Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-09 00:00:00

Позивач звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом про зменшення розміру аліментів, присуджених на утримання дитини, який обґрунтовує наступним. \~ \~ \~ \~ З\~відповідачкою [PERSON] \~вони перебували\~у фактичних\~шлюбних відносинах.\~ [INFO] у них народився син - [PERSON] . \~ \~ \~ \~ \~ Рішенням\~Шевченківського районного\~суду міста\~Запоріжжя від\~18.03.2022\~року по\~справі №\~336/431/22\~присуджено стягнення\~з [PERSON] \~на користь [PERSON] аліменти на утримання їх сина [PERSON] в розмірі 1/3 частини доходів платника аліментів. З травня 2022 р. позивачу була встановлена інвалідність 2-ї групи в зв`язку із захворюванням серця. Дана обставина вплинула на його матеріальний стан, оскільки він наразі є непрацездатною особою, його лікування потребує значних матеріальних затрат. В зв`язку з погіршенням матеріального стану, позивач просить зменшити присуджений вищевказаним рішенням суду щомісячний розмір аліментів на утримання сина [PERSON] , з 1/3 частки доходів платника аліментів на 1/6. Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15.01.2024 р.\~відкрито провадження у справі та призначений її розгляд в порядку загального позовного провадження, та встановлений сторонам строк для надання заяв по суті спору. Протокольною ухвалою суду від 15.04.2024 р. відмовлено в задоволенні клопотання позивача про допит в якості свідка неповнолітнього сина сторін, в зв`язку з його заінтересованостю в певному результаті розгляду цієї справи, закрито підготовче провадження у справі та призначений розгляд справи по суті. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити з підстав, зазначених в позові. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про час, дату та місце слухання справи повідомлялась. Причини неявки суду не повідомляла. Надала відзив на позов, в якому не визнала позовні вимоги, вважає, що заявлені позивачем обставини не є підставою для зменшення розміру аліментів. Зазначає, що заявлена позивачем обставина, що він не працює та не має іншого майна, не підтверджена доказами. З огляду на відсутність від відповідачки заяв про відкладення слухання справи, наявність в матеріалах справи письмово викладеної її позиції щодо позовних вимог, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідачки. Суд, вислухав пояснення представниці позивача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони по справі є батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого Шевченківським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції. Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 18.03.2022 р. по справі №336/431/22, присуджено стягнення аліментів з\~ [PERSON] на користь\~ [PERSON] на утримання їх неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки від доходів платника аліментів, щомісячно, починаючи з 14.01.2024 р. та до досягнення дитиною повноліття. Виконавчий лист, виданий на підставі вищевказаного рішення суду, перебуває на виконанні у Шевченківському ВДВС у м. Запоріжжі, що підтверджується копією постанови державного виконавця від 03.06.2022 р. про відкриття виконавчого провадження. З травня 2022 р. позивачу встановлена друга група інвалідності, в зв`язку із захворюванням серця, протипоказано фізичні та психоемоційні навантаження, що підтверджується копією довідки МСЕК від 19.05.2022 р. Відповідно до копії трудової книжки позивача, останній має спеціальність технік-електромеханік. З 08.09.2021 р. позивач офіційно не працевлаштований. З довідки про доходи від 13.12.2023 р., виданої [INFO] , вбачається, що позивач отримує пенсію з інвалідності, щомісячно, приблизно у сумі 4177,00 грн. З медичної документації позивача вбачається, що позивач з 2022 р. систематично проходить лікування, зокрема стаціонарне, в 2023 р. йому було проведене оперативне втручання, він потребує постійного систематичного медикаментозного лікування. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі статтею 141\~СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей 150,180\~СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно з положеннями статті 181\~СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина третя статті 181\~СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною першої статті 192 СК Українив становлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Статтею 192\~СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів. Вищевказані правові норми та висновки наведені в Постанові Верховного Суду від 10 жовтня 2023 року у справі № 682/2454/22-ц. Позивач в своєму позові наводить підставу для зменшення розміру аліментів: погіршення його майнового стану внаслідок фактичної втрати працездатності за станом здоров`я та потреби систематичного медикаментозного лікування. Оцінивши надані позивачем докази, судом встановлено, що після ухвалення вищевказаного рішення суду змінились обставини у платника аліментів, які значно впливають на стягнення аліментів, а саме: позивач став непрацездатною особою в зв`язку з отриманням інвалідності 2-ї групи та за станом здоров`я він не може працювати за своєю спеціальністю, останній потребує постійного лікування, внаслідок вищевказаних обставин він несе систематичні додаткові витрати на ліки, обстеження, тощо. Основним джерелом доходу позивача наразі є пенсія по інвалідності, розмір якої є не значним. В зв`язку з цими обставинами, у платника аліментів погіршився майновий стан, внаслідок чого він не має можливості сплачувати аліменти на утримання дитини в присудженому судом розмірі. Відповідачка, яка заперечувала відносно заявленої позивачем обставини, що він не працює, не спростувала надані позивачем докази, які свідчать про його непрацездатність. З огляду на вищевказане, враховуючи стан здоров`я позивача та погіршення його майнового стану, обов`язок обох батьків утримувати дитину, суд дійшов висновку, що наявні підстави для зменшення розміру аліментів та задоволення позовних вимог.

Outcome: approved