Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-15 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якого діє представник адвокат Решетар Василь Васильович, звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу, згідно з яким просить стягнути з відповідача грошову суму боргу, інфляційних за прострочення виконання грошового зобов`язання у розмірі 390 773,56 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що у відповідності до договору позики грошових коштів від 15 квітня 2020 року, укладеного між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу Чербаник Ф.М., позикодавець (позивач) передав у власність позичальнику (відповідачу), а позичальник прийняв у власність від позикодавця грошові кошти у сумі 675 000 грн., що були на момент укладення договору еквівалентом 25 000 доларів США за офіційним валютним обмінним курсом НБУ, встановленим на момент укладення цього договору, та зобов`язався повернути позикодавцеві повну суму позики, яка на день остаточного розрахунку має відповідати еквівалентові 25 000 доларів США за офіційним валютним обмінним курсом НБУ на день передачі грошей. Відповідно до норм п. 4 вищевказаного договору відповідач зобов`язався повернути готівкою кошти у повному розмірі в строк до 15 квітня 2023 року. Пунктом 9 договору передбачено, що у разі прострочення виконання зобов`язання позичальником за даним договором, позичальник зобов`язаний сплатити позикодавцю суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 5 відсотків щомісяця від простроченої суми. Станом на 15 квітня 2023 року відповідач частково повернув позивачу борг у сумі 15 000 доларів США, станом на 16 квітня 2023 року прострочення платежу за вищевказаним договором позики становить 10 000 доларів США. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.04.2024 вказана позовна заява прийнята до розгляду та призначено по справі судове засідання в порядку загального позовного провадження з викликом сторін, розгляд справи відкладався з метою належного повідомлення відповідача про розгляд справи судом. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.07.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Розгляд справи відкладався 10.05.2024, 16.07.2024, 15.08.2024, 17.09.2024 з метою належного повідомлення відповідача про розгляд справи судом, тимчасовою непрацездатністю судді. Представник позивача подав письмову заяву про розгляд справи без його участі та позивача, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач у судове засідання не з`явився повторно, належним чином повідомлений, заяв про відкладення розгляду справи не подав, письмового відзиву на позов не подав. Оскільки учасники процесу у судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~не здійснюється. Дослідивши матеріали\~справи,\~оцінивши належність,\~допустимість,\~достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що наявність між позивачем та відповідачем позикових відносин підтверджується копією договору позики грошових коштів від 15.04.2020, доданого до матеріалів справи, посвідченого приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу Чербаник Ф.М., зареєстрованого в реєстрі за №374. Згідно з умовами п. 1-9 даного договору позикодавець (позивач у даній справі) передає у власність позичальнику (відповідач у даній справі), а позичальник приймає у власність від позикодавця грошові кошти у сумі 675000,00 гривень, що є еквівалентом 25000,00 доларів США за офіційним валютним (обмінним) курсом Національного банку України, встановленим на момент укладення цього договору, та зобов`язується повернути позикодавцеві повну суму позики, яка на день остаточного розрахунку має відповідати еквівалентові 25000,00 доларів США за офіційним курсом Національного банку України на день передачі грошей. Грошові кошти, які є предметом нього договору, передані позикодавцем та одержані позичальником до підписання цього договору. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві суму позики, визначену в п.1 даного договору, без сплати процентів. Зазначену вище суму позичальник зобов`язується повернути готівкою в повному розмірі в строк до 15.04.2023 року. В разі девальвації протягом строку дії цього договору національної грошової одиниці України позичальник зобов`язується повернути суму грошей еквівалентну доларам США 25000,00 доларів США за офіційним курсом Національного банку України на день платежу. 3а бажанням позичальник може повернути борг і раніше зазначеного терміну, в чому позикодавець не вправі чинити перешкод чи відмовлятися від отримання грошей, що повертаються. При цьому позичальник має письмово повідомити позикодавця про точний час, коли збирається повернути позичені гроші. Термін дії цього договору визначається до 15.04.2023 року. Позичальник заявляє, що не матиме заперечень проти вчинення виконавчого напису про безспірне стягнення заборгованості у разі невиконання ним, позичальником, свого зобов`язання. У разі прострочення виконання зобов`язання позичальником за даним договором позичальник зобов`язаний сплатити позикодавцю суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також п`ять процентів щомісяця від простроченої суми. У підтвердження особи позивача подано копію паспорта на ім`я [PERSON] , [INFO] . Статтею 202 ЦК України\~визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Відповідно до статті 204\~ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний недійсним судом. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблений висновок, що стаття 204\~ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Відповідно до ч.1,2\~ст.207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Згідно зі\~ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначеними родовими ознаками. Відповідно до ст. 1047 ЦК України\~договір позики\~укладається у\~письмовій формі,\~якщо його\~сума не\~менш як\~у десять\~разів перевищує\~встановлений законом\~розмір неоподатковуваного\~мінімуму доходів\~громадян,\~а у\~випадках,\~коли позикодавцем\~є юридична\~особа,\~-\~незалежно від\~суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно зі\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором\~не встановлений\~строк повернення\~позики або\~цей строк\~визначений моментом\~пред`явлення\~вимоги,\~позика має\~бути повернена\~позичальником протягом\~тридцяти днів\~від дня\~пред`явлення\~позикодавцем вимоги\~про це,\~якщо інше\~не встановлено\~договором. Позика,\~надана за\~договором безпроцентної\~позики,\~може бути\~повернена позичальником\~достроково,\~якщо інше\~не встановлено\~договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Відповідно до\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625\~цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до\~статей 549-552\~цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048\~цього Кодексу. Наявність нотаріально посвідченого договору позики свідчать про наявність між сторонами дійсних правовідносин, які випливають з договору позики та на які поширюється дія відповідних норм цивільного законодавства. У матеріалах справи відсутні належні докази того, що відповідач частково виконав свої зобов`язання за вказаним договором позики та повернув частково кошти саме за цим договором позики. Поряд з цим, позивач вказує у позовній заяві про заборгованість відповідача за даним договором лише на суму 10000 дол. США, що становить 365700 грн. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 3 ст.\~12, ч. 1 ст.\~81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач не надав суду доказів, які б спростували твердження позивача щодо часткового невиконання ним умов договору, наявність іншої суми заборгованості за цим договором, а також її розмір. З урахуванням наведеного, суд прийшов до висновку, що відповідач не виконав зобов`язання за даним договором, а тому зобов`язаний повернути позивачу борг у заявленому розмірі в сумі 10000 дол.США, що станом на 16.04.2023 становить 365700 грн. Позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Частиною 2 ст.625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з п. 18\~Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України\~у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеноїстаттею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Суд, перевіривши розрахунок інфляційних втрат та 5% річних, визначених умовами укладеного договору позики, нарахованих за період з 16.04.2023 по 20.03.2024, з урахуванням вимог п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, у задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити. Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням розміру задоволених позовних вимог з відповідача підлягає відшкодуванню позивачу 3656,99 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: partial