Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-16 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою, якою просить: встановити факт належності йому архівної довідки № 184/01-11/1 від 18.06.2018, яка видана Комунальним закладом "Машівський районний трудовий архів" Машівської районної ради Полтавської області. На обґрунтування\~ [PERSON] \~зазначив,\~що він, з метою перерахунку пенсії за віком надав архівну довідку про заробітну плату від 18.06.2018 № 184/01-11/1 видану КЗ «Машівський районний трудовий архів» Машівської районної ради Полтавської області, про заробітну плату та відпрацьовані дні під час роботи в колгоспі «Росія» Сахнівщинської сільської ради Машівського району Полтавської області за 1987-1992 роки до відділу обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, але фахівцями було виявлено, що у архівній довідці виданої КЗ «Машівський районний трудовий архів» від 18.06.2018 № 184/01-11/1, де значиться [PERSON] (1987 р.), [PERSON] (1988 р.), [PERSON] . (1989 р.), [PERSON] . (1990, 1991. 1992 рр.) де ПІБ (заявника)вказане в довідці, зазначено не повністю. Таке написання у книгах з нарахування заробітної плати та про кількість відпрацьованих днів працівникам колгоспу «Росія» Сахнівщинської сільської ради Машівського району Полтавської області зроблено уповноваженою особою з метою скорочення. Факт його роботи в колгоспі «Росія» Сахнівщинської сільської ради Машівського району Полтавської області підтверджується записами у трудовій книжці [NUMBER] . Встановлення факту належності архівної довідки має юридичне значення, так як із встановленням даного факту залежить виникнення майнових прав, перерахунку пенсії за віком. Усунути недолік іншим шляхом не виявляється за можливе. Ухвалою від 25.09.2024 заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в справі. Заявник [PERSON] до суду не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні заяви наполягає в повному обсязі, просить її задовольнити. Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області до суду не прибув, про причини неявки не повідомив. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Відповідно до статей 4, 5 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, який здійснюється судом у спосіб, визначений законом або договором. Статтею 19 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають справи, визначені у частині першій цієї статті, в порядку позовного, наказного чи окремого провадження. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції цивільного суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Чинне законодавство не передбачає іншого судового порядку підтвердження факту, що має юридичне значення, окрім як розгляд справ про встановлення факту, що має юридичне значення, в порядку цивільного судочинства. До таких правових висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.01.2024 у справі № 560/17953/21. Частиною першою статті 293 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення (пункт 5 частини 2 статті 293 Цивільного процесуального кодексу). Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою їх є встановлення юридичного факту або стану. При цьому, в порядку окремого провадження може вирішуватися спір про факт, але не спір про право цивільне. Згідно пункту 6 частини 1 статті 315 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту: 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно статті 316 Цивільного процесуального кодексу України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 встановлено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно частини 1 статті 319 Цивільного процесуального кодексу України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. У заяві вимагається встановлення факту належності [PERSON] , [INFO] , правовстановлюючого документу, а саме: - архівної довідки № 184/01-11/1 від 18.06.2018, яка видана Комунальним закладом "Машівський районний трудовий архів". Відповідно до пунктів 11, 13 Порядку виконання архівними установами запитів юридичних та фізичних осіб на підставі архівних документів та оформлення архівних довідок (копій, витягів), затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 02 березня 2015 року № 295/5, прізвище, ім`я та по батькові особи, стосовно якої запитується інформація, подаються згідно з архівними документами. Різночитання, невідповідність їх написання в запиті та в архівних документах позначаються словами «так у документах». У тексті архівних довідок не дозволяється робити виправлення, не допускаються коментарі та власні висновки виконавця. Таким чином, внесення відповідних виправлень в архівні довідки є неможливим. При вирішенні справи суд бере до уваги ту обставину, що заявник не має іншої можливості у позасудовому порядку внести відповідні виправлення до архівної довідки. [INFO] народився [PERSON] (паспорт громадянина України серії [NUMBER] , виданий 27.08.2009 Ленінським РВПМУ ГУМВС України В Полтавській області, картка платника податків від 27.12.2016). (а. с. 3-4) Встановлено, що [PERSON] , [INFO] , у період з 1987 по 1992 роки, працював в колгоспі "Росія" Машівського району Полтавської області, що підтверджується записами у його трудовій книжці серії [NUMBER] , дата заповнення якої 29.10.1986. (а. с. 9-10) Для підтвердження\~періоду своєї\~роботи та\~отримання заробітної\~плати у\~вказаному підприємстві\~за період\~з 1987\~по 1992\~роки,\~він звернувся\~до Комунального\~закладу Машівський\~районний трудовий\~архів та\~отримав архівну\~довідку №\~184/01-11/1\~від 18.06.2018\~де є\~дані про\~кількість відпрацьованих\~днів та\~розмір зарплати,\~але в\~архівній довідці\~ПІБ заявника\~зазначено не\~повністю " [PERSON] (1987 р.), [PERSON] (1988 р.), [PERSON] . (1989 р.), [PERSON] . (1990, 1991. 1992 рр.)" (а. с. 8), у зв`язку з цим вказану архівну довідку не було прийнято до уваги Пенсійним фондом при перерахунку пенсії щодо зміни надбавки заявнику відповідно до ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Рішенням головного спеціаліста Відділу перерахунків пенсій № 3 Управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області Олексієвої Н. від 04.09.2024 № 163750029814 відмовлено [PERSON] в перерахунку пенсії щодо зміни надбавки відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у зв`язку з тим, що заявником надано довідку про заробітну плату № 184/01-11/1 від 18.06.2018, видану "Машівським районним трудовим архівом", де ПІБ, яке вказане в довідці зазначено не повністю, тому взяти надану довідку для перерахунку пенсії неможливо, відсутністю підстав для перерахунку. (а. с. 5) Метою встановлення факту належності правовстановлюючого документу [PERSON] , а саме архівної довідки № 184/01-11/1 від 18.06.2018, є підтвердження останнім його трудової діяльності. Однак розбіжність в написанні його персональних даних, а саме не повно вказано ПІБ [PERSON] унеможливлює реалізацію заявником свого права на перерахунок пенсії. Пунктом 12 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» визначено, що при розгляді справи про встановлення відповідно до пункту 6 статті 273 Цивільного процесуального кодексу України від 1963 року факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені та по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Виходячи із висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (п.45), «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини»)». Дослідженими під час судового розгляду доказами підтверджується поза розумним сумнівом факт належності вказаної архівної довідки № 184/01-11/1 від 18.06.2018, яка видана Комунальним закладом "Машівський районний трудовий архів" Машівської районної ради Полтавської області, заявнику [PERSON] . За таких обставин, заява [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документу є обґрунтованою і підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved