Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-15 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що з відповідачем по справі перебуває у шлюбі, зареєстрованому 28 серпня 2007 року виконкомом Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дубенського міськрайонного управління юстиції у Рівненській області, актовий запис №256. Від шлюбу дітей на мають. Спільне життя з відповідачем не склалося, вже досить тривалий час спільно не проживають та господарства не ведуть. Вважає, що примирення та збереження шлюбу не можливе, а надання будь-яких строків на примирення не доцільним. З наведених підстав просить шлюб розірвати. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії в справі Ухвалою суду від 02.07.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 11.09.2024 здійснено перехід від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін до розгляду справи з викликом (повідомленням) сторін. Представник позивачки адвокат Альонова М.Б. згідно поданої заяви просить розгляд справи проводити без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримують. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, на адресу суду повернувся конверт з відміткою пошти «За вказаною адресою адресат відсутній». За ст.128 ЦПК України відповідач є таким, що належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, оскільки поштова кореспонденція направлялася відповідачу за місцем його реєстрації. Крім того, про час та місце розгляду справи повідомлений шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті Судова Влада України. Заяв та клопотань не надав, відзиву не надіслав, про причини неявки не повідомив, тому суд визнає його неявку з неповажних причин та вважає за можливе розглянути справу у його відсутність. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ч.4 ст.223, ч.1 ст.280 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 28 серпня 2007 року виконкомом Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дубенського міськрайонного управління юстиції у Рівненській області, актовий запис №256, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.11). IV. Норми права, які застосував суд. Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, чому відповідає і ст. 24 Сімейного кодексу України, за ч.1 якої примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Передбачене ч. 1 ст. 111 СК України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення. Підстав для вжиття заходів щодо примирення подружжя, як того вимагають положення ст.111 СК України, суд не вбачає. Згідно ч.3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. V. Мотивована оцінка і висновки суду. Позивачка стверджує, що тривалий час спільно з відповідачем не проживає, спільного господарства не веде. Відповідач з відзивом і будь-якими запереченнями до суду не звертався. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а примушування до шлюбу заборонено. Таким чином, суд робить висновок, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, тому вимогу задовольняє.

Outcome: approved