Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-20 00:00:00

До Мар`їнського районного суду Донецької області надійшла заява [PERSON] , заінтересована особа: Управління соціального захисту населення Мар`їнської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області про визнання особи недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна. Дана заява\~вмотивована тим,\~що [PERSON] є сином [PERSON] , [INFO] . Останній практично знерухомлений, потребує постійного медичного обслуговування та догляду, що підтверджується медичними документами, доданими до цієї заяви. Вже на протязі останніх п`яти років, а саме приблизно з 2019 року, з моменту фактичної потреби догляду за [PERSON] , заявник майже увесь час проживає з останнім. Інші родичі, які здатні попіклуватися за ним у межах України - відсутні. [PERSON] створює необхідні побутові умови для належного проживання, забезпечує батька необхідним доглядом та лікуванням, якого той потребує, відповідно до наданих рекомендацій. Крім того, заявник має можливість забезпечувати [PERSON] необхідним доглядом та лікуванням, так як останній зважаючи на похилий вік, наявність хронічних захворювань - не в змозі забезпечити себе необхідним доглядом самостійно. Враховуючи те, що на сьогоднішній момент надати якісний догляд за [PERSON] більше ніхто не має можливості, фактично увесь необхідний догляд забезпечує [PERSON] . Заявник та представник заінтересованої особи не з`явилися в судове засідання, про місце та час розгляду справи повідомлені належним чином. У відповідності до ч. 2 ст.197\~ЦПК\~України в зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши та оцінивши в сукупності докази по справі, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню із таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] \~протягом багатьох\~років страждає\~різними хворобами,\~має стійкі\~порушення роботи\~серця,\~що підтверджується\~доданими до\~заяви \~медичними документами,\~висновками та\~епікризами.\~Крім того,\~останній є\~інвалідом ІІ\~групи,\~що також\~підтверджено відповідними\~документами.\~Заявник вказує,\~що останні\~декілька років\~батько не\~може самостійно\~пересуватись,\~відчуває постійні\~болі,\~скаржиться на\~нестерпні болі\~по всьому\~організму.\~Його стан\~значно погіршився\~з початком\~збройної агресії\~та з\~початком бойових\~дій в\~Донецькій області.\~ [PERSON] \~в зв`язку\~із перебігом\~бойових дій\~дуже переживав\~та на\~цьому підґрунті\~в нього\~дуже погіршився\~психічний стан,\~що ускладнилось\~загальними захворюваннями.\~Деякий період\~часу заявник\~став помічати,\~що поведінка\~батька змінилася,\~він став\~агресивним та\~підозрілим,\~почав всього\~боятись,\~тривалий час\~взагалі не\~спав,\~не хотів\~приймати ліки.\~Потім він\~почав казати,\~що бачить\~сторонніх людей,\~яких в\~реальному житті\~не існує.\~Заявник зрозумів,\~що в\~батька відбувається\~психічний розлад,\~але відвести\~останнього до\~лікаря було\~неможливо,\~оскільки той\~ледве пересувається\~до вбиральні.\~Заявник звернувся\~з цього\~приводу до\~лікаря психіатра\~за допомогою,\~щоб призначили\~батьку якісь\~ліки,\~але лікар\~сказав,\~що для\~цього необхідно\~присутність пацієнта.\~ [PERSON] \~відповів,\~що це\~неможливо,\~оскільки батько\~не може\~за своїм\~фізичним станом\~прибути на\~прийом до\~лікаря бо\~не ходить,\~а також\~не надасть\~згоду на\~лікування у\~психіатра.\~Заявник обґрунтовує,\~що психічний\~стан батька\~став погіршуватись.\~Із того,\~що каже\~ [PERSON] ,\~зрозуміло,\~що в\~останнього галюцинації.\~Заявник вимушений\~за ним\~постійно доглядати,\~оскільки побоюється,\~що батько\~може нашкодити\~собі.\~Заявник слідкує\~за режимом\~лікування та\~харчування батька,\~оскільки останній\~сам неспроможний\~впоратися із\~собою. Відповідно до документів, що підтверджують родинні зв`язки, дійсно встановлено, що [PERSON] є рідним сином [PERSON] . З`ясувавши обставини справи та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. Згідно ч. 1 ст.\~39\~ЦК\~України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Встановлення опіки урегульовано ст. ст.\~60,\~63 ЦК України. У відповідності до ч. 1 ст.55 Цивільного Кодексу України, опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Статтею 1 Закону України "Про реабілітацію інвалідів в Україні" визначено, що обмеження життєдіяльності - це помірно виражена, виражена або значно виражена втрата особою внаслідок захворювання, травми (її наслідків) або вроджених вад здатності до самообслуговування пересування, орієнтації, контролю своєї поведінки, спілкування, навчання, виконання трудової діяльності нарівні з іншими громадянами. Постійний сторонній догляд вид догляду, яким забезпечуються інваліди із вираженими порушеннями в організмі, зумовленими професійними та загальними захворюваннями, травмами, що призводять до значного обмеження життєдіяльності, надзвичайною залежністю від постійного догляду, допомоги або нагляду інших осіб, неспроможні до самообслуговування ( не можуть самостійно приймати їжу, забезпечувати гігієнічні потреби, потребують допомоги на прогулянках). Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 241 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею опіку і, за поданням органу опіки та піклування, призначає їй опікуна. Ухвалюючи рішення від \~24 жовтня 1979 року у справі\~Винтерверп (Winterwerp) проти Нідерландів Європейський Суд виходив із того, що у справах осіб, що страждають психічним розладом, національні суди володіють\~певною свободою розсуду, наприклад, вони можуть застосовувати процесуальні заходи для забезпечення належного відправлення правосуддя, захисту здоров`я відповідної особи тощо, які, проте, не повинні зачіпати саму сутність права особи на справедливий судовий розгляд. У зв`язку з цим Європейський суд з прав людини визнав невиправданим рішення судді розглянути справу на підставі письмових доказів, без особистої присутності громадянина і заслуховування його доводів і визнав, що в даному розгляді мало місце порушення принципу змагальності і тим самим порушення \~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Відповідно до ч. 1 ст. 295 ЦПК України заява про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, у тому числі неповнолітньої особи, чи визнання фізичної особи недієздатною подається до суду за місцем проживання цієї особи, а якщо вона перебуває на лікуванні у закладі з надання психіатричної допомоги - за місцезнаходженням цього закладу. Відповідно до ч. 1 ст. 296 ЦПК України заяву про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи може бути подано членами її сім`ї, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги. Досліджені докази свідчать про можливість призначення заявника опікуном.

Outcome: approved