Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України, третьої особи - приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Ященко К.Л. про визнання права власності на спадкове майно - пенсію, яка належала її батькові [PERSON] , який помер [INFO] , на підставі рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 04.05.2022 у справі №400/1100/22 за період з 01.04.2019 по 01.04.2022, згідно до довідки [INFO] від 17.12.2022, але не була ним одержана за життя та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України, виплати їй пенсію, яка належала її батькові [PERSON] та нарахована на підставі рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 04.05.2022 у справі №400/1100/22 за період з 01.04.2019 по 01.04.2022, згідно до довідки [INFO] від 17.12.2022, але не була ним одержана за життя. Обґрунтовуючи свої вимоги позивач зазначила, що рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 04.05.2022 у справі №400/1100/22, яке набрало законної сили 06.06.2022, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України, провести перерахунок пенсії [PERSON] за період з 01.04.2019, обчисленого на підставі довідки [INFO] від 17.12.2022, з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення та провести виплати за перераховуванню пенсію, з урахуванням раніше здійснених виплат. Рішення набрало законної сили, тому підлягає виконанню. [INFO] її батьком [PERSON] помер та вона є спадкоємцем першої черги. Проте, їй та приватному нотаріусу Головним управління Пенсійного фонду України, було відмовлено у повідомленні суми пенсії, що підлягає виплаті пенсіонерові військовослужбовців і залишились неодержаними у зв`язку з його смертю не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сімї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Ухвалою судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 03.08.2023 справу передано за підсудністю до Заводського районного суду м. Миколаєва. Ухвалою від 07.09.2023 судді Заводського районного суду м. Миколаєва відмовлено у відкритті провадження. Постановою Миколаївського апеляційного суду від 31.102023 , ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 07.09.2023 скасовано та справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції. Ухвалою від 24.11.2023 відкрите провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначене підготовче судове засідання. 29.01.2024 представник позивача подав до суду клопотання про витребування доказів. Ухвалою від 29.01.2024 судом витребувані докази. 22.02.2024 представник відповідача подав до суду клопотання на виконання ухвали суду про витребування доказів, в якому зазначив, що оскільки рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 04.05.2022 набрало законної сили 04.06.2023, після смерті [PERSON] , перерахунок розміру його пенсії не проводився і як наслідок заборгованість на виконання вказаного судового рішення відсутня. 23.02.2023 представник відповідача подав відзив на позовну заяву, в задоволенні позову просив відмовити у зв`язку з його необґрунтованістю. Зазначивши, що [PERSON] перебував на обліку в ГУПФУ з 21.12.1985 та отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб,звільнений з військової служби та деяких інших осіб». Виплату пенсію йому було припинено з 01.05.2022 у зв`язку зі смертю [INFO] . Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 04.05.2022 у справі №400/1100/22, яке набрало законної сили 04.06.2022, позов [PERSON] задоволено та визнано протиправні дії ГУПФУ в Миколаївській області щодо відмови в проведенні перерахунку пенсії позивачу з 01.04.2019 на підставі довідки [INFO] №9/1/3713 від 17.12.2022, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України, провести перерахунок та виплату пенсії [PERSON] з 01.04.2019, згідно довідки [INFO] №9/1/3713 від 17.12.2022 у розмірі 100% перерахованої пенсії, з урахуванням раніше виплачених сум. Посилаючись на ч.1 ст. 61 Закону №2262 суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей та залишилися неодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини. При цьому відповідач послався на статтю 1219 ЦК України, якою передбачено, що особисті немайнові права та права на пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом не входять до складу спадщини. Оскільки рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 04.05.2022 набрало законної сили 04.06.2023, після смерті [PERSON] , перерахунок розміру його пенсії не проводився і як наслідок заборгованість на виконання вказаного судового рішення відсутня. 27.02.2023 представник відповідача подав відзив на позовну заяву аналогічний за змістом відзиву від 23.02.2023. 12.03.2024 від приватного нотаріуса Ященко К.Л. до суду надійшла спадкова справа після смерті [PERSON] . Ухвалою від 20.02.2024 закрите підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду. 23.04.2024 третя особа приватний нотаріус Ященко К.Л. подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю. 23.10.2024 представник позивача подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за його та позивач відсутністю, позовні вимоги підтримав, просив про їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Згідно із частиною 1 статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права (пункт 1 частини 2 статті 16 ЦК України). Відповідно до частин 1 та 3 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною. За правилами статей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із статтею 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Як встановлено судом, [INFO] помер [PERSON] , згідно копії свідоцтва про смерть, виданого 06.04.2022 Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №394 від 06.04.2022. Позивачка є донькою померлого [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого 26.11.1965 Пунктом реєстрації актів цивільного стану при управлінні коменданта м. Дрездена Німецької Демократичної Республіки, гарнізон радянських військ, її батьками вказані: батьком - [PERSON] , матір`ю - [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, позивач є спадкоємцем після смерті [PERSON] , у зв`язку з чим звернулась до приватного нотаріуса щодо прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] . Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 69334924 від 29 червня 2022 року до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи № 69423465, номер у нотаріуса - 21/2022, в якому зазначено спадкодавця - [PERSON] , який помер [INFO] . 16 березня 2023 року приватним нотаріусом Ященко К.Л. оформлено Свідоцтво про право на спадщину за законом, в якому зазначено спадкодавцем [PERSON] , а спадкоємцем [PERSON] . [PERSON] перебував на обліку в ГУПФУ з 21.12.1985 та отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнений з військової служби та деяких інших осіб». Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 04 травня 2022 року у справі №400/1100/22 за позовом [PERSON] до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, позов задоволено, визнано протиправними дії щодо відмови в проведенні перерахунку пенсії позивачу з 01.04.2019, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, провести перерахунок пенсії [PERSON] за період з 01 квітня 2019 року, обчисленого на підставі довідки [INFO] від 17 грудня 2022 року, з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення та провести виплати за перерахованою пенсією, з урахуванням раніше здійснених виплат. [PERSON] та приватний нотаріус ММНО Миколаївської області Ященко К.Л. звернулись до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області із заявами про надання інформації про наявність та суми недоодержаної за життя пенсії (інших соціальних виплат) [PERSON] . Однак листами заступника начальника Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області надано відповідь щодо припинення нарахування пенсії [PERSON] з 01 травня 2022 року, у зв`язку із його смертю [INFO] та оскільки рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 04 травня 2022 року у справі № 400/1100/22, набрало законної сили після його смерті, перерахунок пенсії не проводився, надати розрахунок заборгованості за рішенням суду неможливо. Відповідно до статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Зміст частини третьої статті 52 Закону також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до вимог статей 1218, 1219 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу. Згідно статті 1227 Цивільного кодексу України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Виходячи з аналізу вищезазначених правових норм, предметом спадкування можуть бути лише конкретні суми виплат, які належали спадкодавцеві за життя і залишилися недоотриманими у зв`язку з його смертю. Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 29.04.2020 у справі № 576/1388/17, від 05.05.2022 у справі № 520/10496/2020 та від 09.02.2023 у справі № 600/1290/20-а. Згідно правової позиції, сформованої Верховним Судом у постанові від 15.07.2021 у справі № 2-а-2691/2009, сума пенсії, яка не була нарахована пенсіонеру, не може вважатися недоотриманою сумою пенсії і не підлягає виплаті в порядку статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та не входить до складу спадщини, оскільки така в силу положень статі 1219 Цивільного кодексу України нерозривно пов`язана з особою спадкодавця та не може бути передана іншим особам. Виплата пенсії [PERSON] припинена з 01.05.2022 у зв`язку зі смертю [INFO] , а рішення Миколаївського окружного адміністративного у справі №400/1100/22 прийнято 04 травня 2022 року, тобто за життя [PERSON] не було ухвалено рішення, що набрало законної сили, а тому право на перерахунок та виплату пенсії він не набув. Перерахунок пенсії ГУПФУ не проводився. Отже, на підставі викладеного, зважаючи на те, що рішенням Миколаївського окружного адміністративного у справі №400/1100/22 від 04.05.2022 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області здійснити перерахунок та виплату пенсії, а не виплатити конкретну суму, після смерті [PERSON] не залишилась недоотримана ним за життя пенсія, яка б входила до складу спадщини, у зв`язку з чим позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно за законом, а саме пенсії, яка належала її батьку [PERSON] , на підставі рішення Миколаївського окружного адміністративного у справі №400/1100/22 від 04.05.2022, задоволенню не підлягають. Крім того, суд приходить до висновку, що не підлягають задоволенню і позовні вимоги [PERSON] про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України, виплати їй пенсію, яка належала її батькові [PERSON] та нарахована на підставі рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 04.05.2022, оскільки право на перерахунок певних виплат, мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом. Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Аналогічна позиція викладена у постанові Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 14 лютого 2022 року у справі № 243/13575/19 (провадження № 61-11268сво20), згідно якої тлумачення статті 1227 ЦК України доводить, що: право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень статті 1217 ЦК України, за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат, та випадки, за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог, судові витрати у справі покласти на позивача.

Outcome: dismissed