Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-17 00:00:00

Позивач, [PERSON] через свого представника, адвоката Сербіна Б.О. звернувся до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області з даним позовом, де просить ухвалити судове рішення, яким виключити відомості про нього, як батька дитини [PERSON] , [INFO] з актового запису №199 про народження, складеного 03.07.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Жовтоводського міського управління юстиції у Дніпропетровській області. Свої вимоги обґрунтував тим що, з відповідачкою [PERSON] проживав без реєстрації шлюбу з 2014 по 2015 рік. [INFO] відповідачка народила сина [PERSON] , батьком якого у свідоцтві про його народження записано його. На даний час позивачу стало відомо, що малолітній [PERSON] не є його сином. Відповідачка 15.06.2015 року рішенням Жовтоводського міського суду позбавлена батьківських прав відносно сина [PERSON] . Оскільки можливість виключити відомості про батьківство з актового запису про народження можливе лише за рішенням суду, позивач заявив відповідні вимоги. Ухвалою судді від 22 березня 2024 року відкрито загальне провадження по справі та останню призначено до розгляду у підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 19 квітня 2024 року по справі призначено судово-генетичну експертизу. Провадження по справі зупинено. 25 липня 2024 року справу повернуто з КЗ «Дніпропетровське обласне бюро Судово-Медичної експертизи» ДОР без виконання судово-генетичної експертизи в зв`язку з неявкою обох сторін на експертизу. Ухвалою суду від 31 липня 2024 року відновлено провадження по справі та призначено її у підготовче судове засідання. Ухвалою від 23 вересня 2024 року підготовче судове засідання закрито, справу призначено до розгляду по суті. Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, надавши заяву про розгляд даної справи у їх відсутність. Просять позовні вимоги задовольнити. Відповідачка в судові засідання не з`являється, відзиву на позов до суду не надає. Про розгляд справи повідомлялась належним чином. У телефонній розмові відповідачка зазначила, що позбавлена батьківських прав відносно сина [PERSON] та останній проживає у родині її матері [PERSON] . Треті особи по справі також просили у своїх заявах розглядати справу у їх відсутність. (а.с.34, 43) Третя особа, [PERSON] у своїй заяві зазначила, що малолітній [PERSON] проживає разом з нею, та у неї немає можливості супроводжувати його до місця проведення генетичної експертизи. Згідно із ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та проаналізувавши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку. Батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] у свідоцтві про його народження серії [NUMBER] , актовий запис №199 від 03 липня 2015 року вказані [PERSON] та [PERSON] . (а.с.11) Сторони у шлюбі між собою не перебували. Рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 15 червня 2020 року відповідачку [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно малолітніх дітей, сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . (а.с.12-13) Згідно з ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 19 квітня 2024 року, клопотання адвоката Сербіна Б.О. про призначення експертизи задоволено. Призначено у справі судову молекулярно-генетичну експертизу. Як вбачається з повідомлення КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи`ДОР» №488 від 12.07.2024 року, вищезазначена ухала суду повернута без виконання у зв`язку з неявкою обох сторін 10.06.2024 року та 08.07.2024 року на експертизу. (а.с.45) Вирішуючи дану позовну заяву, суд керується наступними положеннями законодавства. Згідно зі ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно положень ст.121 СК України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Так, судом встановлено, що на момент народження дитини [PERSON] сторони не перебували у зареєстрованому шлюбі, в свідоцтві про народження дитини позивача зазначено батьком. Статтею 136 СК України передбачено, що особа, яка записана батьком дитини відповідно до ст. 122 цього кодексу, має право оспорити своє батьківство, представивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Як роз`яснено у п. п. 11, 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК України), шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї, як батька, з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК України), звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в справах про оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. Згідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. У відповідність до п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 №96/5, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Для з`ясування факту батьківства необхідним є застосування спеціальних знань, зокрема призначення судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи. Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства». Зазначене узгоджується з роз`ясненнями Верховного Суду, викладеними у постанові від 06 травня 2020 року у справі № 201/11183/16-ц (провадження № 61-23601св18). Таким чином, висновок судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи має важливе значення в процесі дослідження факту батьківства. Судом було призначено судову молекулярно-генетичну експертизу. Водночас, матеріалами справи встановлено, що відповідачка та її дитина для відбору зразків букального епітелію до КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи`ДОР» не з`явились. Бабуся, [PERSON] у родині якої на даний час проживає малолітній [PERSON] відмовилась везти дитину до м. Дніпро для проведення експертизи. Відповідно до статті 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. З матеріалів справи вбачається, що відповідачка, третя особа в родині якої проживає малолітня дитина, були обізнані про наявність в суді цивільної справи щодо оспорювання батьківства та призначення судово-генетичної експертизи, однак, ухилилися від явки для її проведення і суду не надали будь-яких доказів неявки для проведення експертизи з поважних причин. Отже, судова молекулярно-генетична експертиза не була проведена у зв`язку з неявкою відповідачки та або третьої особи разом з малолітнім [PERSON] до експертної установи. Таким чином, з урахуванням встановлених у справі обставин та досліджених доказів у їх сукупності, враховуючи наслідки ухилення учасників справи від проведення призначеної судом експертизи, визначених ст.109 ЦПК України, суд приходить до висновку, що наявні всі підстави для задоволення вимог позивача та виключення відомостей про нього, як батька, з актового запису про народження дитини. Судовий збір сплачений позивачем відповідно до ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved