Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-23 00:00:00

29 серпня 2024 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей. В обґрунтування позову зазначила, що на час подання позову вона самостійно виховує спільну з відповідачем дитину: доньку [PERSON] , [INFO] . Належної матеріальної підтримки відповідач не надає. Просила суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини від усіх видів доходів відповідача щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з дня звернення до суду і до її повноліття. Ухвалою суду від 02 вересня 2024 року відкрито провадження, призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання. Оскільки судом була отримана інформація про відсутність зареєстрованого місця проживання відповідача, суд своєю ухвалою від 09.10.2024 року призначив розгляд справи з викликом сторін в судове засідання 24.10.2024. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Суду пояснила, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, але кілька місяці спільно не проживають. Мають двох дітей. На старшу дитину з відповідача раніше було стягнуто аліменти у розмірі 1/3 частки від усіх виді його заробітку. Наразі спільно із чоловіком не проживають, матеріальної допомоги на утримання дітей він не надає. Просить стягнути з відповідача на утримання доньки аліменти у розмірі 1/3 частини від усіх видів доходів відповідача щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з дня звернення до суду і до її повноліття. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги позивача визнав повністю. Не заперечує проти задоволення позову. Вислухавши пояснення позивача і відповідача, дослідивши надані суду докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з таких підстав. За змістом ст. ст. 12, 81, 89 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини ( а.с. 5). Це друга спільна дитина подружжя. Після припинення сімейних відносин, діти проживають разом з позивачкою і знаходяться на її утриманні. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Встановлені судом обставини не заперечуються і самим відповідачем. Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.\~Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Статтею 180 СК України\~передбачено, що\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст. 182 СК України, враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно зі ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Зважаючи на те, що відповідач визнав позовні вимоги позивача в повному обсязі, суд приходить до висновку про можливість стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини від усіх видів доходів відповідача щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з дня звернення до суду і до її повноліття. Відповідно до ст. 191 СК України а ліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved