Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача ТОВ «Будсфера» та просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по не виплаченій заробітній платі в сумі 119\~281,15 грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні по день винесення судового рішення, посилаючись її звільнення з підприємства 31 травня 2024 року та затримку відповідачем виплат при звільненні із заробітної плати за липень 2023 року-травень 2024 року і компенсації за 224 днів невикористаної відпустки. В обґрунтування вимог позивачем зазначено, що у період з 06 квітня 2011 року по 31 травня 2024 року вона перебувала у трудових відносинах за сумісництвом з ТОВ «Будсфера», 21 травня 2024 року нею була вислана заява на адресу відповідача про звільнення, яка 23 травня 2024 року отримана відповідачем та 31 травня 2024 року вона була звільнена. Однак з боку відповідача була нарахована та не виплачена їй заробітна плата в сумі 119\~281,15 грн., що підтверджується відповідною довідкою, тому на підставі статей 116, 117 КЗПП України просить вимоги задовольнити. Ухвалою суду від 08 липня 2024 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою суду від 19 липня 2024 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд ухвалено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою суду від 21 жовтня 2024 року розгляд справи постановлено проводити в заочному порядку. У судове засідання сторони не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені у порядку, передбаченому ст. 128 ЦК України. Позивач [PERSON] \~звернулась до\~суду із\~заявою про\~розглядсправи проводити за її відсутності, на вимогах наполягає. Представник відповідача ТОВ «Будсфера» причини неявки суд не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи та відзиву на позов не надав. Ураховуючи вимоги частини першої статті 223 ЦПК України та частини другої статті 247 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників процесу на підставі наявних у справі доказів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце цього засідання, їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. У статті 43\~Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Як установлено судом та підтверджується письмовими доказами, наказом № 3-к від 06 квітня 2011 року, [PERSON] прийнята на посаду головного бухгалтера ТОВ «Будсфера» за сумісництвом з окладом згідно штатного розпису (а.с. 4 копія наказу). Відповідно до довідки ТОВ «Будсфера» від 31.05.2024 № 2, [PERSON] працювала у період з 06.04.2011 по 31.05.2024 на посаді головного бухгалтера за сумісництвом ТОВ «Будсфера», заборгованість по заробітній платі становить 119\~281,15 грн. (а.с. 5 копія довідки). Відповідно до частини першої статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Аналіз зазначених норм свідчить про те, що всі суми (заробітна плата, вихідна допомога, компенсація за невикористану відпустку, оплата за час тимчасової непрацездатності тощо), належні до сплати працівникові, мають бути виплачені у день звільнення цього працівника. Закон прямо покладає на підприємство, установу, організацію обов`язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать. Ураховуючи надані суду письмові докази щодо наявності у відповідача перед позивачем станом на дату звільнення заборгованості з виплати заробітної плати, та відсутність доказів на спростування зазначеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог в цій частині. Статтею 117\~КЗпП України\~передбачено,\~що у\~разі невиплати\~з вини\~роботодавця належних\~звільненому працівникові\~сум у\~строки,\~визначені статтею\~116\~цього Кодексу,\~при відсутності\~спору про\~їх розмір\~підприємство,\~установа,\~організація повинні\~виплатити працівникові\~його середній\~заробіток за\~весь час\~затримки по\~день фактичного\~розрахунку,\~але не\~більш як\~за шість\~місяців. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум роботодавець повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування у разі, якщо спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору, але не більш як за період, встановлений частиною першою цієї статті. Відповідно до пункту 2 Постанови КМУ № 100 від 08.02.1995 року зі змінами, якою був затверджений Порядок обчислення середньої заробітної плати, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Відповідно до п. 8 Постанови нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна заробітна плата визначається шляхом ділення заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні, а у випадках, передбачених чинним законодавством,- на число календарних днів за цей період. Позивача було звільнено з посади 31 травня 2024 року, середньоденний заробіток позивача складає 299,53 грн. (6\~400,00 грн. (виплата за березень 2024 року) + 6\~400,00 грн. (виплата за квітень 2024 року) / 21 день (кількість робочих днів березня 2024 року) + 22 дні (кількість робочих днів квітня 2024 року). Кількість робочих днів за період з 01.06.2024 по дату винесення судового рішення складають 101 день (червень 20 днів, липень 23 дні, серпень 22 дні, вересень 21 день, жовтень 15 днів). Таким чином середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні становить 30\~252,53 грн., виходячи з розрахунку: 299,53 грн. (середньоденний заробіток) * 101 день (кількість днів затримки). Статтею 89 ЦПК України встановлено, що виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Оскільки належним чином повідомлений про дату слухання справи відповідач відзиву на позов та доказів на його підтвердження, суду не надав, враховуючи, що цивільне судочинство згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України здійснюється на засадах змагальності сторін та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, так як відповідно до частини 6 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, беручи до уваги, що обставини, на які посилається позивач, як на підстави для задоволення позову, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення вимог (виходячи з розрахунку судом середньоденного заробітку позивача, відмінного від її власного розрахунку). Згідно частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Позивачем сплачений судовий збір в сумі 1\~211,20 грн. при подачі позову за вимогу про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, тому суд вважає можливим відшкодувати позивачу понесені витрати, стягнувши їх з відповідача. За вимогу про стягнення заробітної плати позивач звільнений на підставі пункту 1 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», тому він підлягає стягненню з відповідача в дохід держави у сумі 1\~211,20 грн.

Outcome: approved