Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-14 00:00:00

у серпні 2024 року до Машівського районного суду Полтавської області надійшла зазначена позовна заява, мотивована тим, що 29.07.2021 між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та [PERSON] укладений кредитний договір № 20472-07/2021, який підписаний електронним підписом, шляхом використання одноразового ідентифікатора. За умовами цього договору [PERSON] отримав кредитні кошти зі сплатою відсотків за користування кредитом. 18.02.2022 між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладений договір факторингу №18022022, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» передало ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги до боржників, у т.ч., і до [PERSON] за кредитним договором № 20472-07/2021, на суму 10\~400,00 грн. Позивач стверджує, що всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 18.02.2022, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Отже, відповідач [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 20472-07/2021 в сумі 10\~400,00 грн, яку позивач просить стягнути з останнього, а також понесені судові витрати (а.с. 2-4). Ухвалою від 22.08.2024 Машівський районний суд Полтавської області відкрив провадження у справі за цим позовом за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначив судове засідання для розгляду справи по суті (а.с. 33). У судове засідання сторони вдруге не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином та завчасно, зокрема, позивач шляхом направлення електронного листа на електронну адресу (а.с. 36, 37), відповідач рекомендованим листом за зареєстрованим місцем проживання, який повернуто з відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою (а.с. 32, 38, 41). Водночас представник позивача у позовній заяві просить розглядати справу за його відсутності та у випадку неявки в судове засідання відповідача ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів (а.с. 4). Відповідач причини неявки не повідомив, відзив на позов не подав. Ураховуючи викладене, суд вирішив можливим розглянути справу за відсутності сторін, відповідно до ст. 281 ЦПК України - в заочному порядку та, дослідивши надані письмові докази, дійшов такого висновку. Судом установлено, що 29.07.2021 між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та [PERSON] укладений договір про надання фінансового кредиту № 20472-2021, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 5\~000,00 грн, строком на 30 днів, до 27.08.2021, зі сплатою 328,5% річних від суми кредиту в розрахунку 0,90% на добу (а.с. 5-6). Договір підписаний [PERSON] електронним підписом W77239 (а.с. 6). Відповідно до п. 1.6. Договору кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом (а.с. 5). Невід`ємною частиною цього Договору є Правила надання коштів у позику, в т.ч. і на умовах фінансового кредиту, які розміщені на сайті товариства (п. 1.7. Договору) (а.с. 5). Сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата за користування кредитом здійснюватимуться згідно з Графіком розрахунків, який є невід`ємною частиною цього Договору (п. 2.1. Договору) (а.с. 5). На а.с. 7 є Додаток № 1 до договору про надання фінансового кредиту № 20472-2021 «Графік розрахунків та орієнтована сума вартості кредиту», який також підписаний [PERSON] електронним підписом W77239. 18.02.2022 між ТОВ «ФК «ЄАПБ» (Фактор) та ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» (Клієнт) укладений договір факторингу № 18022022, відповідно до якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити фактору право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту (а.с. 9 -11). Цього ж числа між ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» підписаний акт прийому-передачі Реєстру боржників до договору факторингу № 18022022 від 18.02.2022 (а.с. 12). Як видно з Витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № 18022022 від 18.02.2022, до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 20472-07/2021 на суму 10\~400,00 грн (а.с. 13). Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 31.05.2024 заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 20472-07/2021 від 29.07.2021 не погашена та складає 10\~400 грн (а.с. 14). Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.ст. 628, 629 ЦК України). Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За правилом ч.1 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Відповідно до положень ч.ч.1, 3 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що відповідає письмовій формі правочину (ст.ст. 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19. Отже, між відповідачем та ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» укладений договір позики у формі електронного документу з електронними підписами сторін та із запропонованими умовами відповідач ознайомився та погодився з ними, йому перераховані кредитні кошти, які він використовував. Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ч.1 ст. 1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 525 Цивільного кодексуУкраїни визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Згідно із ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Навіть неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у позові новому кредитору, а може впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора. Тобто факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань, та не може бути підставою для відмови у стягненні заборгованості за кредитним договором на користь нового кредитора. Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 06 лютого 2018 року у справі № 278/1679/13-ц. Отже, оскільки відповідач не виконав свої зобов`язання щодо погашення заборгованості за кредитним договором № 20472-07/2021 в установлені договорами строки, внаслідок чого позивач позбавлений можливості отримати кошти, на що він розраховував при укладенні договору факторингу, а тому з відповідача на користь позивача потрібно стягнути заборгованість за вказаним кредитним договором в розмірі 10\~400,00 грн. Згідно зі ст. 141 ЦПК України, оскільки позов задоволений, а тому з відповідача на користь позивача потрібно стягнути судовий збір у розмірі 3 028,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved