Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-10 00:00:00

22.05.2024 року позивачка звернулася до суду з позовом про визнання права власності на нерухоме майно та скасування арешту. В обґрунтування позовних вимог представник позивача вказав, що [INFO] помер [PERSON] , про що 05.04.2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану по міст\ Первомайську Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, в Кинзі реєстрації смертей, зроблено відповідний актовий запис № 324 (Свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 05.04.2005 року). [PERSON] являвся рідним братом Позивачки. [PERSON] , сином Відповідачки 1. [PERSON] та чоловіком Відповідачки [PERSON] . Па час смерті [PERSON] , зазначені у справі сторони проживали разом за адресою: [ADDRESS] . Вказаний будинок, технічно поділений на дві частини, у першій мешкали Позивачка, [PERSON] , з матір`ю, Відповідачкою 1, [PERSON] , де проживають і на сьогоднішній день, у другій - [PERSON] з Відповідачкою 2, [PERSON] , де остання мешкає до сьогоднішнього дня. За життя, [PERSON] заповіту не складав. Після його смерті, будь-яка особа у спадщину не вступала. Першочергово, право на спадщину, належну [PERSON] (частина житлового будинку) має спадкоємець першої черги, дружина, [PERSON] , яка постійно проживала разом зі спадкодавцем, відповідно ст. 1268 ЦК України. На підставі договору купівлі-продажу від 26.01.1983 року, посвідченого Першою Первомайською державною нотаріальною конторою та зареєстрованого в реєстрі за№ 1-190. [PERSON] продала, а [PERSON] купила незакінчений будуванням житловий будинок, готовністю 60 %. який розташований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до виписки з рішення № 428 від 15.07.1986 року виконавчого комітету Первомайської міської ради народних депутатів Миколаївської області «Про дозвіл на продовження терміну на будівництво, продаж та дарування незакінчених домобудів громадянам м. Первомайська» дозволено [PERSON] продовжити термін на будівництво на один рік до 15 липня 1987 року та подарувати незакінчене житлове будівництво по [ADDRESS] . Згодом, на підставі договору дарування від 22.08.1986 року, посвідченого Першою Первомайською державною нотаріальною конторою та зареєстрованого в реєстрі за № 1- 2110. [PERSON] подарувала, а її донька. [PERSON] , прийняла незакінчений будуванням житловий будинок, готовністю 71 %. який розташований за адресою: [ADDRESS] . Надалі, відповідно до рішення № 336 від 20.09.1989 року виконавчого комітету Первомайської міської ради народних депутатів Миколаївської області «Про дозвіл на будівництво 2-х квартирного житлового будинку по [ADDRESS] » дозволено [PERSON] та [PERSON] будівництво 2-х квартирного житлового будинку по [ADDRESS] та зобов`язано забудовників оформити технічну документацію на будівництво вказаного будинку. Окрім цього, згідно виписки з рішення № 376 від 17.10.1989 року виконавчого комітету Первомайської міської ради народних депутатів Миколаївської області «Про встановлення норм площі земельних ділянок громадянам м. Первомайська» встановлено норму площі земельної ділянки [PERSON] та [PERSON] проживаючих по [ADDRESS] . у розмірі 800 кв.м. На підставі дозволу на оформлення правовстановлюючих документів № 853 від 30.11.1989 року відділ архітектури та містобудування міста Первомайська дозволив [PERSON] та [PERSON] оформити правовстановлюючі документи на будівництво 2-х квартирного житлового будинку з господарчими прибудовами по [ADDRESS] . Також, головним архітектором затверджено генплан вказаного домоволодіння. Відповідно до договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку на праві особистої власності від 18.12.1989 року надано [PERSON] та [PERSON] земельну ділянку площею 800 кв.м. в безстрокове користування для будівництва житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Фінальною дією у переході права власності стало винесене рішення Первомайського міського народного суду Миколаївської області від 24.12.1990 року, справа № 2-714. 1990 р.. відповідно до якого вищевказані правовстановлюючі документи (договір купівлі-продажу від 26.01.1983 року та договір дарування від 22.08.1986 року) визнано частково недійсними та виділено у користування [PERSON] та [PERSON] кожному по 1/2 частки незакінчений будуванням житлового будинку [ADDRESS] . За вказаний період часу, будівництво 2-х квартирного житлового будинку з суцільним дахом та з розділовою стінкою, розташованого за адресою: [ADDRESS] , було завершено, але зазначений житловий будинок не було введено в експлуатацію, що підтверджує довідка видана комунальним підприємством «Первомайське міжміське бюро технічної інвентаризації» за вих. № 537/04-02-03 від 02.03.2024 року, якою встановлено, що [PERSON] прийняла в дар незакінчений будівництвом житловий будинок по [ADDRESS] на підставі договору дарування, посвідченого 1-ю Первомайською держнотконторою від 02.08.1986 року, реєстр № 2-2265. але право власності на об`єкт не зареєстровано так як на той час право власності на об`єкти незавершеного будівництва не підлягали реєстрації. На підставі рішення Первомайської міської ради № 1 від 28.04.2016 року [ADDRESS] . Відповідно до характеристик будівель зазначених у технічному паспорті та розташованих на території домоволодіння [ADDRESS] , рік їх побудови встановлено до 1989 року. Також, відповідно до відомостей, зазначених у технічному паспорті та технічному описі об`єкта нерухомого майна ( [ADDRESS] ). станом на дату їх виготовлення: 11.03.2017 року, як житловий будинок, гак і наявні на території господарчі споруди (літня кухня, гараж, сарай, вбиральня та інші), не мають ознак недобудованості та всі вони знаходяться у цілому стані. Відповідно до частини третьої статті 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменте такої реєстрації. Згідно із пунктом 77 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 25.12.2015 року № 1127 державна реєстрація права власності на закінчений будівництвом об`єкт проводиться за наявності відомостей про його технічну інвентаризацію, про прийняття його в експлуатацію та про присвоєння такому об`єкту адреси (крім випадку проведення реконструкції об`єкта, що не має наслідком його поділ, виділ частки або об`єднання), отриманих державним реєстратором з Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва. Оскільки документ про прийняття житлового будинку в експлуатацію Позивачка не має можливості отримати із незалежних від її волі причин, а без його наявності провести державну реєстрацію речового права не вбачається за можливе, відтак [PERSON] вимушена звернутися до суду з вимогою про визнання права власності на 16 частини житлового будинку. Окрім цього, рішення Первомайського міського народного суду Миколаївської області від 24.12.1990 року, справа № 2-714, 1990 р.. яким виділено у користування [PERSON] та [PERSON] кожному по 16 частки незакінчений будуванням житлового будинку [ADDRESS] є некоректним та за ним не є можливим проведення державної реєстрації права власності. Правовідносини щодо будівництва садових будинків і набуття прав на них до 05 серпня 1992 року регламентувалися нормами ЦК УРСР в редакції 1963 року. Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Згідно з частинами першою та другою статті 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. До 05 серпня 1992 рою закон не передбачав процедуру введення нерухомого майна в експлуатацію при оформленні права власності. Законодавство, чинне на зазначений час. не пов`язувало виникнення права власності па садові будинки з надвірними будівлями та спорудами з державною реєстрацією такого права. Порядок прийняття в експлуатацію таких об`єктів і проведення технічного обстеження визначається цеп гральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування. При цьому технічне обстеження індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків загальною площею до 300 квадратних метрів включно, господарських (присадибних) будівель і споруд загальною площею до 100 квадратних метрів включно проводиться в ході їх технічної Інвентаризації з відповідною відміткою в технічному паспорті. Ураховуючи зазначене, індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період до 05 серпня 1992 року, не підлягають проходженню процедури прийняття в експлуатації. Такі правові висновки містяться у постанові Верховного Суду від 26 лютого 2020 року у справі №607/16873/18. від 15 жовтня 2020 року у справі №623/214/17. Під час формування позову до суду про визнання права власності на 1/2 частину будинку за [PERSON] , отримано інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, де встановлено, що у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (архівна складова ДРРП) наявне обтяження у вигляді арешту на вище вказаний будинок, з наступними відомостями: Тип обтяження: арешт (архівний запис); Реєстраційний номер обтяження: 3416226: Зареєстровано: 05.07.2006 10:39:26 за № 3416226 реєстратором: Друга первомайська державна нотаріальна контора. 55213. Миколаївська обл.. Первомайський р.. м. Первомайськ. вул. Грушевського, 1, (05161) 7-54-76: info_2pmm.mk.notary.gov.ua: Підстава обтяження: повідомлення, б/н. 04.08.1989. Народний суд Первомайського району; Об`єкт обтяження: будинок, склад: ціле, стан: добудоване, статус: жиле, адреса: [ADDRESS] : Власник: [PERSON] . [PERSON] . Причина відсутності коду: архівний запис: Додаткові дані: Архівний номер: 1880988NIKOLAEV9. Архівна дата: 22.11.1999. Дата виникнення: 04.08.1989. № реестра: 51240-65. внутр. № 680141372CF03A302B3B. коментар: 36 І -аПервом.нк. Вказане обтяження накладене за ініціативи [PERSON] , коли той в 1989 році звернувся до суду з вимогою про скасування договору дарування від 22.08.1986 року, при якому [PERSON] подарувала доньці. [PERSON] , незакінчений будуванням житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Але у процесі розгляду справи, сторони примирились та заява [PERSON] залишена без розгляду, натомість, арешт знятий не був. Спір між сторонами було припинено, шляхом винесення рішення Первомайського міськвиконкому від 20.09.1989 року, яким дозволено будівництво 2-х квартирного житлово будинку [PERSON] та [PERSON] , для узаконення побудованого житлового будинку на двох власників. Також, як було зазначене раніше, у 1990 році, між зазначеними учасниками попередньої справи. [PERSON] [PERSON] та [PERSON] , знову виник спір, результатом якого судом визнано частково недійсними договір купівлі-продажу від 26.01.1983 року та договір дарування від 22.08.1986 року та виділено у користування [PERSON] та [PERSON] кожному по /г частки незакінчений будуванням житлового будинку [ADDRESS] . Вищезазначені факти містяться у рішенні Первомайського міського народного суду Миколаївської області від 24.12.1990 року, справа № 2-714. 1990 р. Ознайомитись, безпосередньо, з матеріалами зазначених справ не є можливим, у зв`язку з їх знищенням на підставі закінчення строку зберігання. Наявний вищевказаний арешт безумовно створює для Позивачки об`єктивні перешкоди у реалізації її права власності на вказану частин\ житлового будинку та фактично унеможливлює набуття та подальше розпорядження майном, що є неприпустимим. З огляду на викладене, представник позивача вважає, що єдиним правовим засобом захисту прав Позивачки є звернення до суду з позовом про скасування арештів на нерухоме майно. Представник позивачки в судове засідання надав заяву з проханням слухати справу у його відсутність та відсутність позивача, підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач, [PERSON] у судове засідання надала заяву з проханням слухати справу у її відсутність, позовні вимоги визнала, не заперечувала проти їх задоволення. Відповідач, [PERSON] , у судове засідання не з`явилася, про час і місце слухання справи оповіщена відповідно до вимог ст. 128, 130 ЦПК України, в тому числі через оголошення на вебпорталі судової влади України. Заяви про розгляд справи у її відсутність до суду не надходило. Відзив на позов не надала. Дослідивши матеріали справи, надані суду докази, суд приходить до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що перехід до [PERSON] права власності на на 1/2 частку житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] та закінчення будівництва вказаного житлового будинку підтверджується наявними в матеріалах справи документами: договором купівлі-продажу від 26.01.1983 року, посвідченого Першою Первомайською державною нотаріальною конторою та зареєстрованого в реєстрі за№ 1-190, випискою з рішення № 428 від 15.07.1986 року виконавчого комітету Первомайської міської ради народних депутатів Миколаївської області «Про дозвіл на продовження терміну на будівництво, продаж та дарування незакінчених домобудів громадянам м. Первомайська», договором дарування від 22.08.1986 року, посвідченого Першою Первомайською державною нотаріальною конторою та зареєстрованого в реєстрі за № 1- 2110, рішенням № 336 від 20.09.1989 року виконавчого комітету Первомайської міської ради народних депутатів Миколаївської області «Про дозвіл на будівництво 2-х квартирного житлового будинку по [ADDRESS] », випискою з рішення № 376 від 17.10.1989 року виконавчого комітету Первомайської міської ради народних депутатів Миколаївської області «Про встановлення норм площі земельних ділянок громадянам м. Первомайська», дозволом на оформлення правовстановлюючих документів № 853 від 30.11.1989 року, рішенням Первомайського міського народного суду Миколаївської області від 24.12.1990 року, справа № 2-714. 1990 р., довідка видана комунальним підприємством «Первомайське міжміське бюро технічної інвентаризації» за вих. № 537/04-02-03 від 02.03.2024 року, рішенням Первомайської міської ради № 1 від 28.04.2016 року. Згідно ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч. 2 ст. 332 ЦК України право власності на нерухоме майно, якщо відповідно до закону таке право підлягає державній реєстрації, виникає з моменту державної реєстрації. Обов`язковість державної реєстрації прав на нерухоме майно передбачена Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року. Порядок та умови державної реєстрації передбачені тимчасовим положенням про порядок державної реєстрації права власності на нерухоме майно, затверджене наказом МЮ України № 7/5 від 7 лютого 2002 року з наступними змінами. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. З урахуванням наведеного позовні вимоги позивачки в частині визнання прав власності на житловий будинок є обґрунтованими та законними і підлягають задоволенню. Крім того, згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 377766270 від 09.05.2024 р. наявний арешт (архівний запис), реєстраційний номер обтяження: 3416226, зареєстрований 05.07.2006 10:39:26 Другою Первомайською державною нотаріальною конторою, який міститься у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, що є архівною складовою Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, накладений на будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , який значився за власником: [PERSON] , накладений на підставі повідомлення, б/н, від 04.08.1989 року, Народним судом Первомайського району, додаткові дані: Архівний номер: 1880988NIKOLAEV9, Архівна дата: 22.11.1999, Дата виникнення: 04.08.1989, № реєстра: 51240-65, внутр. № 680141372CF03A302B3B, коментар: 36 1-аПервом.нк. Відповідно до п. 2 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику в правах про зняття арешту з майна» від 03.06.2016 р. позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником. Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ч. 1 ст. 316 ЦК України). Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (ч. 1 ст. 317 ЦК України). Відповідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Враховуючи викладене, а також той факт, що [PERSON] на даний час не має можливості вільно володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном та оформити належним чином право власності, підстав накладення арешту на її майно немає, а тому суд вважає за можливе задовольнити її позовні вимоги про зняття арешту.

Outcome: approved