Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-14 00:00:00

\~ \~ \~ \~До Заліщицького районного суду Тернопільської області надійшла позовна заява від представника позивачки [PERSON] , адвоката Кульгавця С.М., до Заліщицької міської ради Чортківського району Тернопільської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. \~ \~ \~ \~В обгрунтування\~позовних вимог,\~представник позивачки\~посилається на\~те,\~що [INFO] помер\~дядько позивачки\~-\~ [PERSON] .\~ [PERSON] був\~власником будинковолодіння\~ [ADDRESS] .\~ [PERSON] склав\~на користь\~позивачки заповіт,\~який посвідчено\~секретарем виконкому\~Угриньківської сільської\~ради Заліщицького\~району Тернопільської\~області та\~зареєстровано в\~реєстрі за\~№22,\~яким заповів\~останній все\~належне йому\~на день\~смерті майно.\~Після його\~смерті відкрилася\~спадщина на\~вищевказане будинковолодіння.\~Своїм правом\~на прийняття\~спадщини після\~смерті [PERSON] \~позивачка [PERSON] \~вчасно скористатися\~не змогла,\~оскільки не\~знала про\~наявність складеного\~спадкодавцем на\~її ім`я\~заповіту. Враховуючи, що необізнаність про факт існування заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, позивачка просить захистити належне їй спадкове право шляхом встановлення тримісячного строку для прийняття спадщини. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 10 липня 2024 року відкрито провадження у цивільній справі та визначила проводити розгляд справи у порядку загального позовного провадження. \~ \~ \~ \~Позивачка та її представник у судове засідання не з`явилися, однак представник позивачки - адвокат Кульгавець С.М. подав до суду клопотання в якому просить справу розглядати за його відсутності та відсутності позивачки, позовні вимоги підтримують повністю та просять їх задовольнити. Проти ухвалення рішення у підготовчому судовому засіданні у відсутності представника відповідача, за умови визнання останнім позову, не заперечують. \~ \~ \~ \~Відповідач - представник Заліщицької міської ради Чортківського\~району Тернопільської\~області у підготовче судове засідання не з`явився, однак від міського голови до суду надійшла заява, про розгляд справи без участі представника міської рада. Щодо задоволення позову не заперечують. Судом на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, заяви представника позивача та представника відповідача, суд вважає, що справу слід вирішити за наявними матеріалами та задовольнити позов, виходячи із наступного. Згідно даних паспорта громадянина України серії [NUMBER] від 19.03.2015 року, виданого Чортківським РС УДМС України у Тернопільській області, [PERSON] , народилася [INFO] в с.Хартонівці Заліщицького району Тернопільської області. Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади №2024/006486381 від 03.06.2024 року [PERSON] , [INFO] , зареєстрована з 16.07.2002 року за адресою: [ADDRESS] . Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 10.07.2023 року [PERSON] помер [INFO] у віці 83 роки, про що Центром надання адміністративних послуг Товстенської селищної ради Чортківського району Тернопільської області зроблено відповідний актовий запис №130. Згідно з заповітом від 08.09.2006 року, посвідченим секретарем виконкому Угриньківської сільської ради Заліщицького району Тернопільської області Натуркач М.В., та зареєстрованим у реєстрі за №22, [PERSON] на випадок своє смерті зробила таке розпорядження: «все моє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалося і взагалі все те, на що я буду мати право за законом на день смерті, заповідаю своїй дочці [PERSON] ». У судовому засіданні встановлено, що спадкове майно після смерті [PERSON] складається з житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] . Листом державного нотаріуса Борщівської державної нотаріальної контору - в.о. державного нотаріуса Чортківського Заліщицької державної нотаріальної контори Інни Дідик №375/02-14 від 06.06.2024 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини та рекомендовано звернутися до суду з метою встановлення додаткового строку, необхідного для прийняття спадщини Відтак визначення додаткового строку для прийняття спадщини в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, оскільки існують перешкоди для оформлення права власності у нотаріальному порядку, а саме: пропущений встановлений ст.1270 ЦК України шестимісячний строк для прийняття спадщини. Згідно зі ст.10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Вимогами ст.12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до положень ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст.1270 ЦК України). Наслідки пропущення строку для прийняття спадщини визначені ч.1 ст.1272 ЦК України, зокрема регламентовано, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Згідно ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 26.06.2019 року №61-38298св18, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Відповідно до роз`яснень, наданих у постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», зокрема п.24, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Повторне визначення судом додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини одним і тим же спадкоємцем законодавством не передбачено. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини. Суд зазначає, що в залежності від конкретних обставин справи суди можуть визнавати ті чи інші причини пропуску строку як поважними, так і такими, що не перешкоджали особі звернутися із відповідною заявою в межах визначеного законом строку. Визначальним у такому випадку є саме критерій наявності об`єктивних, непереборних та істотних труднощів для спадкоємця. Оцінюючи викладені у позовній заяві позивачем [PERSON] обставини та оцінку, яку їм надав суд, грунтуючись на своєму внутрішньому переконанні, суд враховує позицію Верховного Суду,\~викладену у постанові від 26.07.2021 року у справі №405/7058/19, згідно з якою необізнаність спадкоємці про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Відповідно до положень статті 63 Закону України "Про нотаріат" нотаріус, який одержав від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язаний повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких йому відоме. Нотаріус може також зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі. Згідно з пунктами 2.2 та 3.2 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту. У разі наявності заповіту нотаріусу подається його оригінал чи дублікат. Повна інформація про заповіт, який було посвідчено іншим нотаріусом, витребовується нотаріусом шляхом направлення запиту. Для того, щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття. Необхідність нотаріусом вчинити дії для повідомлення спадкоємця про відкриття спадщини, здійснити виклик спадкоємця за заповітом, у тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі відповідає правовому висновку Верховного Суду України, викладеному у постанові від 06 вересня 2017 року у справі N 6-496цс17. Суд звертає увагу, що у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факту належного повідомлення або виклику спадкоємця [PERSON] до нотаріуса, що перешкодило останній реалізувати особисте розпорядження спадкодавця [PERSON] , у зв`язку з необізнаністю про факт існування заповіту від 08.09.2006 року. Надаючи оцінку обставинам, на які посилається представник позивача на підтвердження поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини, суд доходить до висновку про наявність у позивача об`єктивних труднощів для своєчасного прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , оскільки про існування заповіту позивачка [PERSON] дізналася вже після спливу шестимісячного строку, встановленого для подання заяви про прийняття спадщини. Таким чином необізнаність позивача про існування заповіту від 08.09.2006 року у світлі обставин вказаної справи є поважною причиною пропуску останньою строку для прийняття спадщини, про що також зазначив Пленум Верховного Суду України у постанові від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування». Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно матеріалів справи у ній відсутні дані, які б вказували, що визнання позову відповідачкою\~ [PERSON] суперечить вимогам закону. За встановлених обставин справи суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що спрямовані на реальний захист прав та інтересів спадкоємці при оформленні її спадкових справ, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення, оскільки пропуск строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] було допущено [PERSON] у зв`язку з необізнаністю про факт існування заповіту від 08.09.2006 року, що у світлі обставин даної справи є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини та підставою для встановлення додаткового строку для її прийняття тривалістю 3 місяці, що, на думку суду, буде розумним та достатнім строком для вчинення [PERSON] переліку дій, визначених ст.1269 ЦК України. Згідно п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Вирішуючи питання розподілу судових витрат по справі, суд вважає, що їх слід покласти на сторони в понесених ними розмірах, оскільки позивачка не заявляє вимогу про стягнення судових витрат з відповідача.

Outcome: approved