Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-16 00:00:00

02.07.2024 року позивач [PERSON] звернулася до суду\~ із зазначеним позовом та просить постановити рішення, яким змінити спосіб стягнення аліментів, визначених та стягнутих рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 13.12.2016 року, а саме з твердої грошової суми в розмірі 600 грн. на 1/4 частину усіх видів заробітку (доходу) боржника щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення дочкою повноліття, починаючи з дня пред`явлення позову до суду. \~ \~ \~ \~ Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 13.12.2016 року з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , були стягнуті аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 600 грн., щомісячно, починаючи з 07.11.2016 року і до досягнення дитиною повноліття - [INFO] , але неменше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аліменти, які стягуються з відповідача, в умовах збільшення рівня цін та прожиткового мінімуму на дитину, недостатньо для матеріального утримання дитини, що ставить її у скрутне матеріальне становище. На даний час дочка навчається у 4-А класі в опорному закладі освіти «Болградський ліцей» та в Комунальному закладі «ЦФЗН «Спорт для всіх»» відділення джиу-джитсу, відвідує репетиторів, у зв`язку з чим збільшуються потреби в навчанні, розвитку та іншому, а тому дочка потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів. Відповідач на даний час офіційно працевлаштований, має постійний заробіток, його матеріальний стан значно покращився. Вона намагається матеріально забезпечити, доглядати та виховувати дочку, а також виконувати всі інші обов`язки покладені на неї законом та необхідні для належного утримання їх дитини. Аліменти у розмірі 600 грн. є недостатніми для задоволення усіх потреб дочки, тому виникла необхідність змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються в твердій грошовій сумі на стягнення аліментів у частковому еквіваленті. У 2022 році вона зареєструвала шлюб та народила в цьому шлюбі дитину, тому на даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною. У зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів, вона просить змінити спосіб стягнення аліментів з твердий грошової суми на частку з заробітної платні відповідача та звертається з цією позовною заявою. Ухвалою судді від 05.07.2024 року відкрито провадження по справі та розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін по справі. Сторони у судове засідання не з`явилися. Представник позивача [PERSON] , яка підтвердила свої повноваження довіреністю від 25.06.2024 року посвідченої начальником Ізмаїльсько-Арцизького відділу надання безоплатної правничої допомоги на підставі ч.3 ст. 245 ЦК України (а.с.26), 27.08.2024 року надала до суду клопотання про розгляд справи без участі позивача та її представника. Відповідач [PERSON] до суду не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, шляхом надіслання судової повістки за місцем проживання, причину неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву до суду не подав, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України за відсутності заперечень до того позивача. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що [PERSON] , відповідач по справі, та [PERSON] , позивач по справі, є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] , яке видане 02 липня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кілійського районного управління юстиції в Одеській області на підставі актового запису про народження №291 від 02.07.2014 року (а.с.15). Так, заочним рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 13 грудня 2016 року у цивільній справі №502/2466/16-ц, провадження 2-/502/1209/16, з боржника [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , стягнуті аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн., щомісячно, починаючи з 07.11.2016 року і до досягнення дитиною віку повноліття, а саме до [INFO] , але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку ( а.с. 12-13). На підставі цього рішення суду, 10 лютого 2017 року Кілійським районним судом Одеської області виданий виконавчий лист (а.с.14). 22 квітня 2022 року позивач уклала шлюб з [PERSON] та змінила своє прізвище зі « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , яке видане Болградським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) на підставі актового запису №63 від 22 квітня 2022 року (а.с.17). В цьому шлюбі народилася дитина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , яке видане 17 серпня 2022 року Болградським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) на підставі актового запису №191 від 17 серпня 2022 року (а.с.18). Позивачем надано до суду докази її фінансового стану, які містяться в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (а.с.19-20), відповідно до яких дохід позивача у 2022 році склав 26\~600,00 грн., у 2023 році 80\~400,00 грн., а у 2024 році за перші три місяці 21\~300,00 грн., при цьому щомісячний дохід у 2024 році 7\~100,00 грн. Також судом досліджено довідку за вих.№77, видану 08.09.2023 року фахівцем з персоналу [PERSON] , з якої видно, що [PERSON] працює в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Сільпо-Фуд» на посаді охоронця з 28 липня 2023 року по день видачі довідки (а.с.25), доказів що спростовують дану інформацію суду надано не було (а.с.25). Спільна дочка сторін Софія навчається у опорному закладі освіти "Болградський ліцей" Болградської міської ради Одеської області та є ученицею 4-А класу (а.с.22), також вона відвідує (навчається) Комунальний заклад "ЦФЗН "Спорт для всіх" відділення джиу-джитсу (а.с.23), тобто позивач несе певні витрати для забезпечення дочки усім необхідних для навчання та її виховання. При вирішенні спору суд виходить з положень ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», за якою кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно зі\~ст.\~180,\~ч.ч.\~1-2\~ст.181\~СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно зі ч.1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Частиною 1\~ст. 192 СК України\~передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст статей\~181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. \~ \~ \~ \~З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями\~статті 192 СК України\~зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду в частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі №6-143цс13. Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини. Позовні вимоги [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів ґрунтуються на зміні матеріального стану відповідача, який працевлаштований та отримує заробітну платню щомісячно, недостатності суми фактично стягуваних аліментів для забезпечення потреб дитини, яка на цей день становить 600 грн., про що зазначає в своїх поясненнях позивач. Відповідач жодного доказу на спростування заявлених вимог не надав. Водночас суд вважає, що зміна способу стягнення аліментів із стягнення аліментів у твердій грошовій сумі на стягнення аліментів у частці від доходу забезпечить більш оперативну адаптацію розміру аліментів до економічної ситуації без звернення до суду, що буде сприятиме кращому захисту інтересів дитини. З урахуванням викладеного, матеріальне становище сторін, суд вважає, що є підстави для задоволення позовних вимог та зміну способу стягнення, визначених раніше судом аліментів, а саме до 1/ 4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , повноліття. Згідно п.23 Постанови пленуму\~ВСУ\~№\~3\~від\~15.05.2006\~року\~«Про\~застосування судами\~окремих\~норм\~Сімейного кодексу\~України\~при\~розгляді справ\~щодо\~батьківства,\~материнства\~та\~стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в дохід держави в розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved