Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-17 00:00:00

Представник позивача [PERSON] у квітні 2024 року звернувся до суду із указаним позовом мотивуючи вимоги тим, що 14.05.2021 [PERSON] приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «АКЦЕНТ-БАНК» з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку. На підставі анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг відповідачеві надано кредит у виді встановлення кредитного ліміту на рахунок з умовою сплати процентів за користування кредитом у розмірі 44,4% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним анкета-заява разом з Умовами та правилами і Тарифами, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, складає між нею та Банком кредитний договір. Також відповідачем був підписаний паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», у якому визначені всі основні умови кредитування. АТ «АКЦЕНТ-БАНК» свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі надавши відповідачу кредит у розмірі, відповідно до умов договору. Однак відповідач порушив зобов`язання, кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками не надає, внаслідок чого станом на 13.04.2024 заборгованість за кредитним договором складає 41187,14 грн, з яких: 21535,99 грн заборгованість за кредитом; 19651,15 грн заборгованість за відсотками. З метою досудового врегулювання спору позивач неодноразово вживав заходів шляхом направлення відповідачу SMS-повідомлень та дзвінків з вимогою виконати взяте на себе зобов`язання. На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов`язань і не погашає заборгованість, що є порушенням законних прав АТ «АКЦЕНТ-БАНК». Посилаючись на вказані обставини, представник позивача просить суд стягнути з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» заборгованість за кредитним договором б/н від 14.05.2021 у розмірі 41187,14 грн та судові витрати у розмірі 3028,00 грн. Ухвалою суду від 01.05.2024 було відкрито провадження у даній справі та вирішено здійснювати розгляд за правилами спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою суду від 10.06.2024 було відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача [PERSON] про продовження строку для подання відзиву. 12.07.2024 представник відповідача [PERSON] подав додаткові пояснення по справі в яких зазначив, що загальна сума отриманих відповідачем кредитних коштів складає 26332 грн, а на погашення кредиту відповідач сплатив 10664,80 грн, тому залишається несплаченою сума заборгованості за тілом кредиту у розмірі 15667,20 грн. Також представник відповідача вказав, що в анкеті-заяві не зазначена процентна ставка та розмір кредитного ліміту. Матеріали справи не містять підтверджень, що саме доданий до позовної заяви витяг з тарифів та витяг з умов розумів [PERSON] та ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг АТ «АКЦЕНТ-БАНК»,\~а також\~те,\~що вказані\~документи на\~момент отримання\~ [PERSON] \~кредитних коштів\~взагалі містили\~умови,\~зокрема й\~щодо сплати\~процентів за\~користування кредитними\~коштами саме\~у зазначеному\~в цих\~документах,\~що додані\~банком до\~позовної заяви\~розмірах і\~порядках нарахування. Крім того, представник відповідача звернув увагу на те, що позивачем не надано доказів підписання відповідачем паспорта споживчого кредиту за програмою «Кредитна Картка» із використанням кваліфікованого електронного підпису. Тому представник відповідача просить суд задовольнити позовні вимоги частково, а саме в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту в розмірі 14867 грн. Крім того, представник відповідача просить суд стягнути з позивача на користь відповідача понесені останнім витрати на правничу допомогу. Представник позивача у судове засідання не з`явився, але подав клопотання в якому вказав, що просить суд справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечив частково пославшись на обставини викладені у додаткових поясненнях. Також представник відповідача зазначив, що відповідач отримував кредитну картку та користувався коштами. Розмір відсотків не було погоджено. Заборгованість має бути стягнута лише за тілом кредиту в розмірі 15667,20 грн. Крім того, просить стягнути з позивача на користь позивача понесені останнім витрати на правничу допомогу в розмірі 8000 грн. Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, суд вважає, що між сторонами мають місце цивільні правовідносини, пов`язані зі спорами про виконання зобов`язань, які виникли за кредитним договором, позов частково обґрунтований і підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом установлено, що 14.05.2021 [PERSON] звернувся до Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк» згідно із якою отримав кредит у виді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с.\~7). У вказаній анкеті-заяві зазначено, що дана заява разом із умовами та правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, розташованими у рекламному буклеті, складають договір про надання банківських послуг. Згідно довідки за картами [PERSON] було відкрито рахунок № [NUMBER] та видано картку № [NUMBER] зі строком дії до липня 2027 року (а.с. 13). З довідки за лімітами вбачається, що розмір ліміту установленого [PERSON] за кредитним договором б/н (внутрішньобанківський референс SAMABWFC100738316076) від 14.05.2021 за період з 14.05.2021 по 13.04.2024 неодноразово змінювався, зокрема остання зміна ліміту відбулася 29.03.2024 на збільшення ліміту до 21600 грн (а.с. 14). З виписки по картці вбачається, що у період з 14.05.2021 по 27.03.2024 відповідач користувався платіжною карткою, зокрема здійснював переказ коштів з рахунку, поповнював рахунок, оплачував покупки, поповнював мобільний рахунок (а.с. 10-12). Взяті на себе зобов`язання за кредитним договором відповідач належним чином не виконував, що створило заборгованість розмір якої, згідно розрахунку позивача, станом на 13.04.2024 складає 41187,14 грн, з яких: 21535,99 грн заборгованість за тілом кредиту; 19651,15\~грн заборгованість за відсотками (а.с. 6). Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд не погоджується із доводами позивача про те, що анкета-заява № б/н від 14.05.2021 разом з «Умовами та Правилами надання банківських послуг» та «Тарифами» складає договір про надання банківських послуг, з огляду на таке. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «АКЦЕНТ-БАНК»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей\~633,\~634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Також суд враховує, що Витяг з «Умов та Правил надання банківських послуг», а також Витяг з «Тарифів», які були додані позивачем до позовної заяви на підтвердження обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 14.05.2021 шляхом підписання анкети-заяви. Крім того, суд не приймає як складову частину кредитного договору укладеного між позивачем та відповідачем паспорт споживчого кредиту «Кредитна картка «Зелена», оскільки ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. Такі висновки суду щодо застосування норм права відповідають висновкам Верховного Суду викладеним у постанові у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23.05.2022 року у справі №393/126/20. Таким чином,\~умови укладеного\~сторонами договору\~відображенів\~анкеті-заяві,\~яку підписав\~ [PERSON] \~14.05.2021. Однак у вказаній анкеті-заяві сторонами не узгоджено розмір відсотків за користування коштами. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами. Відтак вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за відсотками за користування кредитом не підлягають задоволенню. Разом з тим, зважаючи на установлені судом обставини про те, що відповідач користувався кредитними коштами, наданими йому АТ «АКЦЕНТ-БАНК», однак фактично отримані та використані кошти у добровільному порядку не повернув, тому суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення у примусовому порядку з відповідача суми заборгованості за тілом кредиту. При визначенні суми заборгованості за тілом кредиту суд враховує, що згідно виписки по картці, відповідач отримав у АТ «АКЦЕНТ-БАНК» кошти в загальному розмірі 26532 грн, а також сплатив на користь банку кошти в розмірі 10664 грн 80\~коп. Отже різниця між отриманими відповідачем та повернутими банку коштами складає 15867 грн 20 коп. Тому до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає заборгованість за тілом кредиту в розмірі 15867 грн 20 коп. Відтак позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує таке. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3)\~пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 3028,00 грн. Враховуючи, що позовні вимоги судом задоволені на 38,52%, отже витрати позивача на оплату судового збору мають бути стягнуті з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що враховуючи сплачену суму судового збору становить 1166,39 грн. Вирішуючи питання про стягнення з позивача понесених відповідачем судових витрат, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8000,00 грн, суд враховує таке. Відповідно до\~положень статті\~137\~ЦПК України\~для цілей\~розподілу судових\~витрат:\~1)\~розмір\~витрат на\~правничу допомогу\~адвоката,\~в тому\~числі гонорару\~адвоката за\~представництво в\~суді та\~іншу правничу\~допомогу,\~пов`язану\~зі справою,\~включаючи підготовку\~до її\~розгляду,\~збір доказів\~тощо,\~а також\~вартість послуг\~помічника адвоката\~визначаються згідно\~з умовами\~договору про\~надання правничої\~допомоги та\~на підставі\~відповідних доказів\~щодо обсягу\~наданих послуг\~і виконаних\~робіт та\~їх вартості,\~що сплачена\~або підлягає\~сплаті відповідною\~стороною або\~третьою особою;\~2)\~розмір суми,\~що підлягає\~сплаті в\~порядку компенсації\~витрат адвоката,\~необхідних для\~надання правничої\~допомоги,\~встановлюється згідно\~з умовами\~договору про\~надання правничої\~допомоги на\~підставі відповідних\~доказів,\~які підтверджують\~здійснення відповідних\~витрат.\~Для визначення\~розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Представник відповідача у обґрунтування розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу подав: ордер на надання правової допомоги адвокатом Сумцовим Є.С. від 07.06.2024; договір про надання правової допомоги від 07.06.2024; додаток до договору № 1 від 07.06.2024; акт приймання-передачі наданих послуг № 1 від 18.09.2024; квитанцію від 18.09.2024 про сплату відповідачем 8000,00 грн за надану професійну правничу допомогу (а.с.\~98-101). Указані докази підтверджують факт понесення відповідачем витрат на професійну правничу допомогу та їх розмір в сумі 8000,00 грн. Згідно практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено в п.\~95 Рішення у справі Баришевський проти України від 26.02.2015 року, п. 88 Рішення у справі Меріт проти України від 30.03.2004 року, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява №\~19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, однак, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині четвертій статті 137 ЦПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка зазначає про неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат. Для визначення суми відшкодування необхідно послуговуватися критеріями реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Дослідивши надані представником позивача докази понесених витрат на професійну правничу допомогу суд вважає, що заявлений представником позивача розмір витрат на правничу допомогу є завищеним зважаючи на таке. Згідно акту приймання-передачі наданих послуг № 1 від 18.09.2024, адвокатом Сумцовим\~Є.С. на виконання умов договору про надання правової допомоги від 07.06.2024 було проведено: консультацію щодо спору, вивчення та юридичний аналіз чинного законодавства та судової практики у сфері стягнення кредитної заборгованості, узгодження правової позиції по справі з клієнтом, ознайомлення з матеріалами позову, підготовка письмових пояснень на що витрачено 6 год. 30 хв., а вартість робіт склала 6500 грн; представництво інтересів клієнта у судовому засіданні на що витрачено 1 год., а вартість робіт склала 1000 грн; підготовка заяви про розподіл судових витрат на що витрачено 0,5 год., а вартість робіт склала 500 грн. Дана справа відноситься до категорії малозначних та щодо вирішення спорів про стягнення заборгованості за кредитним договором наявна стала судова практика, тому вивчення та юридичний аналіз чинного законодавства та судової практики у сфері стягнення кредитної заборгованості, враховуючи професійну підготовку адвоката, який є фахівцем у галузі права, не становить складності. Також позовна заява є незначною за обсягом, а додані до неї документи є стандартними для такої категорії спорів. Крім того, заява сторони про розподіл судових витрат є фактично заявою про подання доказів щодо витрат, які понесені стороною у зв`язку з необхідністю відшкодування правової допомоги, а тому витрати на підготовку такої заяви не підлягають відшкодуванню. Зважаючи на обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, враховуючи принцип співмірності та розумності судових витрат, критерії реальності адвокатських послуг, а також розумності їхнього розміру, суд вважає за необхідне визначити суму відшкодування витрат [PERSON] на професійну правничу допомогу в даній справі у розмірі 5000 грн. Саме такий розмір витрат на професійну правничу допомогу, на переконання суду є справедливим та обґрунтованим, співмірним зі складністю цієї справи та наданим адвокатом обсягом послуг, а також не суперечитиме принципу розумності судових витрат. За таких обставин, оскільки позов підлягає частковому задоволенню, з позивача на користь відповідача підлягають стягненню понесені ним витрати на\~професійну правничу\~допомогу пропорційно розміру позовних вимог у задоволенні яких позивачеві відмовлено (61,48%), що становить 3074 грн. Відповідно до ч. 10 ст. 141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат. Отже, зважаючи не те, що вданій справі позов задоволено частково та більшу суму судових витрат покладено на позивача, тому суд вважає за необхідне зобов`язати позивача сплатити різницю судових витрат у розмірі 1907, 61 грн, звільнивши сторони від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Outcome: partial