Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову вказує, що між ним позивачем [PERSON] та відповідачкою [PERSON] 02.10.2011 року був\~укладений шлюб. Від даного шлюбу сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Також зазначає, що з березня 2022 року він (позивач) проходить службу в ЗСУ і саме його постійна відсутність призвела до фактичного припинення між сторонами шлюбних відносин та спільного проживання, в результаті чого на теперішній час їх шлюб носить формальний характер. В зв`язку з тим, що кожен із сторін має протилежні погляди на шлюб та сім`ю, позивач вважає, що подальше збереження їх шлюбу неможливе, а подальше спільне життя недоцільне. Тому позивач просить суд шлюб між ним [PERSON] та відповідачкою [PERSON] розірвати, не надаючи їм строк на примирення. 20.08.2024 року ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 31.07.2024 року направлено цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу до Придніпровського районного суду м. Черкаси для розгляду за підсудністю. 28.08.2024 року дана цивільна справа надійшла до Придніпровського районного суду м. Черкаси та згідно автоматизованого розподілу передана судді Скляренко В.М. Ухвалою судді Придніпровського районного суду м. Черкаси Скляренко В.М. від 29.08.2024 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу було залишено без руху. Надано позивачу строк для усунення вказаних в мотивувальній частині ухвали недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання ухвали. 11.09.2024 року позивачем [PERSON] на виконання ухвали судді Придніпровського районного суду м. Черкаси Скляренко В.М. від 29.08.2024 року подано до суду квитанцію про сплату судового збору в розмірі 1\~211 грн. 20 коп. Ухвалою судді Придніпровського районного суду м. Черкаси Скляренко В.М. від 13.09.2024 року прийнято та відкрито провадження по справі, визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 21.10.2024 року від відповідачки [PERSON] до суду надійшов письмовий відзив від 15.10.2024 року на позовну заяву [PERSON] , в якому відповідачка вказала, що проти розірвання шлюбу, укладеного між нею та позивачем [PERSON] , не заперечує. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, при цьому, надіслав на адресу суду заяву від 13.09.2024 року (надійшла 20.09.2024 року), в якій останній просить його позовні вимоги про розірвання шлюбу задовольнити та розглянути справу без його участі. В судове засідання відповідачка [PERSON] не з`явилась, однак, 25.10.2024 року подала до суду заяву від 24.10.2024 року про розгляд справи № 442/6037/24 за позовом [PERSON] до неї ( [PERSON] ) про розірвання шлюбу без її участі. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного висновку. Статтею 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно зі ст. 110 СК, один з подружжя має право пред`явити до суду позов про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що 02.10.2011 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано Лівобережним відділом державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис №2225. Від даного шлюбу сторони мають одну спільну малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . На даний час подружні відносини між сторонами не підтримуються, шлюб носить формальний характер. Спільне господарство не ведеться. Враховуючи, що відповідачка [PERSON] у наданому нею письмовому відзиві від 15.11.2024 року позовні вимоги позивача [PERSON] про розірвання шлюбу визнала та не заперечує проти їх задоволення, суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] , оскільки таке рішення відповідатиме інтересам сторін. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить з того, що судові витрати по справі складаються з судового збору, сплаченого позивачем, на виконання ухвали від 29.08.2024 року про усунення недоліків позовної заяви, в сумі 1\~211 грн. 20 коп. (а.с. 27). Натомість, враховуючи що позивачем не заявлялось вимог про відшкодування йому сплаченого ним судового збору, то на підставі ст. 13 ЦПК України суд не розглядає питання про розподіл судових витрат у даній справі.

Outcome: approved