Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-23 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача Трибухівської сільської ради Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що [INFO] померла її мати [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на належне спадкодавцю майно, до якого входить житловий будинок із надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS] . За життя, 01 лютого 2001 року [PERSON] склала заповіт на даний житловий будинок в користь [PERSON] . Позивач вступила у фактичне володіння та управління будинком, проте не може оформити своїх спадкових прав, так як відсутні правовстановлюючі документи на вказане домоволодіння. З урахуванням викладеного позивачка просить суд визнати за нею в порядку спадкування за заповітом право власності на житловий будинок із надвірними будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , що належав померлій [INFO] [PERSON] . Ухвалою судді Бучацького районного суду Тернопільської області від 17 вересня 2024 року відкрито провадження у цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до Трибухівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно. Постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. Представник позивачки, адвокат Рекуш О.Р. в підготовче судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити за його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. Представник відповідача Трибухівської сільської ради Чортківського району Тернопільської області в підготовче судове засідання не з`явився, однак подав до суду пояснення, згідно якого проти позовних вимог не заперечує та просить справу розглядати у його відсутності. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. З підстав, визначених ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд встановив наступні обставини справи. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 25 березня 1966 року Дружбівською сільською Радою Бучацького району Тернопільської області, матір`ю [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] . Із свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 19 травня 1984 року Дружбівською сільською Радою Бучацького району Тернопільської області, вбачається, що [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] ». Згідно довідки № 111 від 25 липня 2024 року, виданої Пишківським старостинським округом Трибухівської сільської ради Чортківського району Тернопільської області, житловий будинок в [ADDRESS] , який належав [PERSON] , є робітничим двором. За даними погосподарської книги Пишківської сільської ради за 1996-2000 роки, членами домогосподарства були: голова двору [PERSON] , [INFO] ; чоловік [PERSON] , [INFO] ; дочка [PERSON] , [INFO] , зять [PERSON] , [INFO] , внук [PERSON] , [INFO] , онука [PERSON] , [INFO] . Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 05 січня 2015 року Пишківською сільською радою Бучацького району Тернопільської області, [PERSON] померла [INFO] . За життя, 01 лютого 2001 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем виконкому Пишківської сільської ради Бучацького району Яблонською Г., за реєстровим № 6, згідно якого житловий і господарський будинки, які належать їй на праві особистої власності, які розташовані в с. Пишківці Бучацького району Тернопільської області, заповіла [PERSON] . У відповідності до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 09 січня 1998 року Пишківською сільською радою Бучацького району Тернопільської області, [INFO] помер [PERSON] . Згідно довідки № 136, виданої 12 вересня 2024 року КП «Бучацьким районним бюро технічної інвентаризації» [PERSON] , яка померла [INFO] , належало нерухоме майно [ADDRESS] , яке складається з: житлового будинку літ. «А», загальною площею 87,6 кв.м. в тому числі житловою площею 51,0 кв.м., господарських будівель зблокованих літ. «Б», веранди літ. «б», погріба під частиною будівлі літ «пдБ», гаража літ. «В». Відповідно до відповіді приватного нотаріуса Чотківського районного нотаріального округу Тернопільської області Пендзей Г.Г. № 61/01-16 від 09 вересня 2024 року, через відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок, що належав [PERSON] , нотаріус не вчиняє нотаріальні дії, тому [PERSON] для вирішення даного питання необхідно звернутись до суду. Відповідно до ч. 2 ст. 3\~Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Згідно ч. 4 ст. 3 зазначеного\~Закону\~права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як\~Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі\~наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56,\~Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності\~ЦК\~та\~Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності\~Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину. При вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків, зокрема положеннями\~ЦК УРСР 1963 року,\~Законом України «Про власність»,\~Законом України від 7 грудня 1990 року № 533-XII\~«Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування»,\~Законом України від 25 грудня 1974 року «Про державний нотаріат»,\~постановою Ради Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року № 105\~"Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР», Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року № 5-24-26,\~Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року,\~Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженою наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року № 1/5, та іншими нормативними актами. У відповідності до пункту 62\~Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР\~підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Додатками № 32 та № 33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. На виконання\~постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105\~у 1985 - 1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Проте, незважаючи на внесення записів у погосподарські книги, більшість громадян своє право власності в БТІ не зареєстрували (не оформили). Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі\~наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Отже,\~ [PERSON] , як голові двору робітника, належало право власності на домоволодіння в с. Пишківці, однак у встановленому законом порядку вона не оформила своїх прав на зазначене майно. Як слідує із довідки, яка видається у зв`язку з оформленням спадщини, вих. № 37, виданої 08 квітня 2024 року Пишківським старостинським округом Трибухівської сільської ради Чортківського району Тернопільської області, померла [INFO] [PERSON] до дня смерті постійно проживала та перебувала на реєстраційному обліку за адресою: [ADDRESS] . На час відкриття спадщини разом із спадкодавцем проживали та перебували на реєстраційному обліку: дочка [PERSON] , [INFO] , зять [PERSON] , [INFO] , внук [PERSON] , [INFO] , внучка [PERSON] , [INFO] , правнучка [PERSON] , [INFO] . Заповіт від імені [PERSON] складався і посвідчувався секретарем виконкому Пишківської сільської ради Бучацького району Яблонською Г.П. 01 лютого 2001 року за реєстровим № 6. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Частиною 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.\~1216\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217\~ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. В силу ст.\~1218\~ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1222 ЦК України). Статтею 1233\~ЦК України визначено,\~що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Cудом встановлено, що померла [INFO] [PERSON] склала заповіт в користь позивачки по справі [PERSON] , якій заповіла належні спадкодавцю на праві особистої власності житловий і господарський будинки, які розташовані в с. Пишківці Чортківського району Тернопільської області. [PERSON] прийняла спадщину, оскільки на час відкриття спадщини спільно проживала зі спадкодавицею за однією адресою, проте через відсутність правовстановлюючих документів на майно нотаріус відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, а тому спадкоємець звернулася до суду з позовом про визнання за нею права власності на спадкове майно. Оскільки визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, який має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав, враховуючи те, що нотаріусом відмовлено позивачці у вчинені нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на нерухоме майно після смерті матері [PERSON] , суд дійшов висновку про задоволення позову шляхом визнання за [PERSON] ою права власності на житловий будинок із надвірними будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . На підставі наведеного,

Outcome: approved