Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-21 00:00:00

У жовтні 2024 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом посилаючись на те, що 18 грудня 2023 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] було укладено Кредитний договір (оферти) №12.12.2023-100001872. Відповідно до умов Договору Позичальнику надано кредит у розмірі 8000,00 грн, строком на 42 дні. Відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання з погашення заборгованості, внаслідок чого порушуються майнові права позивача, у зв`язку з наведеним позивач просить суд стягнути із [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 15840,00 грн. та судові витрати. Ухвалою судді від 09 вересня 2024 було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. В судове засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності, на позовних вимогах наполягав, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в призначене судове засідання не з`явився повторно, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Причину своєї неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав, жодних заяв чи клопотань від його імені до суду не надходило. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 18 грудня 2023 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] , було укладено кредитний договір №12.12.2023-100001872 шляхом підписання заявки кредитного договору. Відповідно до умов договору [PERSON] отримав кредиту розмірі 8000,00 грн, строком на 42 дні, дата повернення кредиту 28 січня 2024 року, процентна ставка «Економ» - фіксована незмінна в розмірі 2 % за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом первинного періоду, процента ставка «Стандарт» - фіксована незмінна у розмірі 3 % за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит, окрім первинного періоду, розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Кредитний договір №12.12.2023-100001872 від 18 грудня 2023 року відповідач [PERSON] підписав електронним цифровим підписом (одноразовим ідентифікатором) Е911. 18 грудня 2023 року [PERSON] прийняв пропозицію про укладення кредитного договору, яка підписана електронним цифровим підписом (одноразовим ідентифікатором) М911. 18 грудня 2023 року на картковий рахунок [PERSON] , вказаний у заявці кредитного договору, перераховано грошові кошти в сумі 8000 грн, що підтверджується квитанцією №2405059786. На підтвердження позовних вимог позивач надав довідку-розрахунок про стан заборгованості за кредитним договором № 12.12.2023-100001872 від 18 грудня 2023 року, згідно з якою заборгованість [PERSON] складає 15840 грн, з яких 8000 грн. - основний борг; 7840 грн. - проценти (нараховані за період з 18 грудня 2023 року по 28 січня 2024 року). Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Згідно з ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно з ч.ч.12, 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Так, 18 грудня 2023 року, укладаючи кредитний договір №12.12.2023-100001872, ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] погодили порядок і строки виконання зобов`язання за кредитним договором, зокрема, щодо відсоткової ставки за користування кредитом. За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. При укладанні Договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України. Згідно з цією статтею договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно зі ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст.525-526, 530, 1050 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, тому позичальник зобов`язаний своєчасно вносити плату за користування грошима. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. З огляду на викладене, суд вважає, що позивач довів факт порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо своєчасної сплати кредиту у строки, передбачені кредитним договором №12.12.2023-100001872 від 18 грудня 2023 року у розмірі 15840 грн, що складається з заборгованості по тілу кредиту у розмірі 8000 грн та процентам у розмірі 7840 грн. Отже, позов підлягає задоволенню, а з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №12.12.2023-100001872 від 18 грудня 2023 року у розмірі 15840 грн. 00 коп. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.1 ст.141 ЦПК України). При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір з урахуванням коефіцієнту 0,8 передбаченого ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у розмірі 2422,40 грн. Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved