Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-13 00:00:00

Позивач, звернувся до Олександрівського районного суду Кіровоградської області з позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 05.05.1979 Олександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №58. В обгрунтування позову позивач вказав, що 05.05.1979 року він уклав шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають повнолітніх дітей: сина [PERSON] , 1980 р.н., та сина [PERSON] , 1981 р.н. Шлюбне життя не склалось із серпня 2022 року з відповідачем проживають окремо, спільне господарство не ведуть, шлюбних відносин не підтримують. За таких обставин збереження сім`ї подальше спільне життя з відповідачем неможливе, оскільки почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та взаєморозуміння між ними відсутні. Добровільно розірвати шлюб через органи ДРАЦС відповідач відмовляється. Строку на примирення просить не надавати. Ухвалою суду від 05.08.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у зазначеній справі. Розгляд справи вирішено провести в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, наполягав на задоволенні позовних вимог, термін на примирення просив не надавати. Відповідач та представник відповідача в судові засідання призначені на 22.08.2024, 12.09.2024, 07.10.2024 та 14.10.2024 не з`явилися. Представник відповідача адвокат Гулян Я.В. втретє надала до суду клопотання про відкладення справи на іншу дату. 09.10.2024 представник відповідача адвокат Гулян Я.В. надала клопотання до суду про виклик в судове засідання в якості свідка [PERSON] 14.10.2024 ухвалою Олександрівського районного суду Кіровоградської області в задоволенні клопотання відмовлено. 14.10.2024 представник відповідача адвокат Гулян Я.В. надала до суду клопотання про передачу даної цивільної справи на розгляд до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області. Ухвалою Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 14.10.2024 року в задоволенні клопотання відмовлено. Суд дослідивши матеріали справи дійшов наступного висновку. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України» згідно з положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням п. 1 ст. 6 даної Конвенції. Судом встановлено, що відповідач та представник відповідача були достовірно обізнані про розгляд справи, представник відповідача втретє надала заяву про відкладення розгляду справи на іншу дату, однак не надала належних доказів на підтвердження зазначених обставин та поважних причин про неможливість явки до суду. Таким чином суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача та її представника. 09.10.2024 представник відповідача адвокат Гулян Я.В. надала до суду відзив на позовну заяву в якому просила відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Сторони перебувають в шлюбі з 05.05.1979 р., який зареєстрований Олександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №58. Судом встановлено, що шлюбні відносини сторони припинили, спільне господарство не ведуть, шлюбних відносин не підтримують, позивач наполягає на розірванні шлюбу, термін для примирення просив не надавати. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Положеннями ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. За приписами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Частиною 2 статті 110 СК України передбачено, що позов про розірвання шлюбу не може бути пред`явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя або дитини. Відповідно до ст. 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Частина 2 ст. 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідач у відзиві просила відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, разом з тим, при розгляді справи про розірвання шлюбу відповідачка мала можливість та право подати заяву про надання строку на примирення, однак остання таким правом не скористалась, що свідчить про відсутність дійсного наміру збереження сім`ї. Крім того, з моменту подання позовної заяви про розірвання шлюбу у відповіда було достатньо часу для вжиття заходів щодо примирення з позивачем. З матеріалів справи вбачається що сторони до збереження сім`ї не прагнуть. З огляду на викладене суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, який не бажає примирення та наполягає на розірванні шлюбу. Тому, суд приходить до висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У відповідності до п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп. Відповідно до довідки МСЕК серіїї 10 ААВ №865409 від 26.05.2012 року, встановлено II групу інвалідності. Враховуючи, що позивача як інваліда ІІ групи звільнено від сплати судового збору, суд дійшов висновку, що з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211,20 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved