яка в тому числі не має можливості приділяти належної уваги своїй родині. Життя Позивачки змінилося назавжди, повна реабілітація Позивачки неможлива і перспектива в майбутньому переносити ще сильніший біль та незручності, постійно лікуватись спричиняє моральні страждання. З метою уникнення подальшого прогресування хвороби, попередження розвитку більш тяжких захворювань, які дуже часто виникають при загостренні професійних захворювань, та для того, щоб покращити свій емоційний стан, Позивачці потрібно активно підтримувати своє здоров`я. Свої моральні і душевні страждання Позивачка, виходячи з критеріїв розумності та справедливості, оцінює в 250 000,00 (двісті п`ятдесят тисяч) гривень. На підставі вищевикладеного просить стягнути з Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг», код ЄДРПОУ 24432974, на користь [PERSON] , [INFO] (паспорт серія [NUMBER] , РНОКПП [NUMBER] ) в рахунок відшкодування моральної шкоди 250 000 (двісті п`ятдесят тисяч) гривень, без урахування податків та інших обов`язкових платежів. Крім того просить стягнути з Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг», код ЄДРПОУ 24432974, на користь [PERSON] , [INFO] (паспорт серія [NUMBER] , РНОКПП [NUMBER] ) втрати на правову допомогу у розмірі 9 000 грн. Судові витрати покласти на відповідача. Ухвалою суду від 02.09.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу надано строк для надання відзиву. 07.10.2024 року від представника відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить в задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити в повному обсязі. Відзив мотивовано тим, що до позовної заяви Позивачем не надано медичні документи, які б підтверджували перенесення ним стресових, агресивних і других негативних проявів стану здоров`я. Відсутність звернень Позивача до лікаря-психіатра говорить про те, що психічний стан його здоров`я не має відхилень від норми і не потребує психічної корекції лікаря. В свою чергу, інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України № 53/5 від 08.10.1998, передбачено перелік орієнтовних питань, які в рамках цієї експертизи можна поставити фахівцям і відповіді на які можуть стати основною підставою для прийняття судом рішення про задоволення вимоги щодо відшкодування моральної шкоди. Наприклад, психологічна експертиза може дати висновки чи є у особи, стосовно якої проводилась експертиза, зміни в емоційному стані, індивідуально-психологічних проявах, які перешкоджають активному соціальному функціонуванню її як особистості і виникли внаслідок впливу певних обставин (зазначивши такі обставини): чи є ситуація, що досліджується за справою, психотравмувальною для особи?; чи спричинені особі страждання (моральна шкода) за умов ситуації, що досліджуються у справі?; якщо особі завдані страждання, який можливий розмір становить грошова компенсація за завдані страждання (моральна шкода). В свою чергу, в матеріалах цивільної справи також відсутні розрахункові документи (касові чеки, квитанції) чи інші документи, які б свідчили про витрати пов`язані з відновленням психологічного стану, стану здоров`я, який був до виникнення ситуації. Зазначені документи є єдиними належними і допустимими доказами, які можуть свідчити про понесення Позивачем витрат на лікування та придбання ліків, оскільки розрахунковий документ свідчить про укладання договору роздрібної купівлі-продажу товару, яким є лікарські засоби. Враховуючи вищевикладене, Позивачем належними та допустимими доказами не доведений факт спричинення моральних страждань, душевних переживань, порушення нормальних зв`язків, спричинених смертю близької людини на виробництві, відповідно, заявлені вимоги є необґрунтованими. Більш того, стягнення в якості відшкодування моральної шкоди з Відповідача в розмірі 250 000,00 грн. є необґрунтованим та суттєво завищеним. У випадку задоволення/часткового задоволення позовних вимог Позивач отримає дохід у вигляді відшкодування моральної шкоди, спричиненої життю та здоров`ю, після 23 травня 2020, тобто після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві», тому з огляду на викладене слід застосовувати положення актів законодавства, чинні на час виникнення спірних правовідносин. Відповідно до ст.67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Порядок оподаткування доходів, отриманих фізичними особами, врегульовано розділом IV Податкового кодексу України, яким визначено види отриманих фізичними особами доходів, які включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу (ст.164 Податкового кодексу України), та доходів, що не включаються до розрахунку загального (річного) оподаткованого доходу (ст.165 Податкового кодексу України). Отже, з 23 травня 2020 року звільняється від оподаткування податком на доходи фізичних осіб відшкодування моральної шкоди в розмірі, визначеному рішенням суду,але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, або в розмірі, визначеному законом. Станом на\~01.01.2024\~розмір мінімальної\~заробітної плати\~згідно зі\~ст.8\~Закону України\~«Про державний\~бюджет України\~на 2024\~рік» становить\~7\~100,00\~грн.,\~отже,\~якщо сума\~відшкодування моральної\~шкоди за\~рішенням суду\~перевищує чотирикратний\~розмір мінімальної\~заробітної плати\~-\~28\~400,\~00\~грн.\~(7\~100,\~00\~грн.\~х 4),\~то необхідно\~стягувати моральну\~шкоду з\~утриманням податків\~та загальнообов`язкових\~платежів. Окремо слід відзначити, що Державна податкова служба України роз`яснила, що у випадку, коли за судовим рішенням сума відшкодування моральної шкоди,спричиненої життю та здоров`ю, більша аніж 4х кратний розмір мінімальної заробітної плати, то це є доходом, який підлягає оподаткуванню податком на доходи фізичних осіб та військовим збором. Згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши письмові матеріали справи, суд доходить висновку про необхідність часткового задоволення позову, виходячи з наступного. Так,\~судом встановлено,\~що [PERSON] працювала на дробильній фабриці на ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» машиністом конвеєру на першій виробничій дільниці тривалий час у шкідливих умовах праці, а саме 20 років 05 місяців, а саме з 03.11.2000р. по 05.04.2021 рік (а.с. 24-26 зворот). На підставі медичного висновку лікарсько експертної комісії високоспеціалізованого профпатологічного закладу охорони здоров`я ДУ «Український науково дослідний інститут промислової медицини» від 16.02.2023 р. №221 Позивачці встановлено професійне захворювання: Радикулопатія попереково- крижова L3-S1 з помірно вираженими статико-динамічними порушеннями, стійким больовим та м`язово-тонічними синдромами, нейродистрофією у вигляді остеоартрозу у поєднанні з періартрозом колінних суглобів (ПФ першого ступеня). Сидеросилікоз другої стадії, емфізема легень першої стадії, ЛН першого ступеня. Захворювання професійні. (а.с. 9-10). На підставі даних інформаційної довідки про умови праці від 19.04.2021 № 337/4.6-9 підготовленої Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області, та згідно з Державними санітарними нормами та правилами «Гігієнічна класифікація праці за показниками шкідливості та незабезпеченості факторів виробничого середовища, важкості та напруженості трудового процесу», затвердженими Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.04.2014р. №248 та згідно з Актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 26.04.2023 р. (далі Акт), умови праці Позивачки відносяться: - за вмістом аерозолю переважно фіброгенної дії у повітрі робочої зони до 3 класу 4 ступеня (шкідливі); - за рівнем шуму до 3 класу 2 ступеню (шкідливі); - за рівнем вібрації до 3 класу 1 ступеню (шкідливі); - за показниками мікроклімату до 3 класу 4 ступеню (шкідливі); - за показниками важкості праці до 3 класу 3 ступеню (шкідливі); - за показниками напруженості праці до 2 класу (допустимі). Загальна оцінка: умови праці відносяться до 3 класу 4 ступеню (шкідливі) (а.с.16 зворот -19). Відповідно до п.18 Акту причиною виникнення професійного захворювання Позивачки слугувало наступне: 1. Пил: - концентрація пилу фіброгенної дії склала від 4,29 до 24 мг/м3 при ГДК 2,0 мг/м3 що перевищує гранично-допустиму концентрацію у 2,1 -12 разів згідно з вимогами Наказу МОЗ України № 1596 від 14.07.2020 р. «Про затвердження гігієнічних регламентів допустимого вмісту хімічних і біологічних речовин у повітрі робочої зони». 2. Важкість праці: Згідно з вимогами Державних санітарних норм та правил «Гігієнічна класифікація праці за показниками шкідливості та небезпечності факторів виробничого середовища, важкості та напруженості трудового процесу» N 248 від 08.04.2014 показники важкості праці перевищували нормативні: статичне навантаження за зміну при утриманні вантажу, докладанні зусиль двома руками 71 880 кг/с при нормативному значенні 42 000 кг/с; нахили тулуба (вимушені, більше 30°), кількість за зміну: 332 рази за зміну при нормативному 51-100 разів за зміну. Таким чином, комісією з розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання було встановлено, що в наслідок тривалої праці в шкідливих умовах на ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» Позивачка втратила своє здоров`я та працездатність і набула професійні захворювання. (а.с. 13-15). З виписки-епікризу №1968\\530 вбачається, що [PERSON] , [INFO] має діагноз: радикулопатія попереково-крижова L-3 S1 з помірно вираженими статико-динамічними порушеннями, стійким больовим і м`язові-тонічним синдромами, нейродистрофією у вигляді остеоартрозу у поєднанні з пері артрозом колінних суглобів. Захворювання професійні (а.с.7). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] є мамою [PERSON] (а.с. 8). Згідно довідки №129654 [PERSON] встановлено ступінь втрати працездатності 30%. (а.с. 12 зворот). Згідно з ст.4 ЗУ «Проохорону праці»\~державна політика в галузі охорони праці базується, зокрема на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці; соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань. Відповідно до ч.ч. 1, 3\~ст. 13 ЗУ «Про охорону праці», роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів,а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог. Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 27.01.2004 року, моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні та фізичні страждання. Так, відповідно до ч.ч. 1-4\~ст.153 КЗпП України, на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам нормативних актів про охорону праці. Власник або уповноважений ним орган повинен впроваджувати сучасні засоби техніки безпеки, які запобігають виробничому травматизмові, і забезпечувати санітарно-гігієнічні умови, що запобігають виникненню професійних захворювань працівників. Відповідно до вимог ст.173 КЗпП України\~шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку. Згідно з нормами\~Конституції України\~- людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, а утвердження і забезпечення прав і свобод людини головним обов`язком держави (ст. 3 Конституції України). Крім того,\~статтею 46 Конституції України\~закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках, передбачених законом. Водночас, пунктом 13\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»\~роз`яснено, що відповідно до\~статті 237-1КЗпП України\~за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема: виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків, чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. При заподіянні особі моральної шкоди, обов`язок по її відшкодуванню покладається на винних осіб незалежно від того, чи була заподіяна потерпілому майнова шкода та чи відшкодована вона. Так, Актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) Форми П-4 від 26.04.2023 року підтверджено факт отримання професійного захворювання позивачем саме при виконанні ним трудових обов`язків. При цьому, чисельні медичні огляди та обстеження, медико-соціальні експертні комісії, відновлювальні процедури і лікування, наявність фізичного болю, що викликають складність при звичайних життєвих умовах підтверджуються письмовими матеріалами справи на підприємстві відповідача. Виходячи з норм ч. 1\~ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно з ч.1\~ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Таким чином, в даному випадку відповідач несе прямий обов`язок по виплаті позивачу відшкодування з приводу спричинення моральної шкоди. Преамбула до Загальної Декларації прав людини закріплює положення про те, що визнання гідності, властивої всім членам людської сім`ї, і рівних та невід`ємних їх прав є основою свободи, справедливості та загального миру. Преамбула до Міжнародного пакту про економічні, соціальні та культурні права проголошує, що всі права людини «випливають із властивої людській особі гідності». Як зазначено в п. 4.1. Рішення Конституційного Суду України від 27 січня 2004 року по справі № 1-9/2004 ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності, спричинюють йому моральні та фізичні страждання. Суд приймає до уваги зазначені у позовній заяві обставини про те, що у зв`язку з захворюванням було порушено та порушуються нормальні життєві зв`язки позивача, він позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання. Тривалий процес лікування, позбавляє можливості позивача вести повноцінний спосіб життя. З моменту отримання хронічного професійного захворювання, він постійно відчуває фізичні страждання та біль, обґрунтовані важкістю самопочуття та особливостями лікування. На даний час його самопочуття не поліпшується, негативні зміни у його житті є незворотними, усвідомлення чого, завдає йому душевного болю та страждань. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 23 ЦК України\~моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. При вказаних обставинах суд вважає, що наслідками професійного захворювання порушено звичайний життєвий ритм, нормальні життєві зв`язки, що в свою чергу призвело до моральних страждань. Статтею 237-1 КЗпП України\~передбачається відшкодування власником або уповноваженим ним органом працівникові моральної шкоди. Відшкодування такої шкоди проводиться тоді, коли порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Отже, моральна шкода відшкодовується працівникові безпосередньо роботодавцем за таких умов: наявності факту порушення роботодавцем законних прав працівника; у разі виникнення у працівника моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків або виникнення необхідності для працівника додаткових зусиль для організації свого життя, за наявності причинного зв`язку. Оскільки в письмових матеріалах справи всі перелічені умови знайшли своє відображення, оскільки позивач отримав професійне захворювання безпосередньо через виконання трудових обов`язків, тобто підприємство належним чином не забезпечило безпечних умов праці, суд погоджується з необхідністю грошового відшкодування, пов`язаного зі спричиненням моральної шкоди. Визначаючи розмір відшкодування позивачу моральної шкоди, суд, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, приймає до уваги те, що йому були спричинені моральні страждання, отримання професійного захворювання, безумовно, змінила його нормальний життєвий ритм. Приймаючи рішення стосовно розміру суми відшкодування, слід звернути увагу на роз`яснення, що містяться у пункті 9\~постанови \~Пленуму Верховного Суду України від 31березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної(немайнової) шкоди»\~(з відповідними змінами), де зазначено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. Тому, при вирішенні питання щодо розміру грошової компенсації, суд виходячи з міркувань розумності, виваженості та справедливості, вважає можливим стягнути на користь позивачки з відповідача 100 000,00 гривень, що буде відповідати тим стражданням і переживанням, які позивач переживала протягом тривалого часу та які переносить на теперішній час. Відповідно до п.8 ч.2\~ст. 141 ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу позивачем надано копія ордеру, договір про надання правової допомоги, копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, копію договору, розрахунок витрат на правничу допомогу, акт про приймання-передачі наданих послуг, згідно якого адвокатом надано правову допомогу на загальну вартість в сумі 9000,00 грн., прибутковий касовий ордер, квитанцію до прибуткового касового ордера №10. Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19). Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони. Крім того, від представника відповідача не надходило клопотання щодо зменшення розміру витрат на правничу допомогу. Враховуючи, складність справи, виконані адвокатом роботи під час розгляду справи у суді, час, витрачений адвокатом на виконання наданих послуг, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, суд, дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу у розмірі 9000,00 грн., що є співмірними з наданим адвокатом обсягом послуг, які відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру. Відповідно до\~ст. 141ЦПК України\~якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням положення, п.п.1 п.1\~ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою сплачується судовий збір у розмірі 1,0 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленої законом на 1 січня календарного року. З огляду, на суму стягнутої моральної шкоди з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211,20 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: partial