Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-23 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Антал І.В. звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позовної заяви посилається на те, що 25 лютого 2009 року між ним та відповідачкою було укладено шлюб, , який було зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Тячівського районного управління юстиції Закарпатської області за актовим записом №48. Від шлюбу з відповідачкою по справі мають семеро дітей, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що після повернення додому з заробітків відповідачка повідомила, що має іншого чоловіка та проживати з позивачем більше не хоче, виїжджає за кордон і більше не повернеться. Дітей залишила на нього, і зараз він самостійно виховує та утримує семеро дітей. Окрім того зауважує, що оскільки відповідачка не приймає участі в утриманні дітей, фінансово не допомагає, він змушений звертатися до суду про стягнення з відповідачки аліментів у примусовому порядку. Вказує, що відповідачка є молодою, працездатною людиною, не має на утриманні інших непрацездатних осіб, живе в своє задоволення, виїжджає на заробітки за кордон, а тому на підставі викладеного, просить ухвалити рішення суду, яким стягнути з [PERSON] , на його користь аліменти в розмірі по 2000 гривень на\~кожну дитину,\~а саме\~на [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , щомісячно і\~до досягнення ними повноліття. Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 18.06.2024 року вказану позовну заяву залишено без руху. Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 02.07.2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою, розгляд справи постановлено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання. Позивач, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася. 16 липня 2024 року представник позивача адвокат Антал І.В. подав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити. Відповідачка, будучи належним чином повідомленою про дату час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення за штрих кодовим ідентифікатором за №0600942889337, №0600286049351, в судове засідання не з`явилася та про причини неявки, суду не повідомила. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, що надані позивачем до позовної заяви, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов наступного висновку. За змістом ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з положеннями ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку, як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ч. 2 ст. 49 ЦПК України крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу, відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 25 лютого 2009 року, що стверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого Тячівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тячівському районі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (а.с.4). Від шлюбу сторони мають семеро дітей, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Тячівського районного управління юстиції Закарпатської області, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тячівського районного управління юстиції у Закарпатській області, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тячівського районного управління юстиції Закарпатської області, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тячівського районного управління юстиції у Закарпатській області, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Тячівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Тячівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Вільховецької сільської ради Тячівського району Закарпатської області. Батьками в свідоцтвах про народження дітей значаться сторони (а.с.5-11). Діти, перебувають на утриманні і вихованні у позивача, про що свідчить акт обстеження матеріально-побутових умов життя [PERSON] , складений депутатом міської ради м. Тячів Лазівського старостинського округу В.Ключкей (а.с.14). Таким чином позивачу належить право вимоги за пред`явленим до відповідачки позовом, про стягнення аліментів на утримання дітей. Відповідно до частин 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. З акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї позивача складеного депутатом міської\~ради м.\~Тячів Лазівського\~старостинського округу\~В.Ключкей\~вбачається,\~що [PERSON] \~виховує своїх\~дітей,\~ніде не\~працює.\~Мати участі\~у вихованні\~дітей не\~приймає,\~матеріально не\~допомагає.\~Діти проживають\~з позивачем\~в будинку,\~де матеріально\~побутові умови\~сім`ї задовільні.\~Діти мають\~належні умови\~для проживання,\~виховання та\~їх розвитку.\~Мати дітей\~виїхал до\~Чеської Республіки.\~(а.с.14). Таким чином під час судового розгляду встановлено, що відповідачка не проживає разом з дітьми. Належну матеріальну допомогу на їх утримання не надає, однак, виходячи з того, що вона у свідоцтві про народження дітей зазначена матір`ю, вона зобов`язана сплачувати аліменти на утримання дітей на користь позивача, з яким вони проживають. Вирішуючи спір та визначаючи розмір та порядок стягнення аліментів на утримання дітей, суд виходить з наступного. Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини можуть бути присуджені у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За змістом ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3 - 1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3 - 2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до\~ст.\~7\~Закону України\~«Про державний\~бюджет України\~на 2024\~рік» установлено\~у 2024\~році прожитковий\~мінімум на\~одну дитину\~ віком до 6 років з 1\~січня \~ 2563 гривні, віком від 6 до 18 років з 1 січня 3196 гривень. При визначенні розміру аліментів на утримання спільних дітей, суд враховує майновий стан позивача, який веде догляд за дітьми, вік дітей, майновий стан відповідачки, яка є особою молодого та працездатного віку, відомостей про наявність у неї постіного місця роботи та стабільного джерела та розміру доходу суду не надано, відсутність у відповідачки на утриманні інших утриманців, а також вимоги щодо розміру аліментів, який має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, що передбачено ч. 2 ст. 182 СК України. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково та стягнути з відповідачки [PERSON] на користь [PERSON] аліменти в твердій грошовій сумі на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі по\~1600\~(одна\~тисяча шістсот)\~гривень,\~але не\~менше 50%\~прожиткового мінімуму\~для дитини\~відповідного віку,\~щомісячно на\~кожну дитину,\~починаючи з\~13.06.2024\~року і до їх повноліття, оскільки така сума аліментів, на думку суду, повинна забезпечити дітей мінімальним та найнеобхіднішим. Доказів того, що відповідачка спроможна сплачувати більший розмір аліментів при вирішенні розглядуваного спору, позивачем суду не надано. У відповідності із ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини слід допустити до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 1, та ч.2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивач за даною категорією справ звільнений від сплати судового збору, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідачки слід стягнути судовий збір у розмірі 1211,20 гривень судового збору. З урахуванням вищевикладеного,

Outcome: partial