Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-14 00:00:00

Позивач подав позов про стягнення з відповідача заборгованості за договором про надання споживчого кредиту для фізичних осіб від 19.12.2020 року в розмірі 46530 грн. 98 коп., з яких строкова заборгованість по кредиту в сумі 2468 грн. 82 коп., прострочена заборгованість по кредиту в сумі 26077 грн. 76 коп., строкова заборгованість за управлінням кредиту в сумі 856 грн. 40 коп., прострочена заборгованість за управлінням кредитом в сумі 17128 грн., в обґрунтування чого посилався на те, що 19.12.2020 року сторонами укладено договір про надання комплексу послуг банківського обслуговування, відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 28546 грн. 58 коп. на строк 36 місяців зі сплатою комісії за управління кредитом в розмірі 3% на місяць та процентної ставки в розмірі 0,00010 % річних. Відповідач своїх зобов`язань за кредитним договором не виконав, не сплатив комісію та відсотки за кредитом, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість. Також позивач просив стягнути з відповідача сплачену суму судового збору в розмірі 2684 грн. та витрати на професійну правничу (правову) допомогу в розмірі 6000 грн. Ухвалою суду від 08 січня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про що свідчать оголошення, які розміщені на веб сайті Судової влади України, причину неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи від нього до суду не надходило. Згідно з ч. 1\~ст. 44 ЦПК України\~учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не зявилися в судове засідання без поважних причин. Відповідач в судове засідання не прибув, з запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного провадження, чи з відзивом на позов до суду не звертався, заяв, клопотань та заперечень суду не надав. Відповідно до вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачами відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідач не використав наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні та не зявився у судове засідання без повідомлення причин, заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. За таких обставин, з письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Приймаючи до уваги ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, а також те, що відповідач обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання суду не надав, на підставі ч. 1 ст. 223 ЦПК України, суд вважає доцільним продовжити судовий розгляд за відсутності відповідача. Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84)\~5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, доходить наступного. 19.12.2020 року сторонами укладено договір про надання комплексу послуг банківського обслуговування, відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 28546 грн. 58 коп. на строк 36 місяців зі сплатою комісії за управління кредитом в розмірі 3% на місяць та процентної ставки в розмірі 0,00010 % річних. Відповідач своїх зобов`язань за кредитним договором не виконав, не сплатив комісію та відсотки за кредитом, внаслідок чого станом на 01.09.2023 року за ним утворилась заборгованість в загальному розмірі 46530 грн. 98 коп., з яких строкова заборгованість по кредиту в сумі 2468 грн. 82 коп., прострочена заборгованість по кредиту в сумі 26077 грн. 76 коп., строкова заборгованість за управлінням кредиту в сумі 856 грн. 40 коп., прострочена заборгованість за управлінням кредитом в сумі 17128 грн. Вказані обставини встановлені судом на підставі наступних документів: копії анкети заяви № 40634556 від 19.12.2020 року; копії паспорту споживчого кредиту від 19.12.2020 року; копії довідки про рух коштів по особовому рахунку відповідача; розрахунку заборгованості відповідача за кредитним договором. Частиною 1\~статті 626 ЦК України\~встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною першою\~статті 638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За вимогами\~ст. 626 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі\~статтею 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно зі ст. 1056-1 ЦК України,\~процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Судом встановлено, що відповідачем були підписані анкета заява № 40634556 від 19.12.2020 року; паспорт споживчого кредиту від 19.12.2020 року, внаслідок чого останній був ознайомлений з умовами кредитування та процентною ставкою за кредитом. Станом на 01.09.2023 року загальна заборгованість відповідача за кредитним договором становить 46530 грн. 98 коп., з яких строкова заборгованість по кредиту в сумі 2468 грн. 82 коп., прострочена заборгованість по кредиту в сумі 26077 грн. 76 коп., строкова заборгованість за управлінням кредиту в сумі 856 грн. 40 коп., прострочена заборгованість за управлінням кредитом в сумі 17128 грн. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. \~ \~ \~ \~Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термі) його виконання, то воно відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України підлягає виконання у цей строк (термін). Згідно зі ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором (статті 1049 ЦК України). Враховуючи, що отримані кредитні кошти в добровільному порядку відповідачем не повернуті, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитом. Розподіл судових витрат суд вирішує в порядку ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved