Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно малолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що сторони мають спільну неповнолітню дитину і з моменту припинення шлюбних відносин відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, не цікавиться її життям, не піклується про її здоров`я, фізичний, психічний та духовний розвиток. Позивач вказує, що він займається вихованням та розвитком дитини самостійно, забезпечує всім необхідним, у зв`язку із чим звернувся до суду з позовом. Позивач та його представник у судовому засіданні підтримали позов, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, та просили його задовільнити. Відповідач у судовому засіданні з позовом не погодилась, пояснивши суду, що в неї на утриманні є ще двоє дітей та вона знаходиться в складному матеріальному становищі, син проживає з батьком з 2013 року. Представник третьої особи надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Оцінивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] , яка змінила своє прізвище з [PERSON] у зв`язку з укладенням шлюбу, є батьками неповнолітньої дитини - [PERSON] , який народився [INFO] , на підтвердження чого надано Свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Згідно наданої довідки від 17.10.2023, [PERSON] не цікавиться успіхами сина, КЗ "Мосьпанівський ліцей" Малинівської селищної ради Чугуївського району Харківської області ніколи не відвідувала, участі у вихованні сина не брала. Згідно довідки Мосьпанівського старостинського округу Малинівської селищної ради Чугуївського району Харківської області від 17.10.2023, [PERSON] виховує малолітню дитину - [PERSON] , який знаходиться на повному матеріальному утриманні батька; мати дитини участь у вихованні та утриманні малолітньої дитини не приймає; [PERSON]. до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався, скарг на його поведінку з боку мешканців с. Мосьпанове не надходило. Згідно наданої довідки від 13.10.2023 Золочівської сільської ради Бориспільського району Київської області, [PERSON] не цікавиться успіхами сина, навчальний заклад ніколи не відвідувала, участі у вихованні сина не бере. Службою у справах дітей та сім`ї при виконавчому комітеті Малинівської селищної ради Чугуївського району Харківської області надані письмові пояснення, в яких зазначено, що на підставі матеріалів, наданих [PERSON] до позову, відповідно до ст. 164 Сімейного Кодексу України існують підстави позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] .. У судовому засідання за участі психолога Ласкутової О.Л. був допитаний неповнолітній [PERSON] , який пояснив суду, що він проживає з батьком та не бажає повертатися до матері, так як остання зловживає алкоголем. Також у судовому засіданні були допитані заявлені свідки. Так свідок [PERSON] пояснив суду, що дитина проживає з батьком фактично з народження, мати в вихованні дитини участі не приймала, веде аморальний спосіб життя, зловживає алкогольними напоями. Свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили факт проживання та виховання дитини з позивачем. Конвенція про права дитини, що ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, визнаючи, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння, забезпечує те, щоб дитина не розлучалася з батьками в супереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосованого закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. У відповідності до ч. 2 та ч. 3 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про стан здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, крім того зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частина 4 ст. 155 СК України передбачає покладання на батьків відповідальності, встановленої законом, за ухилення їх від виконання батьківських обов`язків. Відповідно до діючого СК України, до батьків, які ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків, передбачено застосування таких правових санкцій, які можуть вважатися юридичною відповідальність, зокрема, позбавлення батьківських прав. Стаття 164 СК України передбачає підстави позбавлення батьківських прав, якими можуть бути: ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоке поводження з дитиною; якщо батьки є хронічними алкоголіками або наркоманами; якщо батьки вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва (п. 2-5 ч. 1 ст. 164 СК України) Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ч. 1 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав: втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною, однак не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Таким чином, оскільки відповідач не переймається станом здоров`я своєї дитини, ухиляється від виконання своїх обов`язків, передбачених законом по вихованню та матеріальному утриманню, суд приходить до висновку щодо необхідності позбавлення її батьківських прав і не бачить підстав для відмови в задоволенні позову, оскільки в даному конкретному випадку виявив та оцінив позитивний результат у майбутній долі неповнолітньої дитини і вважає, що таким чином та в такий спосіб будуть захищені його права та інтереси. Надані докази є підтвердженням того, що позбавлення матері батьківських прав є доцільним, оскільки відповідач допустила свідоме нехтування своїми обов`язками щодо виховання і утримання дитини, ухилення від виконання своїх обов`язків, суд також враховує думку дитини, який бажає жити з батьком. Суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачу право на звернення до суду із заявою про надання права на побачення з дитиною у відповідності зі ст. 168 СК України, якщо це не завдасть шкоди життю, здоров`ю та моральному вихованню дитини, за умови присутності іншої особи, що в свою чергу, на думку суду буде стимулювати відповідача до виправлення й надасть можливість в майбутньому, при наявності бажання, звернутись до суду з позовом про поновлення батьківських прав. На підставі вищевикладеного, перевіривши матеріали цивільної справи та надані докази, суд приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved