Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-22 00:00:00

Позивач, через свого представника адвоката Шурубора В.І., звернулася до суду з позовною заявою до Поліської селищної ради Вишгородського району Київської області (далі - відповідач) про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування позову посилається на те, що у встановлений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори із зазначеною заявою вона не звернулася, у зв`язку з тим, що їй не було відомо про заповіт. Ухвалою Іванківського районного суду Київської області від 20 серпня 2024 року в справі було відкрито провадження та призначено до судового засідання на 23 жовтня 2024 року. Позивач та її представник у позовній заяві просили розглядати справу за їх відсутності. Позовні вимоги підтримають повністю та просять їх задовольнити. Відповідач звернулися до суду з заявою про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги визнали та не заперечували проти їх задоволення. Враховуючи те, що сторони в судове засідання не з`явилися, сторонами подано до суду клопотання про розгляд справи без їх участі, суд вирішує справу за наявними матеріалами, які містяться у справі. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється, оскільки сторони в судове засідання не з`явилися. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 19 листопада 2021 року [PERSON] , помер [INFO] . За період життя, [PERSON] уклав заповіт від 04 вересня 2019 року, з якого убачається, що на випадок його смерті зробив таке розпорядження: земельну ділянку площею 1,1850 га., кадастровий номер земельної ділянки 3223586800:05:000:0135, земельну ділянку площею 1,6240 га., кадастровий номер земельної ділянки 3223586400:04:000:0199, земельну ділянку площею 1,3387 га., кадастровий номер земельної ділянки 3223584000:04:000:0088, земельну ділянку площею 0,2758 га., кадастровий номер земельної ділянки 3223586401:01:001:0144 заповів [PERSON] . Відповідно до постанови державного нотаріуса Іванківської державної нотаріальної контори №736/02-31 відмовлено [PERSON] , у заведенні спадкової справи після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , у зв`язку з пропущенням строку для прийняття спадщини. Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. В силу статей 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі статтею 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України). Судом встановлено, що позивач названих вище вимог закону не дотрималася та після відкриття спадщини не подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Позивач просить встановити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від30травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Суд погоджується з твердженням позивача, що причини пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини є вагомими, оскільки їй не було відомо про наявність заповіту. Слід зазначити, що у вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини слід також потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у своїй в постанові від 21 вересня 2020 року справі № 130/2517/18 (провадження №61-14962св19) (https://reyestr.court.gov.ua/Review/91680615). Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно з ч. 1 ст.141ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Однак, оскільки позивач у своєму позові просила судовий збір, який сплачений при подачі вказаного позову, залишити за нею, то в силу ст.13 ЦПК України, де зазначено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, судовий збір з відповідачів на користь позивача не стягується. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved