Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-14 00:00:00

17.06.2024 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 29.10.1988 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. Від шлюбу сторони мають двоє повнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] . Позивач зазначає, що сімейне життя з відповідачкою не склалось, фактичні шлюбні відносини між сторонами припинились, спільне господарство не ведеться, сторони проживають окремо з 2016 року, подальше збереження шлюбу позивач вважає неможливим, у зв`язку з чим просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою. Ухвалою судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03.07.2024 року позовну заяву прийнято до провадження за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Позивач в судове засідання не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав, щодо заочного розгляду справи не заперечив. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про час і місце судового розгляду повідомлялася у встановленому законом порядку, причини неявки суду не відомі. Суд приходить до висновку провести розгляд справи за відсутності відповідачки та позивача, на підставі наявних у справі доказів, ухваливши у справі заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 29.10.1988 року Віньковецьким районним відділом запису актів громадянського стану, про що зроблений актовий запис №49, що підтверджується даними свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 29.10.1988 року. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя позивача з відповідачкою не склалося через різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Шлюбні стосунки між сторонами припинені, сторони тривалий час разом не проживають, спільне господарство не ведеться, спільне проживання та збереження шлюбу позивач вважає неможливим. Суд приходить до висновку, що подальше сумісне сімейне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка . Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно із ст. 109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Враховуючи положення ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. За таких обставин, зважаючи на категоричну позицію позивача стосовно не бажання перебувати у шлюбі, фактичне припинення шлюбних стосунків, виходячи із засад добровільності як укладення, так і перебування у шлюбі, суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б моральним засадам суспільства, інтересам сторін та порушувало б права і свободи подружжя, гарантовані ч.1 ст.51 Конституції України. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне задовольнити позов про розірвання шлюбу. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, враховуючи те, що позивач не наполягає на стягненні судових витрат з відповідачки, судовий збір з [PERSON] на користь [PERSON] не стягується. На підставі викладеного,

Outcome: approved