Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-23 00:00:00

10.09.2024 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача та просив стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 9233,08 грн.; судовий збір в розмірі 3028 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 9200 грн. Представник позивача в обґрунтування позовних вимог вказав про те, що 18.09.2020 між АТ"АЛЬФА-БАНК" та [PERSON] укладено договір про надання кредиту № 491035150 відповідно до якого позивач надав позичальнику кредит в сумі 11588,18 грн. строком на 36 місяців з відсотковою ставкою 39,90%. 20.12.2021 року між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ ФК «Еліт Фінанс» укладено договір факторингу та відступлено право вимоги за кредитним договором до відповідача в заявленому розмірі за кредитним договром , укладеним між відповідачкою та АТ "Альфа-Банк" 18.09.2020 року. 23.09.2024 ухвалою суду справу призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 24.10.2024 року від предстанвика позивача надійшли додаткові пояснення у справі, в яких він зазначає, що з лютого по травень 2024 року [PERSON] проводила погашення заборгованості на загальну суму 7487,00 грн. Тобто [PERSON] слатила заборгованість за Кредитом, на загальну суму у розмірі 7487,00 грн., таким чином загальна сума заборгованості за Кредитом складає 9233,08 грн. Представником позивача подано клопотання про розгляд справи у його відсутність, не заперечує проти заочного вирішення справи. Відповідачка повідомлялась про розгляд справи за зареєстрованою адресою місця проживання, повістка повернулась з відміткою "за закінченням терміну зберігання" У зв`язку з неявкою позивача, відповідача, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. ст.279,280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов наступного. Судом встановлено, що 18.09.2020 року між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] укладено договір про надання кредиту № 491035150 (далі - договір), відповідно до умов якого АТ «Альфа-Банк» установив позичальнику кредитний ліміт у розмірі 11588,18 грн. , процентна ставка 39,90 % річних, тип процентної ставки фіксований. Дата повернення кредиту 21.09.2023 рік.(копія на а.с. 5-7) 20.12.2021 року між АТ «Альфа- Банк» та ТОВ «ФК Еліт Фінанс» укладено договір факторингу, на підставі якого ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» набуло статусу кредитора за кредитним договором №491035150 від 18.09.2020 року.( копія а.с. 8-12). Згідно додатку до договору факторингу №4 від 20.12.2021 року борг [PERSON] складає 16720,08. з яких тіло кредиту : 11421,89 грн., борг по відсотках:5298,19 грн. ( копія а.с. 13-14). Згідно розрахунку заборгованості за кредитом №491035150 від 18.09.2020 року станом на 20.12.2021 року у [PERSON] виникла заборгованість в сумі 16720,08( копія а.с. 29). Відповідно до ст. ст. 526,527,530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно зст. 1054 Цивільного кодексу Україниза кредитним договором банк або фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно достатті 1048 цього Кодексу. Згідно з ч. 1ст. 1048 цього Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Таким чином, кредитодавець взяті на себе зобов`язання за спірним кредитним договором виконав та надав грошові кошти відповідачу у вигляді кредитного ліміту. Тобто виконав зі своєї сторони умови договору, у відповідності до ч.1ст.1054 Цивільного кодексу України. Щодо виконання зобов`язань за кредитним договором із сторони відповідача, то останній ухиляється від їх виконання. Так, відповідно до розрахунку, який наданий позивачем, заборгованість відповідача становить станом на 20 грудня 2021 16720,08 грн. Позивач зазначає про погашення відповідачкою частини боргу протягом 2024 р, тому розмір боргу на день розгляду справи менший ніж у розрахунку. Будь-яких доказів на спростування розрахунку заборгованості відповідачем не надано, такий не оскаржувався, а відтак є чинним, а тому приймається судом до уваги. Згідно з ч.1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно з ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Враховуючи, що відповідач взятих на себе кредитних зобов`язань в строки, передбачені кредитним договором, належним чином не виконав, згідно договору факторингу право вимоги за невиконаним зобов"язанням перейшло до нового кредитора, тому суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом та процентах є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Крім того, представник позивача просив стягнути з відповідача витрати на правову допомогу в сумі 9200 грн. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Верховний Суд у своїй постанові від 03 травня 2018 року в справі №372/1010/16-ц дійшов висновку, що якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме, надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат, стороні на користь якої ухвалено судове рішення. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача надано договір про надання правничої допомоги № 03-07/24 від 01 липня 2024 року, додатковий договір №1 про надання юридичних послуг від03-07/24 року. Згідно платіжної інструкції № 3575 від 29.07.2024 року, яка міститься в матеріалах справи, позивач сплатив кошти за надання правничої допомоги в загальному розмірі 9200 грн., які підлягають стягненню з відповідачки. Відповідно до ч. 1ст. 141 ЦПК Україниз відповідача на користь позивача також підлягають стягненню понесені останнім судові витрати, а саме 3028 грн. судового збору.

Outcome: approved