Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-15 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася з позовом в суд до Кременецької міської ради про визнання права власності на спадкове майно. З уточненої позовної заяви вбачається, що [INFO] помер [PERSON] .. Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої ввійшло право на земельну частку (пай) в колективному сільськогосподарському підприємстві «Правда», місцезнаходження якого: село Плоске Кременецького району Тернопільської області розміром 2,82 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). На день смерті [PERSON] разом з ним був зареєстрований батько [PERSON] , [INFO] . На час смерті [PERSON] діяв Цивільний кодекс УРСР (в редакції 1963 року). [PERSON] постійно проживав разом зі своїм сином [PERSON] , в тому числі безпосередньо перед його смертю, а тому вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки фактично вступив в управління і володіння спадковим майном. [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON] , проте юридично не оформив своїх спадкових прав. [INFO] помер [PERSON] у віці 80 років. [INFO] [PERSON] , дід Позивачки і батько [PERSON] , склав заповіт. [PERSON] зробив заповітне розпорядження, відповідно до якого «все моє майно, де б воно не було і з чого воно не складалось і взагалі все те, що буде мені згідно закону належати на день моєї смерті і на що я матиму право, я заповідаю своїй онучці [PERSON] ». До складу спадкового майна, що залишилося після смерті [PERSON] , ввійшло право на земельну частку (пай). Позивачка спадщину після смерті діда, [PERSON] прийняла, проте не успадкувала право на земельну частку (пай), яке [PERSON] успадкував після смерті сина [PERSON] , оскільки юридично не оформив своїх спадкових прав. За вказаних обставин та для належного захисту прав та інтересів позивача по справі виникла необхідність звернутися до суду із вказаним позовом. В судовому засіданні представник позивачки адвокат Іванько О.С. уточнені позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити. Від представника Кременецької міської ради Тартак О.С. надійшла заява про розгляд справи у відсутності представника, позовні вимоги визнають повністю. Ухвалою судді Кременецького районного суду Тернопільської області від 20 червня 2024 року було відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання та надано строк відповідачу для подання відзиву. Суд, врахувавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення зі слідуючих міркувань. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим Кременецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кременецького району Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 09 березня 2024 року. Запис поновлено. З свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] , актовий запис №15. Її батьками є [PERSON] та [PERSON] . Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження №00037978280 батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . З свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . З повідомлення начальника відділу №2 ГУ Держгеокадастру у Тернопільській області слідує, що відповідно до Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видавалися Кременецькою РДА Тернопільської області зареєстровано та отримано [PERSON] сертифікат серії ТР №0259250 розміром 2,82 в умовних кадастрових гектарах, на підставі розпорядження Кременецької районної державної адміністрації від 12.03.1997 №93, про що внесений запис за №124. Відповідно до Довідки №35/08-28/8 від 27.04.2023, на день смерті [PERSON] ( [INFO] ) у житловому приміщенні/будинку за адресою: [ADDRESS] були зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , родинні відносини - батько. [INFO] помер [PERSON] у віці 80 років, про що в книзі реєстрації актів про смерть 13 липня 2001 року зроблено запис за №14, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] виданим виконавчим комітетом Плосківської сільської ради 13 липня 2001 року. Відповідно до Довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, які постійно були зареєстровані зі спадкодавцем на час відкриття спадщини №36/08-28/8 від 27.04.2023, на день смерті [PERSON] у житловому приміщенні/будинку за адресою [ADDRESS] зареєстрованих осіб не було. 20 листопада 2000 року [PERSON] склав заповіт. Відповідно до якого, «все моє майно, де б воно не було і з чого воно не складалось і взагалі все те, що буде мені згідно закону належати на день моєї смерті і на що я матиму право, я заповідаю своїй онучці [PERSON] ». [PERSON] спадщину після смерті діда [PERSON] прийняла, що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 16 травня 2019 року, зареєстрованим у реєстрі за №318 та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №166862130 від 16.05.2019. Відповідно до Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10 травня 2024 року, постановлено відмовити [PERSON] в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки не подано відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії, а саме: відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно. Державним нотаріусом Кременецької державної нотаріальної контори Остапчук В.П. роз`яснено [PERSON] її право звернутись з позовом до суду про визнання за нею права власності на вищевказане спадкове майно. Відповідно до пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7, відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Таким чином, на час смерті [PERSON] діяв Цивільний кодекс УРСР (в редакції 1963 року). Відповідно до статті 525 ЦК УРСР, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Відповідно до статті 527 ЦК УРСР спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Відповідно до статті 529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Згідно із статтею 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до Постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 305/235/17 від 25 березня 2020 року, статтею 548 ЦК УРСР визначено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Згідно зі статтями 549, 554 ЦК УРСР спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Вищевказані дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. В разі неприйняття спадщини спадкоємцем за законом або за заповітом або позбавлення спадкоємця права спадкування (статті 528 та 534 цього Кодексу) його частка переходить до спадкоємців за законом і розподіляється між ними в рівних частках. Під фактичним вступом у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, маються на увазі різні дії спадкоємця по управлінню, розпорядженню і користуванню цим майном, підтриманню його в належному стані або сплату податків та інших платежів тощо. Фактичний вступ у володіння частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадщини, з чого б вона не складалася і де б вона не знаходилась. Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідної місцевої державної адміністрації чи органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним; довідка державної податкової служби або страховика чи іншого органу про те, що спадкоємець після відкриття спадщини сплачував податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який підтверджує, що спадкоємець був постійно прописаний (зареєстрований) у спадковому будинку (квартирі); інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Відповідно до вищезазначеного, [PERSON] постійно проживав разом зі своїм сином [PERSON] , в тому числі безпосередньо перед його смертю, а тому вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки фактично вступив в управління і володіння спадковим майном. [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON] , проте юридично не оформив своїх спадкових прав. Відповідно до статті 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , що помер [INFO] . Представник відповідача позовні вимоги визнає повністю. На підставі вищенаведеного, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved