Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-20 00:00:00

У травні 2023 року позивач [PERSON] звернулася до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення компенсації в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя, в якому просила суд: - у порядку розподілу спільного сумісного майна подружжя стягнути з [PERSON] , [INFO] , (ідентифікаційний номер: [NUMBER] ) на користь [PERSON] , [INFO] (ідентифікаційний номер: [NUMBER] ) грошову компенсацію вартості належних позивачу 1/2 частини автомобіля марки «Ford», моделі «KUGA», реєстраційний номер [NUMBER] , номер шасі [NUMBER] , сірого кольору, 2020 року випуску, об`ємом двигуна 1995 см3 в сумі 473 300 грн; - стягнути з відповідача судові витрати зі сплати судового збору в сумі 4 733,00 грн; - стягнути з відповідача витрати за проведення дослідження з визначення вартості автомобіля в сумі 1 500 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що\~ [PERSON] та [PERSON] перебувають з 04 жовтня 2023 року у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що спільне сімейне життя з відповідачем не склалось у зв`язку з різними поглядами на життя та відсутністю взаєморозуміння, сім`я існує лише формально, а шлюбно-сімейні відносини фактично припинені. На час подання позову в провадженні Солом`янського районного суду м. Києва перебуває справа про розірвання шлюбу. За час перебування у шлюбі, сторонами як подружжям було придбано транспортний засіб марки «Ford», моделі «KUGA», реєстраційний номер [NUMBER] , номер шасі [NUMBER] , сірого кольору, 2020 року випуску, об`ємом двигуна 1995 см3. Вказаний транспортний засіб було зареєстровано за [PERSON] під час зареєстрованого шлюбу та є, на думку позивача, майном, яке підлягає поділу як спільна сумісна власність подружжя. Як вказує позивач, з листа Головного сервісного центру МВС № 224-ц від 03 травня 2023 року, у відповідь на адвокатський запит, їй стало відомо, що вказаний автомобіль 14 березня 2023 року у ТСЦ № 8046 РСЦ ГСЦ МВС в м. Києві перереєстрований з [PERSON] на [PERSON] на підставі договору, укладеного у СГ №6546/23/1/0167816 від 14 березня 2023 року, виданого ТОВ «ПРОГРЕС АВТОТРЕЙД». Позивач зазначила, що даний транспортний засіб було відчужено [PERSON] без відома та згоди позивача [PERSON] , у зв`язку з чим, просить суд стягнути з [PERSON] на її користь частину коштів за проданий автомобіль, як за майно відчужене/ використане на свій розсуд [PERSON] проти її волі (іншого з подружжя) і не в інтересах сім`ї та не на її потреби. Позивач наголосила на тому, що нею не надавалася згода на відчуження даного автомобіля. Спільної згоди щодо отримання нею компенсації у порядку розподілу спільного сумісного майна подружжя не досягнуто. Враховуючи наведене, позивач звернулася з позовом до суду. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 29 червня 2023 року справу було передано за підсудністю до Києво-Святошинського районного суду Київської області. 03 листопада 2023 року позовна заява з матеріалами справи надійшла до Києво-Святошинського районного суду Київської області. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03 листопада 2023 року справу передано на розгляд судді Янченку А.В. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 листопада 2023 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження із призначенням у підготовче судове засідання. 24 квітня 2024 року відповідачем [PERSON] до суду надано відзив на позовну заяву, в якому він зазначив, що під час перебування у шлюбі подружжям дійсно було придбано транспортний засіб марки «Ford» марки «KUGA», реєстраційний номер [NUMBER] . Натомість, для купівлі даного транспортного засобу відповідачем було запозичено у товариша грошові кошти в розмірі 32\~000,00 доларів США, про що було складено розписку з [PERSON] . Транспортний засіб було придбано відповідачем для роботи. Як вказує відповідач в подальшому подружжя вирішило продати транспортирний засіб, у зв`язку з чим відповідачем було надано довіреність на ім`я [PERSON] . Транспортний засіб було продано за 49\~000,00 грн відповідно до договору купівлі-продажу. Кошти від відчуження авто було витрачено на потреби сім`ї за усною згодою дружини. На підставі зазначеного відповідач просив відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. 24 квітня 2024 року позивачем до суду надано відповідь на відзив, в якій вона зазначила, що не була обізнана про отримання відповідачем грошових коштів за розпискою, зазначила, що під час перебування у шлюбі подружжям не отримувалися грошові кошти у борг. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 червня 2024 року підготовче провадження в справі було закрито та справу призначено до розгляду по суті. 21 жовтня 2024 року позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просив суд їх задовольнити. 21 жовтня 2024 року представник відповідача [PERSON] адвокат Клімов А.Ю. в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував у повному обсязі, просила суд у їх задоволенні відмовити. Суд оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів дійшов наступних висновків. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Вимогами ст. 10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Частиною 1 ст. 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 04 жовтня 2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві, між громадянином України [PERSON] , [INFO] , та громадянкою України [PERSON] , [INFO] , зареєстровано 04 жовтня 2003 року шлюб, про що Відділом реєстрації актів громадянського стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві 04 жовтня 2003 року складено відповідний актовий запис № 1539. Після реєстрації шлюбу дружина отримала прізвище « [PERSON] ». Згідно відповіді заступника начальника Головного сервісного центру МВС Володимира Баранця №31/705ВЗ-9530-2023 від 08 травня 2023 року відповідно до відомостей станом на 05 травня 2023 року, які містяться в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів, автомобіль FORD KUGA, № кузова [NUMBER] , 14 березня 2023 у ТСЦ № 8046 РСЦ ГСЦ МВС в м. Київ перереєстрований з [PERSON] на [PERSON] на підставі договору, укладеного у СГ, № 6546/23/1/0167816 від 14 березня 2023, виданого ТОВ «ПРОГРЕС АВТОТРЕЙД». Правовідносини виникли між сторонами з приводу майна, що належить на праві спільної сумісної власності подружжя, тому при вирішенні спору суд застосовує відповідні норми Сімейного кодексу України (далі СК України). Відповідно до частини 1 статті 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Вирішуючи спори між подружжям про майно, судам необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК України, частина 3 статті 368 ЦК України), відповідно до частин 2 і 3 статті 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї (частини 1, 4 статті 65 СК України). У разі, коли під час розгляду вимог про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. У разі відчуження майна одним із подружжя проти волі іншого з подружжя та у зв`язку з цим - неможливості встановлення його дійсної (ринкової) вартості визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи. Такий підхід є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв`язку з припиненням її права на спільне майно. Аналогічний висновок зробив Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 03 жовтня 2018 року у справі № 127/7029/15-ц. Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 76 ЦПК України). Разом із відзивом відповідачем надано до суду розписку про отримання грошових коштів в борг, згідно якої [PERSON] отримав у борг від [PERSON] кошти в іноземній валюті в розмірі 32\~000 доларів США для купівлі транспортного засобу - автомобіля FORD KUGA. В розписці зазначено, що грошові кошти отримано в повному обсязі, [PERSON] зобов`язується повернути борг в строк до 02 грудня 2023 року. Відповідно до відповіді начальника Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в м. Києві Головного сервісного центру МВС Олександра Клижка від 12 травня 2023 року № 31/26-285аз, згідно даних Єдиного державного реєстру транспортних засобів 14 березня 2023 року транспортний засіб FORD KUGA, 2020 року випуску, об`єм двигуна 1995 см3 був перереєстрований з [PERSON] , [INFO] , на нового власника - [PERSON] в ТСЦ 8046 на підставі договору купівлі-продажу №6546/23/1/016716 від 14 березня 2023 року, укладеного у ТОВ «Прогрес Автотрейд», та договору комісії №6546/23/1/016716 від 05 січня 2023 року з ТОВ «Прогрес Автотрейд». Відповідно до положень статті 65 Сімейного кодексу України, при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. У відзиві відповідач зазначає, що спірний автомобіль було придбано ним за власні кошти, отримані на підставі зазначеної розписки. Однак, суд звертає увагу на те, що зазначена розписка не може спростувати презумпцію спільного сумісного майна подружжя. Відповідачем не доведено належними та допустимими доказами, що отримані кошти за договорами позики використані ним за призначенням, тобто на придбання транспортного засобу. Сам по собі факт зазначення у розписці про ціль позики, безумовно не свідчить про те, що позика витрачена на придбання вказаного транспортного засобу та про обізнаність позивачки про існування такої позики. Крім того, у матеріалах справи відсутні докази про реальне виконання вказаного договору позики. Договір позики за розпискою укладено строком до 02 грудня 2023 року, проте відсутні будь-які докази повернення [PERSON] вказаної позики у строк, визначений договором, що у свою чергу свідчить про безгрошовість такої позики. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 24 листопада 2021 року у справі № 675/347/18-ц та від 24 листопада 2021 року у справі № 675/347/18-ц. Отже автомобіль набутий сторонами у період шлюбу, а доказів придбання спірного майна за особисті кошти відповідач не надав, тому суд приходить до висновку, що спірне майно є об`єктом спільної сумісної власності, частки подружжя в якому є рівними. Судом встановлено, що 14 березня 2023 року спірний автомобіль був відчужений [PERSON] , відповідно до Договору купівлі-продажу транспортного засобу 6546/23/1/016716 від 14 березня 2023 року, без згоди дружини. Згідно довідки Головного сервісного центру МВС№31/1264ВЗ-16975-2023 від 04.08.2023 року право власності на автомобіль перереєстровано на [PERSON] від 14 березня 2023 року. Отже, за відсутності заперечень відповідача, суд робить висновок, що автомобіль був проданий відповідачем [PERSON] без згоди позивача в період шлюбу, але після припинення ведення спільного господарства подружжям, а тому отримані від продажу гроші були використані відповідачем без згоди та повідомлення позивача, на власні потреби відповідача, а не в інтересах сім`ї. Норма частини 3 статті 61 СК України кореспондує частині 4 статті 65 СК України, яка передбачає, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. За таких обставин за нормами сімейного законодавства умовою належності того майна, яке одержане за договором, укладеним одним із подружжя, до об`єктів спільної сумісної власності подружжя є визначена законом мета укладення договору - інтереси сім`ї, а не власні, не пов`язані з сім`єю інтереси одного з подружжя. До складу майна, що підлягає поділу, входить загальне майно, наявне у подружжя на час розгляду справи, і те, що знаходиться у третіх осіб. Зважаючи на те, що спірний автомобіль відчужено та він перебуває у власності третіх осіб, тому до складу спільної сумісної власності входять кошти, одержані від його відчуження, а не сам транспортний засіб. Така правова позиція висловлена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 лютого 2022 року у справі № 642/8107/14-ц (провадження № 14-108звц21). Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час придбання зазначеного майна. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. За загальним правилом, при розгляді справ про поділ спільного майна подружжя вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Відповідно до інформаційно-консультативної довідки вих. № GP230516-006 від 16 травня 2023 року виконавець дослідження стверджує, що станом на 16 травня 2023 року ймовірна ринкова вартість об`єкта дослідження на території України, а саме колісного транспортного засобу: марка /модель - FORD KUGA, mun - ЛЕГКОВИЙ УНІВЕРСАЛ, ідентифікаційний номер транспортного засобу (VIN): [NUMBER] , сірого кольору, 2020 року випуску, об`єм двигуна - 1995 см? складає 946\~600,00 грн. Вирішуючи щодо розміру грошової компенсації 1/2 частини вартості автомобіля марки «Ford», моделі «KUGA», реєстраційний номер [NUMBER] , номер шасі [NUMBER] , сірого кольору, 2020 року, об`ємом двигуна 1995 см3, суд виходить з того, що розмір компенсації за належну частку в майні, яке є спільною сумісною власністю подружжя, визначається виходячи з висновку суб`єкт оціночної діяльності за результатами проведення оцінки від 16 травня 2023 року, яким визначена загальна ринкова вартість автомобіля, що становить 946\~600,00 грн. Відповідач не надав доказів на спростування цієї вартості. Враховуючи викладене, виходячи із засад розумності, справедливості і пропорційності, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача грошову компенсацію вартості частки автомобіля марки «Ford», моделі «KUGA», реєстраційний номер [NUMBER] , номер шасі [NUMBER] , сірого кольору, 2020 року, об`ємом двигуна 1995 см3 в сумі 473 300 грн. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про стягнення компенсації в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя. Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до вимог ч.1 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 4\~733,00 грн. Також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача витрати, пов`язані з оцінкою автомобіля в розмірі 1\~500,00 грн, що підтверджується квитанцію до платіжної інструкції від 19 травня 2023 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved