Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-20 00:00:00

В липні 2024 року позивачка звернулася до Ковельського міськрайонного суду Волинської області з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , який зареєстрований 16.08.2022 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), актовий запис №1086. В обґрунтування вимог позивачка зазначила, що з 16.08.2022 вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу дітей не має. Подружні відносини з відповідачем фактично розірвані, спільного господарства подружжя не веде, шлюб носить формальний характер. У зв`язку з відсутністю можливості розірвати шлюб через органи РАЦС позивачка змушена звертатися з даним позовом. Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 05.07.2024 позовну заяву залишено без руху через її невідповідність вимогам ст. ст. 95, 175, 177 ЦПК України. 22.07.2024 позивачка недоліки усунула. Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 20.09.2024 відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд в порядку спрощеного позовного провадження. Позивачка до судового засідання не з`явилася, звернулася до суду з заявою про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою про визнання позовних вимог, просив справу розглядати у його відсутності. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Відповідно до ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Оскільки відповідач визнав пред`явлений позов і визнання позову не суперечить закону, тому суд за згодою сторін та враховуючи положення ст. 206 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у даному судовому засіданні та ухвалити рішення у справі. Дослідивши наявні у справі письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі. Шлюб зареєстрований 16.08.2022, актовий запис №1086, дошлюбне прізвище позивачки - [PERSON] , свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , яке видане 16.08.2022 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів). Відповідно до ст.\~ст. 110-112 Сімейного кодексу України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до\~ст. 109 СК України\~шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Чоловік і жінка перестали підтримувати шлюбні відносини. Зберігати свою родину сторони не мають наміру. За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що дана родина розпалася остаточно, подальше спільне проживання чоловіка і жінки і збереження даної родини стали неможливими, а також, що це суперечить інтересам обох з подружжя. Тому\~такий шлюб відповідно до\~ст. 112 СК України\~необхідно розірвати, а позов задовольнити. Вимога позивачки щодо залишення їй прізвища « [PERSON] » не розглядається судом, оскільки спір про це право між сторонами відсутній. Відповідно до ст. 113 СК, після розірвання шлюбу [PERSON] не позбавлена права іменуватися своїм прізвищем, або відновити своє дошлюбне прізвище. На виконання ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, іншу частину сплаченого судового збору стягнути з відповідача на користь позивачки.

Outcome: approved