Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-09 00:00:00

20.05.2024 року представник позивача [PERSON] , адвокат Третяк І.П. звернулася до суду з заявою [PERSON] , про визнання дійсним договору купівлі-продажу житлового будинку, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 20 жовтня 2014 року позивач уклала з відповідачем договір купівлі-продажу житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , передавши їй обумовлену між ними вартість житлового будинку, а саме 30\~000,00 грн., що підтверджується розпискою з підписами продавця і двох свідків, в присутності яких відповідач отримувала гроші. З того часу позивач постійно проживає у вищевказаному житловому будинку, володіє ним і користу\-ється. Зазначений житловий будинок, належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 25 вересня 2013 року, виданого державним но\-таріусом Другої синельниківської державної нотаріальної контори. Житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] складається з: А-1 житловий будинок, з приміщеннями:1-коридор площею 4,8 кв.м., 2-кладова пл.3, 4 кв.м., 3-кімната пл.15,8 кв.м., 4-кімната площею 20,5 кв.м., 5-сіни пл.5,7 кв.м., 6-коридор пл.2,6 кв.м., 7-кухня пл.6,6 кв.м., 8-столова пл.6,6 кв.м., загальною площею 66,0 кв.м., житловою площею 36,3 кв.м., Б-1 сарай, В-1 сарай, Г-1 літня кухня, Д-1 вбиральня, П-1 погріб, № 1-3 огорожа металева. Зазначений житловий будинок розташований на земельній ділянці площею 0,2187 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, форма власності-комунальна, кадастровий номер 1224856200:03:002:0187, що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Ринкова вартість вказаного житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами складає 230\~800 (двісті тридцять тисяч вісімсот) грн., згідно звіту про оцінку майна від 16 квітня 2024 року. Сторони по договору виконали свої зобов`язання, [PERSON] виплатила вартість житлового будинку, а [PERSON] надала їй будинок з господарськими будівлями і спорудами, але сторони не посвідчили його нотаріально. Відповідач мешкає в м.Енергодар Запорізької області та отримавши гроші за про\-даний житловий будинок все знаходила причини не звертатися до нотаріуса, на теперішній час м.Енергодар знаходиться на тим\-часово окупованій території і навіть за бажанням відповідача оформити договір купівлі-продажу нотаріально, немає змоги. В зв`язку із викладеними обставинами, посилаючись на ст.ст. 220, 657 ЦК України, позивач [PERSON] просить суд визнати дійсним договір\~купівлі-продажу\~житлового будинку,\~укладений 20\~жовтня 2014\~року між\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~ІПН:\~ [NUMBER] \~та [PERSON] ,а також визнати за [PERSON] , [INFO] , ІПН: [NUMBER] право приватної власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , який скла\-дається з: А-1 житловий будинок, з приміщеннями: 1-коридор площею 4,8 кв.м., 2- кладова пл.3,4 кв.м., 3-кімната пл.15,8 кв.м., 4-кімната пл.20,5 кв.м., 5-сіни пл.5,7 кв.м., 6-коридор пл.2,6 кв.м., 7-кухня пл.6,6 кв.м., 8-столова пл.6,6 кв.м. загальною площею 66,0 кв.м., житловою площею 36,3 кв.м., Б-1 сарай, В-1 сарай, Г-1 літня кухня, Д-1 вбиральня, П-1 погріб,№ 1-3 огорожа металева. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] , адвокат Третяк І.П. позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила, заяв про розгляд справи без її присутності, відзиву на позов не надала, хоча була належним чином через оголошення на офіційному сайті суду. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що у 2014 році вона разом із [PERSON] була присутня при купівлі житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , який [PERSON] продала [PERSON] [PERSON] передала [PERSON] грошові кошти в сумі 30000,00 грн., [PERSON] написала розписку, в якій зазначила, що вона отримала вказані кошти за продаж житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Суд вважає за необхідне ухвалити заочне рішення у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд встановив наступне. Згідно оригіналу розписки від 20 жовтня 2014 року вбачається, що [PERSON] отримала від [PERSON] , 30000 (тридцять тисяч)гривень за продаж будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу відсутнє. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, [PERSON] \~є власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, реєстровий №2-1516, серія ВТК №825736, виданий 25 вересня 2013 року державним но\-таріусом Другої синельниківської державної нотаріальної контори [PERSON] . Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-1201518072014 від 05.05.2014 року, земельна ділянка, площею 0,2187 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 1224856200:03:002:0187 перебуває в комунальній власності та зареєстрована управлінням Держземагенства у Синельниківському районі Дніпропетровської області, згідно технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), 26.04.2012 року. Зазначений житловий будинок розташований на земельній ділянці площею 0,2187 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, форма власності-комунальна, кадастровий номер 1224856200:03:002:0187, що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-1201518072014 від 05.05.2014 року. Відповідно до копії технічного паспорту, виготовленого 22 жовтня 2013, року на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, зазначено, що будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , складається з: А-1 житловий будинок, з приміщеннями: 1-коридор площею 4,8 кв.м., 2- кладова пл.3,4 кв.м., 3-кімната пл.15,8 кв.м., 4-кімната пл.20,5 кв.м., 5-сіни пл.5,7 кв.м., 6-коридор пл.2,6 кв.м., 7-кухня пл.6,6 кв.м., 8-столова пл.6,6 кв.м. загальною площею 66,0 кв.м., житловою площею 36,3 кв.м., Б-1 сарай, В-1 сарай, Г-1 літня кухня, Д-1 вбиральня, П-1 погріб, № 1-3 огорожа металева. Згідно акту про встановлення факту проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , складеного 18.04.2024 року, депутатом Славгородської селищної ради Пікаловою В.Л., в присутності сусідів-свідків: [PERSON] та [PERSON] , вбачається що [PERSON] дійсно проживає за вищевказаною адресою з 20.10.2014 року. Будинок та земельна ділянка знаходяться в належному стані. Також, згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Славгородської селищної ради 18.04.2024 року №222, зазначено, що [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] з 20.10.2014 року. Відповідач [PERSON] мешкає в м.Енергодар Запорізької області, що є тимчасово окупованою територією, тому зв`язатися з відповідачем для оформлення договору купівлі-продажу нотаріально, не є можливим. Згідно ст.\~328\~ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.2\~ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Статтею 657 ЦК України\~встановлено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Відповідно до ч. 3\~ст. 640 ЦК України\~договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення. Пленум Верховного Суду України в п. 13\~постанови «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 6 листопада 2009 року № 9\~роз`яснив, що вирішуючи спір про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, судам необхідно враховувати, що норма ч. 2\~ст. 220 ЦК України\~не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до ст. ст.\~210,\~640 ЦК України\~пов`язується з їх державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обов`язків для сторін. 01 січня 2013 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відповідно до якого частину третю статті 640 ЦК України викладено в новій редакції, згідно з якою договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним із дня такого посвідчення, а з частини другої статті 657 ЦК України виключено слова «та державної реєстрації». За таких умов, викладений у п.13 Постанови Пленуму ВСУ № 9 висновок про відсутність підстав для застосування норм ч.2 ст.220 ЦК щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, не поширюється на договори, пов`язані з переходом прав на нерухомість, укладені після 01.01.2013 року. Таким чином, положення\~статті 220 ЦК України\~можливі до застосування за умови укладення таких правочинів після набрання чинності вищезазначеного Закону. Отже, після вказаної дати, договір купівлі-продажу нерухомості в силу\~ст. 657 ЦК України\~підлягає лише нотаріальному посвідченню, тому може бути визнаний судом дійсним на підставі ч. 2\~ст. 220 ЦК України. Однією з умов застосування ч. 2\~ст. 220 ЦК України\~та визнання правочину дійсним в судовому порядку є встановлення судом факту безповоротного ухилення однієї із сторін від нотаріального посвідчення правочину та втрата стороною можливості з будь-яких причин нотаріально посвідчити правочин. З матеріалів справи вбачається, що сторони повністю виконали умови зазначеного договору, але не посвідчили його нотаріально. Ця обставина перешкоджає позивачу у здійсненні права власності та розпорядження його майном, яке передбачене ч.1 ст. 319 ЦК України. Згідно ч.1 ст.\~319\~ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч.2 ст.\~319\~ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 41 Конституції України, п.2 ч.1 ст.\~3\~ЦК України та ч.1 ст. 321 ЦК України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та Законом. Відповідно до ч.1 ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів та обставин справи суд дійшов висновку щодо повного задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved