Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом, уточнивши який просить позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] стосовно їх малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , а також стягнути із [PERSON] аліменти на дитину [PERSON] у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Позов аргументує тим, що вона доводиться бабою малолітньої [PERSON] . Дитина має серйозне захворювання - органічне ураження ЦНС у формі тяжких розладів експресивної мови (афазія) та когнітивного розладу у дитини з РАС вираженою соціальною дезадаптацією, підгрупа А з 29.12.2023 по 02.11.2025. У зв`язку із захворюванням дитина потребує особливої уваги, лікування та проходження реабілітаційних заходів, а також потребує інклюзивного навчання. Проте відповідачі взагалі не турбуються про дочку, не беруть участь у її вихованні та розвитку, не забезпечують матеріально, не створюють умов для отримання дитиною освіти, ведуть аморальний спосіб життя. Всі питання щодо виховання, лікування та утримання малолітньої [PERSON] взяла на себе позивачка. Вважає, що така поведінка відповідачів свідчить про свідоме нехтування батьківськими обов`язками, а отже про наявність підстав для позбавлення їх батьківських прав. Ухвалою судді 02.04.2024 відкрито провадження, постановлено розглядати справу у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду 20.08.2024 підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду. У судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала позов з наведених у ньому підстав. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилися, заяв по суті справи чи з процесуальних питань не подали. Про час і місце розгляду справи сповіщалися засобами поштового зв`язку за зареєстрованими у встановленому законом порядку місцями проживання згідно із п. 4 ч. 8 ст.128 ЦПК України. Враховуючи, що відповідачі згідно зі ст. 128 ЦПК України повідомлені, відзив не подали, причини неявки в судове засідання не повідомили, суд відповідно до ст.280, 281 ЦПК розглядає справу на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення з урахуванням того, що позивачки не заперечує проти такого вирішення справи. Представник третьої особи - органу опіки та піклування виконавчого комітету Ніжинської міської ради надіслала до суду заяву, в якій просить про розгляд справи за їх відсутності та прийняття рішення в інтересах дітей. Заслухавши пояснення позивачки та її представника, свідків, дослідивши матеріали справи та з`ясувавши фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини та дійшов наступного висновку. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8). Згідно медичного висновку №1560, виданого КНП «Ніжинська центральна міська лікарня ім. Миколи Галицького» Ніжинської міської ради Чернігівської області від 29.12.2023 [PERSON] має органічне ураження нервової системи у формі тяжких розладів експресивної мови (афазія) та когнітивного розладу у дитини з РАС вираженою соціальною дезадаптацією (F07.8; F80.1; F06.7). [PERSON] є дитиною з інвалідністю, підгрупа А з 29.12.2023, що підтверджено копію посвідчення серії [NUMBER] (а.с. 11-12). Згідно довідки закладу дошкільної освіти (ясла-садок) № 12 «Ромашка» від 09.02.2004 мати [PERSON] - [PERSON] з листопада 2023 року вихованням дитини не цікавиться, не приводить та не забирає із закладу, контакту з вихователями не підтримує. Батько дитини жодного разу не приводив і не забирав дитину із садочку. Дитину приводить та забирає із садочку [PERSON] (а.с. 13). 07.11.2023 ЛКК КНП «Ніжинська ЦМЛ ім. М. Галицького» визначено індивідуальну програму реабілітації інваліда № 43 для [PERSON] , згідно з якою дитина потребує реабілітації у ОЦКРДІ «Відродження» та інших реабілітаційних закладах (а.с. 15-16) З листа від 15.02.2024 та довідки від 06.02.2024 комунальної установи «Інклюзивно-ресурсний центр» Вертіївської сільської ради Ніжинського району вбачається, що позивачка регулярно відвідує з малолітньою [PERSON] даний центр з метою отримання дитиною фахової допомоги та консультацій з фахівцями, систематично виконує домашні завдання, дотримується порад фахівців. Мати [PERSON] декілька разів приводила на заняття дитину у 2022 році та у вересні 2023 року. Контакту із фахівцями центру батьки не підтримують (а.с. 22-23). Дитина [PERSON] двічі проходила курс реабілітації в комунальній установі «Обласний центр комплексної реабілітації дітей з інвалідністю «Відродження» Чернігівської обласної ради у супроводі [PERSON] (а.с. 44) Малолітня [PERSON] зареєстрована та фактично проживає за адресою [ADDRESS] - у сім`ї [PERSON] , що вбачається із акта обстеження умов проживання від 06.03.2024 та підтверджено в судовому засіданні показаннями свідків. Постановою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 16.11.2023 у справі № 740/6492/23 [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ухилення від виконання батьківських обов`язків щодо виховання малолітньої дитини [PERSON] . Постановою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 05.12.2023 у справі № 740/7546/23 [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ухилення від виконання батьківських обов`язків щодо виховання малолітньої дитини [PERSON] . Відповідно до висновків виконавчого комітету Ніжинської міської ради, як органу опіки та піклування, затверджених рішеннями виконавчого комітету № 01.1-21/437 від 05.10.2023 та № 01.1-21/552 від 07.12.2023 є доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] стосовно їх малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] (а.с. 97-101). Свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у своїх показаннях суду повідомили, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] вихованням дитини не займаються, участі в житті дитини не приймають, умов для проживання дитини не створили, її здоров`ям не переймаються, батьківської уваги і турботи не виявляють, долею дитини не цікавляться. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є, з одного боку засобом захисту прав дитини, і з іншого, заходом впливу на батьків, які не виконують свої батьківські обов`язки щодо дитини, а тому є крайнім заходом впливу на цих осіб. Суд на перше місце ставить «якнайкращі інтереси дитини», оцінка яких включає знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення. Позбавлення батьківських прав є виключним заходом, правові наслідки позбавлення батьківських прав визначено статтею 166 СК України. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращий бік неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків. Суд ураховує, що під час розгляду справи відповідачі не з`явилися, своїми діями не засвідчили, що не втратили інтерес до дочки та бажають утримувати і виховувати її. Також відповідачі не надали суду у встановленому порядку відзив на позов чи заперечення, у зв`язку з чим несуть ризик настання наслідків, пов`язаних із невчиненням даних процесуальних дій, в даному випадку ухвалення рішення на підставі наявних у справі доказів. Зазначені фактори в сукупності розцінюються судом як ухилення відповідачів від виховання своєї неповнолітньої дочки, оскільки [PERSON] та [PERSON] свідомо, без поважних причин нехтують своїми батьківськими обов`язками, що не спростовано, і є підставою для задоволення позову та позбавлення відповідачів батьківських прав на підставі п.2 ч.1 ст.164 СК України. Приймаючи до уваги встановлені обставини, характер ставлення відповідачів до дитини, усвідомлюючи, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які порушують батьківські обов`язки, діючи в інтересах дитини, суд вважає за необхідне позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав стосовно їх малолітньої дочки [PERSON]. Суд зауважує, що позбавлення батьківських прав не тягне невиправних наслідків, оскільки особа, яка позбавлена батьківських прав, має право на звернення до суду згідно з ст.168 СК України із заявою про надання права на побачення з дитиною, а також може звернутися згідно з ст. 169 СК України до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Вирішуючи питання про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, суд враховує наступне. За змістом частин 2, 3 ст.166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до ч.1 ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі та за правилами ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 ст.183 Сімейного кодексу України, встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Крім того, частиною 1 ст.191 Сімейного кодексу України, передбачено, що аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. При визначенні розміру аліментів, враховуючи положення ч.2 ст.182, ч.2 ст.183 Сімейного кодексу України, суд приймає до уваги майновий стан відповідачів, які є працездатними особами, не мають жодних перешкод для працевлаштування та отримання грошових коштів для утримання своєї дитини. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з [PERSON] та [PERSON] на особистий рахунок малолітньої [PERSON] аліментів у розмірі по 1/4 частки заробітку (доходу) відповідачів щомісячно. У зв`язку з постановленням рішення про позбавлення батьківських прав ЗакалюжноїВ.О., стягнення з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання малолітньої [PERSON] , що здійснюється на підставі судового наказу від 03.07.2023 (справа №740/3995/23 провадження № 2-н/740/560/23) слід припинити. У відповідності до приписів ч. 3 ст. 166 СК України перерахування аліментів слід здійснювати на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язати орган опіки та піклування відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

Outcome: approved