Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-17 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 1058 від 08 січня 2022 року, вчинений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В. про стягнення на користь стягувача ТОВ "Вердикт Капітал" з боржника [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 2235227 від 06 січня 2021 року в розмірі 19674,41 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що 06 січня 2021 року ним та ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» було укладено кредитний договір №2235227, за умовами якого позичальнику надано кредит. Правонаступником усіх прав та обов`язків ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» на підставі договору факторингу є ТОВ "Вердикт Капітал". З сайту Автоматизованої системи виконавчих проваджень стало відомо про внесення до реєстру боржників інформації щодо нього, в зв`язку з виконанням виконавчого провадження № 68490050. З матеріалів виконавчого провадження було встановлено, що 08 січня 2022 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Т.В. вчинено виконавчий напис № 1058 про стягнення з нього на користь ТОВ "Вердикт Капітал" заборгованість за кредитним договором № 2235227 від 06 січня 2022 року в розмірі 19674,41 грн. Виконавчий напис підлягає скасуванню з тієї підстави, що на момент вчинення виконавчого напису законом не було передбачено права його вчиняти на кредитних договорах. Виконавчий напис було вчинено на копії кредитного договору, який не було нотаріально посвідчено, тобто виконавчий напис вчинено на документів, який не передбачений переліком № 1172. Нотаріус вчинив оскаржуваний виконавчий напис без належного підтвердження безспірності вимог кредитора. У відзиві на позовну заяву представник відповідача [PERSON] просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Заперечення проти позову мотивує тим, що для вчинення виконавчого напису відповідачем булинадані документи, які підтверджують безспірність заборгованості, а зазначену в оспорюваному виконавчому написі заборгованість можна вважати безспірною, оскільки позивач у своєму позові не зазначив жодної обставини, яка б свідчила про протилежне. Ухвалою від 07 серпня 2024 року позовну\~ заяву\~ залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви У встановлений судом строк недоліки позовної заяви позивач усунув. Ухвалою від 07 серпня 2024 року суд задовольнив заяву позивача про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі спірного виконавчого напису нотаріса. Ухвалою від 20 серпня 2024 року позовну\~ заяву\~ [PERSON] суд\~ прийняв до\~ розгляду\~ та\~ відкрив\~ спрощене\~ позовне\~ провадження\~ у\~ справі\~ з\~ проведенням\~ судового\~ засідання\~ з\~ повідомленням\~ (викликом\~ сторін). У позовній заяві предстаник позивача [PERSON] просить розгляд справи провести без участі позивача та його представника. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Треті особи в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили. Про місце, дату та час розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином. Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Підстави для відкладення розгляду справи у справі відсутні. Суд, дослідивши наявні у справі докази, дійшов таких висновків. Суд встановив, що 06 січня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Бі Ел Джи Мікрофінанс" та [PERSON] укладений кредитний договір № 2235227, за умовами якого позивач отримав кредит в розмірі 8000 грн строком на 7 днів зі сплатою процентів за користування кредитими коштам в розмірі 0,95 за кожен день строку користування. 08 січня 2022 року приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В. вчинив виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 1058, про стягнення на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованість, що виникла за кредитним договором № 2235227 від 06 січня 2021 року, з усіма додатками та додатковими договорами, який укладений між ТОВ "Бі Ел Джи Мікрофінанс" (правонаступником якого є ТОВ «Вердикт Капітал») та [PERSON] . Правонаступником усіх прав та обов`язків ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» за вказаним кредитним договором є ТОВ «Вердикт Капітал» на підставі договору факторингу № 27-08-1 від 01 серпня 2021 року. Строк платежу за кредитним договором настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 27 серпня 2021 року по 27 жовтня 2021 року. Сума заборгованості складає 19674,41 грн, в тому числі: 7856,50 грн - заборгованість за тілом кредиту, 11317,91 грн - заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами та комісією. Постановою від 03 лютого 2022 року приватний виконавець\~виконавчого\~округу\~Рівненської\~області\~Папроцький\~А.А. відкрив виконавче провадження № 68490050 з примусового виконання виконавчого напису № 1058, виданого 08 січня 2022 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В. 04 лютого 2022 року року приватний виконавець Папроцький А.А. виніс постанову про арешт коштів боржника, а 05 березня 2024 року - постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Відповідно до ст.18 Цивільного кодексу України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з п.19 ст.34 Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (ст.87 Закону України «Про нотаріат»). Відповідно до ст.88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно з ч.1 ст.39 Закону України «Про нотаріат», порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України. Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 затверджений Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Пункти 1, 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України містить такі ж правила та умови вчинення виконавчого напису, що й ст.87-88 Закону України «Про нотаріат». Підпунктами 3.2, 3.5 п.3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. При цьому цей Перелік не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» (пункт 2) доповнено перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. 2.Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову № 662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 залишено без змін. Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Кредитний договір № 2235227 від 06 січня 2021 року нотаріально не посвідчений. З вказаного випливає, що станом на 08 січня 2022 року були відсутні правові підстави для вчинення нотаріусом виконавчого напису № 1058 за кредитним договором, який не посвідчено нотаріально, оскільки постанова Кабінету Міністрів України, якою було встановлено таку можливість, визнана в цій частині незаконною та нечинною. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. За таких обставин наявні підстави для визнання виконавчого напису № 1058 таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час його вчинення вимог ст.87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Тому відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст.88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений пп.2.3 п.2 глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання іпотеко держателем повідомлень - письмової вимог про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст.15,\~16,\~18 ЦК України, ст.50,\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Матеріали справи не містять відомостей на підтвердження того, що позивач отримував лист з вимогою про усунення порушень за кредитним договором. Отже, позивач не був вчасно проінформованим про наявність заборгованості та не мав можливості або оспорити вимоги ТОВ «Вердикт Капітал», або виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення. Зважаючи на те, що суду не надано доказів безспірності заборгованості позивача перед відповідачем і позивач таку заборгованість оспорює, суд вважає, що вказана у виконавчому написі заборгованість не є безспірною. Крім того, на час вчинення спірного виконавчого напису у нотаріуса не було правових підстав для його вчинення. За таких обставин суд дійшов висновку, що виконавчий напис виданий неправомірно, а тому позов належить задовольнити. За правилами ч.1 ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним документально підтверджені витрати на оплату судового збору в розмірі 1211,20 грн. Відповідно \~до \~ч.2\~ ст.141\~ ЦПК\~ України,\~ інші\~ судові\~ витрати,\~ пов`язані\~ з\~ розглядом\~ справи,\~ у\~ разі\~ задоволення\~ позову\~ покладаються на\~ відповідача.\~ До\~ витрат,\~ пов`язаних\~ з\~ розглядом\~ справи,\~ належать,\~ серед\~ іншого,\~ витрати\~ на\~ професійну\~ правничу\~ допомогу\~ (ч.2\~ ст.133\~ ЦПК\~ України). За приписами ч.3 ст.141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обгрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необгрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. На підтвердження розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу позивач надав: договір про надання правової допомоги від 30 квітня 2024 року, укладений між адвокатом Усенком А.В. та [PERSON] , ордер на надання правничої допомоги від 18 липня 2024 року серії АР №1190790, акт здачі-прийняття наданих послуг від 18 липня 2024 року, квитанцію до прибуткового касового ордера № б/н від 18 липня 2024 року про оплату 6500 грн правничої допомоги. В клопотанні про зменшення витрат на правову допомогу представник відповідача просить відмовити позивачу у стягненні витрат на правничу допомогу. Клопотання мотивує тим, що із врахуванням середньої заробітної плати в регіоні, в якому працює адвокат позивача, витрати по часу на половину робочого дня повинні були складати 357,71 грн, але аж ніяк не 6500 грн за справу незначної складності. До заяви не подано належних та допустимих документів, які б підтверджували оплату правничої допомоги, в тому числі документів, які б підтверджували перерахунок коштів адвокату в сумі 6500 грн. Сплата позивачем адвокату коштів в сумі 6500 грн на підставі акта здачі-прийняття наданих послуг підтверджується квитанцію до прибуткового касового ордера № б/н від 18 липня 2024 року, а тому доводи представника відповідача про відсутність доказів оплати правничої допомоги суд до уваги не бере. Разом з тим, враховуючи категорію та складність справи, сталу судову практику щодо розгляду подібних справ, обсяг наданих адвокатом послуг та

Outcome: approved