Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що відповідач [PERSON] є її батьком та не надає матеріальної допомоги, яку позивач потребує, оскільки після досягнення повноліття, позивачка продовжує навчатись, є студенткою Державного торговельного-економічного університету, не має змоги заробляти собі на життя та потребує матеріальної допомоги. У зв`язку з чим, позивачка просила суд стягнути з відповідача аліменти на свою користь, в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 років. Також просила стягнути з відповідача на її користь витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 грн. Ухвалою суду від 19.08.2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с.29,30). Позивач в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити без участі позивача та її представника, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, судові витрати просила покласти на відповідача та стягнути на її користь (а.с.39,40). Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов в частині стягнення аліментів у розмірі однієї чверті його заробітку(доходу) на користь позивача визнав, в частині стягнення витрат на правничу допомогу просив відмовити . Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. За правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України за умов неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та надавши їм належну правову оцінку, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Так, судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] (а.с.15). Встановлено, що [PERSON] ,\~ є студенткою\~ 1-го курсу (денна форма навчання) факультету міжнародної торгівлі та права Державного\~ торговельно-економічного університету, термін закінчення навчання червень 2027рік, що підтверджується довідкою № 1493/35 від 22.04.2024 року, виданою деканом факультету Блією Гончаровою (а.с.8). Згідно додаткової угоди до договору від 23.08.2023р. № 2453д/6к-2023 про надання платної освітньої послуги щодо підготовки фахівців від 01.03.2024р. вартість навчання за 2023-2024 навчальний рік складає 149920,00грн.(а.с.19) Згідно з договором про навчання у Державному\~ торговельно-економічному університеті № ФМТП23-052-БД/4 від 09.08.2023року, замовником послуг являється [PERSON] , а здобувачем: [PERSON] (а.с.9-11). Зі змісту позовної заяви слідує, що позивачка навчається з метою отримання освітньо-кваліфікаційного рівня, здобуття професії та не має можливості працювати, оскільки в неї денна форма навчання, і в зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги. При вирішенні даного позову суд виходив з наступного. Відповідно до статті 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Подаючи позовну заяву до суду, особа має довести наявність передбачених статтею 199 СК України факторів, які надають право стягувати аліменти на утримання повнолітньої дочки, сина, які продовжують навчання. Так, відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. А згідно ч. 3 вказаної статті, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року за № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо стягнення аліментів обов`язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина які продовжують навчатися, після досягнення повноліття (незалежно від форми навчанння), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищив 18, але є меншим за 23 років, продовження ним навчання, потреба в зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Статтею 200 СК України визначено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд врахував, що відповідач не надає добровільно допомогу своїй дочці, яка потребує матеріальної підтримки, відповідач є працездатним, проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини на період її навчання не заперечив, повнолітня донька здобуває професію на даний час, навчання є основним видом її діяльності, вона не має змоги працювати та повністю себе утримувати, а тому, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Позивач в позовній заяві просить стягнути з відповідача понесені витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 3000,00 грн. Судом встановлено, що між [PERSON] та Адвокатським бюро «Поліщук та партнери» 09.08.2024року було укладено договір про надання правничої допомоги (а.с.20) Згідно\~ квитанції 09.08.2024 року позивачем сплачено адвокатському бюро «Поліщук та партнери» кошти в розмірі 3000,00 грн.відповідно до договору про надання правничої допомоги (а.с.17) Разом з тим, згідно акту наданих послуг, що міститься в матеріалах справи, зазначений перелік дій правової допомоги а саме: надання консультації та оформлення позовної заяви становить\~ 3000.00 грн.(а.с.14) За змістом ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн., підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Як вбачається з аналізу наведених правових норм, документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, на користь якої ухвалене рішення, за рахунок іншої сторони. При цьому, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку. Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21 березня 2018 р. у справі № 815/4300/17, від 11 квітня 2018р. у справі № 814/698/16. Враховуючи положення ст. 137 ЦПК України, суд приходить до висновку, що розмір витрат на правничу допомогу підлягає до задоволення у розмірі 3000,00 грн., при цьому судом враховано, що вирішення питання про компенсацію витрат на правничу допомогу Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «East/West Alliance Limited» проти України»», зазначив, що оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10% від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy), № 34884/97), при цьому судом враховано складність справи та виконаних представником робіт (наданих послуг); обсяг наданих послуг та виконаних робіт, значенням справи для сторони позивача. Крім того, на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір належить стягнути з відповідача на користь держави в розмірі 1211 грн. 20 коп. Враховуючи наведене та

Outcome: approved