Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-13 00:00:00

26 липня 2024 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшла позовна заява [PERSON] до Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" про захист прав споживачів, визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії. В обґрунтування позовної заяви позивач вказав, що 07 січня 2024 року [PERSON] надіслав відповідачу запит щодо надання інформації стосовно причин перерахунку і підстав проведення перерахунку розміру заборгованості з постачання теплової енергії за адресою позивача, на що отримав відповідь про помилковість нарахування. У зв`язку із неповнотою наданої відповідачем відповіді, до КП "Київтеплоенерго" 19 лютого 2024 року було надіслано повторний запит з метою з`ясування обставин нарахування [PERSON] 2833,18 грн фактично не спожиту у грудні 2021 року теплову енергію. 15 березня 2024 року позивачем було отримано відповідь на вказаний запит, яка також не містила вичерпної інформації. Таким чином, у зв`язку із ненаданням позивачу вичерпної інформації, були порушені його права, як споживача послуг, а тому позивач просить суд визнати протиправною бездіяльність КП виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) "Київтеплоенерго" щодо ненадання вичерпної інформації [PERSON] на запити від 07 січня 2024 року та від 19 лютого 2024 року; зобов`язати відповідача надати вичерпну інформацію по вказаним запитам; стягнути з відповідача на користь позивача кошти понесені ним на професійну правничу допомогу. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26 липня 2024 року цивільну справу № 753/14281/24 передано судді Шаповаловій К.В. Фактично справу було передано судді 02 серпня 2024 року. Ухвалою суду від 6 серпня 2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. 27 серпня 2024 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому викладені заперечення щодо поданого позову, зазначено, що дійсно від позивача до відповідача надходили запити на отримання інформації та відповідачем були надані вичерпні відповіді на них, що підтверджується долученими до відзиву копіями відповіді від 25 січня 2024 року та від 15 березня 2024 року. Зазначає, що вимоги позивача є безпідставними та необґрунтованими, а зміст позовної заяви фактично зводиться до незгоди позивача із змістом викладеної у відповіді на його запити інформації. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю та відмовити у стягненні витрат на правову допомогу. 5 вересня 2024 року до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якому викладені заперечення щодо доводів відповідача та прохання позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Відповідач не скористався своїм правом та не надіслав до суду заперечення на відповідь на відзив. Ухвалою суду від 10 жовтня 2024 року відмовлено відповідачу у задоволенні клопотання щодо розгляду вказаної справи з призначенням судового засідання. Суд, проаналізувавши обставини справи у їх сукупності, вивчивши доводи позивача та представника відповідача, викладені у заявах по суті спору, дослідивши додані до матеріалів справи докази, доходить наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно. Наказом Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 4 травня 2018 року за № 224, закріплено за КП «Київтеплоенерго» на праві господарського відання з дня, наступного за днем підписання акту прийняття-передання основних засобів комунальної власності територіальної громади м. Києва, які передаються КМДА з володіння та користування ПАТ «Київенерго», у зв`язку з припиненням угоди щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу м. Києва від 27 вересня 2001 року, укладеної між КМДА та акціонерною енергопостачальною компанією «Київенерго». КП «Київтеплоенеро», отримавши у користування на праві господарського віддання основні засоби виробництва та постачання теплової енергії м. Києва, з 1 травня 2018 року набуло статусу виконавця послуги з централізованого опалення. Житловий будинок за адресою [ADDRESS] є обладнано будинковим засобом обліку теплової енергії, що встановлений на загальному тепловому вводі будинку та обліковує сумарну витрату енергії на потреби ЦО та ЦПГВ. Діапазон розповсюдження - всі квартири будинку. Як зазначається у позовній заяві, у січні 2022 року позивач отримав від відповідача рахунок за надані послуги з постачання теплової енергії за грудень 2021 року, з якого йому стало відомо, що у грудні 2021 року Київтеплоенерго здійснило перерахунок по послузі постачання теплової енергії та донарахувало йому заборгованість у сумі 2440,92 грн. Крім того, за грудень 2021 року позивачу було донараховано 2833,18 грн за спожиту у грудні теплову енергію. Жодної інформації стосовно вказаних нарахованих сум рахунок не містив. З метою отримання інформації позивачем 7 січня 2024 року було надіслано відповідачу запит про надання інформації стосовно причин і підстав проведення відповідачем перерахунку, а також просив надати математичні розрахунки нарахованих позивачу сум до сплат. Оскільки надана позивачу відповідь, на його думку, була неповна, 19 лютого 2024 року він повторно звернувся із запитами до відповідача та просив надати вичерпну інформацію (включаючи детальні розрахунки) стосовно нарахованих за послугу опалення у грудні 2021 року суми 2440, 92 грн та 283318 грн, нарахованих за грудень 2021 року. Відповідач надіслав відповідь на його запит, проте така інформація не є вичерпною та не дає відповіді на всі поставлені у запиті питання, а тому позивач звернувся із цим позовом до суду. У відповідності до статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк. Згідно із частиною другою статті 32 Конституції України кожний громадянин має право знайомитися в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, установах і організаціях з відомостями про себе, які не є державною або іншою захищеною законом таємницею. Статтею 34 Конституції України передбачено, що кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя. Частиною 1 статті 1 Закону України "Про звернення громадян" передбачено право громадян України звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення. За змістом ст. 7 Закону України «Про інформацію» право на інформацію охороняється законом. Держава гарантує всім суб`єктам інформаційних відносин рівні права і можливості доступу до інформації. Ніхто не може обмежувати права особи у виборі форм і джерел одержання інформації, за винятком випадків, передбачених законом. Суб`єкт інформаційних відносин може вимагати усунення будь-яких порушень його права на інформацію. Звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду. Забороняється відмова в прийнятті та розгляді звернення з посиланням на політичні погляди, партійну належність, стать, вік, віросповідання, національність громадянина, незнання мови звернення. Якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. Частиною першою статті 15 Закону України "Про звернення громадян" передбачено, що органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки (частина 3 статті 15 Закону України "Про звернення громадян"). Згідно з частинами першою, другою статті 20 Закону України "Про звернення громадян" звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. На обґрунтовану письмову вимогу громадянина термін розгляду може бути скорочено від встановленого цією статтею терміну. Зважаючи на законодавчо встановлений обов`язок органу/підприємства, до якого направлене звернення, щодо своєчасного розгляду та надіслання заявнику у письмовій формі результатів розгляду звернення, орган/підприємство вважається таким, що виконав передбачений Конституцією України обов`язок, якщо склав відповідь на звернення особи у чіткій відповідності до поставлених у ньому питань і довів зміст відповіді до заявника в обраний ним спосіб: поштою або засобами електронного зв`язку. Обов`язок повідомляти громадян про наслідки розгляду їхніх звернень має підтверджуватися доказами, що свідчать про надсилання (вручення) відповіді на звернення на адресу заявника (заявнику). Як вбачається з долучених до позову доказів, позивач 7 січня 2024 року надіслав відповідачу запит про надання інформації, в якому просив надати наступну інформацію: у зв?язку із чим (яка фактична причина) проведення перерахунку в будинку по [ADDRESS] по послузі централізованого опалення, зокрема по кв. [ADDRESS] в грудні 2021 року? Прошу вказати точну причину з посиланнями на певні факти. Яким чином було проведено вищевказаний перерахунок в будинку по [ADDRESS] , зокрема по кв. [ADDRESS] в грудні 2021 року, по послузі централізованого опалення? Прошу надати детальні математичні розрахунки і показники споживання теплової енергії у вищевказаному будинку до перерахунку і після проведеного перерахунку за кожним напрямом споживання. Що стало причиною донарахування (збільшення вартості отриманої послуги) по послузі централізованого опалення в будинку по [ADDRESS] зокрема по кв. [ADDRESS] в грудні 2021 року? Надати загальні (сукупні) щомісячні показники квартирних лічильників тепла які бралися в розрахунок в будинку по [ADDRESS] за 2021р. при проведенні вищевказаного перерахунку. ???Надати інформацію чи врахований діючим тарифом на постачання гарячої води у вищевказаному будинку за 1 кум.м. гарячої води втрати тепла рушникосушарками? Який обсяг теплової енергії врахований як втрати в рушникосушарках на 1 куб.м. гарячої води? ???У вищевказаному будинку розташовані нежитлові комерційні приміщення, які не мають централізованого опалення. Прошу надати інформацію, чи несуть власники вищевказаних нежитлових приміщень участь в утриманні спільного майна будинку, а саме опалення місць загального користування. У відповідь на вказаний запит комунальне підприємство виконавчого округу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» надало позивачу відповідь від 25 січня 2024 року, в якому зазначена розшифровка розрахунку по особовому рахунку позивача за квартирою [ADDRESS] за грудень 2021 року та за лютий 2022 року, а також повідомлено додаткову інформацію, враховуючи поставленні у запиті позивача питання. Позивач не заперечував факту отримання цієї відповіді від відповідача та її копія була долучена до позовної заяви. Крім того, 19 лютого 2024 року позивач повторно надіслав запит про надання інформації до відповідача, в якому просив надати йому відповідь на питання: надати загальні щомісячні показники квартирних лічильників теплової енергії, які брались в розрахунок по будинку [ADDRESS] за 2021, 2022 та 2023 роки. Надати загальні щомісячні показники теплової енергії, які брались в розрахунок по будинку [ADDRESS] за 2021, 2022 та 2023 роки за кожним напрямком споживання теплової енергії. Надати інформацію чи врахований діючий тариф на постачання гарячої води у вказаному будинку за 1 куб м. гарячої води втрати тепла рушникосушарками, який обсяг теплової енергії врахований як втрати в рушникосушарках на 1 куб.м. гарячої води. У відповідь на вказаний запит комунальне підприємство виконавчого округу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» надало позивачу відповідь від 15 березня 2024 року, в якому викладена відповідь детально на кожне питання запиту позивача, із викладенням формул, які застосовуються у розрахунках, інформації щодо обсягів теплової енергії, витраченої на опалення будинку за період з листопада по квітень 2021 року, за грудень 2021 року та за період з жовтня 2022 року по грудень 2023 року, тощо. Отже, судом під час розгляду вказаної справи встановлено що відповідач у 30-ти денний строк, визначений ЗУ «Про звернення громадян» надав позивачу відповіді на його запити, що не заперечувалось та не спростовувалось позивачем, а тому права позивача на отримання інформації від відповідної організації відповідачем порушено не було. Незгода позивача із змістом викладеної інформації, та\\або порядком проведення відповідачем розрахунків, не свідчить про те, що відповідачем не було надано вичерпної відповіді на запити позивача. У випадку незгоди із розрахунками відповідача та наявність для цього відповідних обґрунтованих підстав (помилок, тощо) позивач має право звернутись до відповідача із запитом про здійснення перерахунку щодо нарахування йому коштів за оплату отриманої послуги чи до суду, у визначеному Законом порядку та за наявності відповідних підстав. Відповідно до приписів статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Законодавство визначає певний перелік можливих способів захисту порушеного права, у тому числі у спосіб, визначений договором (стаття 16 ЦК України). Спосіб захисту порушеного права повинен бути таким, що найефективніше захищає або відновляє порушене право позивача, тобто повинен бути належним. Належний спосіб захисту повинен гарантувати особі спосіб повне відновлення порушеного права та/або можливість отримання нею відповідного відшкодування. Відповідно до частини третьої статті 12 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною третьою статті 77 ЦПК України визначено, що сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. (стаття 76 Цивільного процесуального кодексу України) Відповідно до частин другої, третьої статті 83 Цивільного процесуального кодексу України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви; відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Розглядаючи позов в межах заявлених позовних вимог, відповідно до статті 11 ЦПК України, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, зважаючи на підстави та предмет позову, з огляду на своєчасне надання відповідачем відповідей на запити позивача, із викладенням інформації (відповідей) на поставленні у запитах питання, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог. Відповідно до приписів статті 141 ЦПК України, судові витрати позивача у цій справі залишаються за позивачем. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed