Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-15 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАНС УКРАЇНА» звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості посилаючись на те, що 05.10.2021 року між ТзОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] , за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи, було укладено електронний Договір № 4875616 про надання споживчого кредиту. Зазначений кредитний договір було укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТзОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», затверджених наказом № 53-ОД від 16 січня 2020 року та розміщених на сайті http://creditplus.ua/ru/documents. Згідно умов кредиту: сума кредиту (загальний розмір) складає 20000 гривень ( п. 1.3 Кредитного договору). Строк кредиту 30 днів. Дата повернення кредиту 04.11.2021 року, що вказується в Графіку платежів, що є Додатком № 1 до цього Договору. Строк кредиту може бути продовж у порядку та на умовах, визначених в Розділі 4 цього договору (п.1.4 Кредитного договору ). ТзОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» свої зобов`язання перед відповідачкою виконало та надало кредит в розмірі 20000 гривень, шляхом зарахуванням кредитних коштів на платіжну карту відповідачки. Однак, відповідачка своїх зобов`язань перед Кредитором щодо повернення боргу та нарахованих процентів не виконала, а також не уклала угоди щодо пролонгації строку дії кредитного договору, в зв`язку з чим, та у відповідності до п. 4.3 Кредитного договору, даний Кредитний договір було автопролонговано, а строк користування кредитом було продовжено на 90 календарних днів поспіль. Надалі відповідачка оплати за вищевказаним Кредитним договором так і не здійснювала. П.п. 3 п. 5.1 Кредитного Договору передбачено, що ТзОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за Договором або Договори факторингу з будь-якою третьою особою, без окремої згоди відповідачки. Враховуючи невиконання відповідачкою своїх боргових зобов`язань перед кредитором 18 квітня 2023 року ТзОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», як клієнтом та ТзОВ «ФК «ФІНТРАНС УКРАЇНА», як фактором, було укладено Договір факторингу № 18.04/23-Ф, згідно з умовами якого Клієнт відступив Фактору права грошової вимоги за Кредитним договором. Про відступлення права грошової вимоги було повідомлено відповідача шляхом направлення на електронну адресу, вказану ним при укладенні договору. Станом на дату звернення до суду заборгованість [PERSON] становить 65600 гривень ( з яких 20000 гривень\~- сума заборгованості за основною сумою боргу та 45600 гривень -\~сума заборгованості за відсотками). Згідно ч. 1\~ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 1\~ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Згідно ч. 3\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Частиною 12\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~визначено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до абзацу 3 ч. 1\~ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1\~ст. 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). За ч. 1\~ст. 1077 ЦК України\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога)\~ч. 1\~ст. 1078 ЦК України. Згідно наданого ТОВ «ФК «Фінтранс Україна» розрахунку заборгованості за договором № 4875616 від 05.10.2021, заборгованість [PERSON] складає 65600 гривень, з яких сума кредиту 20000 гривень, сума процентів за користування кредитом 45600 гривень. Тому суд вважає, що з відповідачки [PERSON] слід стягнути на користь ТОВ «ФК «Фінтранс Україна» заборгованість за договором № 4875616 від 05.10.2021 на загальну суму 65600 гривень. Крім того, з відповідачки [PERSON] слід стягнути інфляцінй втрати в сумі 17777 гривень 60 копійок та три відсотки річних в сумі 3213 гривень 50 копійок. Відповідно до положень\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, відносяться витрати, у тому числі, на професійну правничу допомогу. Позивач просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000 гривень. Відповідно до ч. 1, 2\~ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Враховуючи, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі, тому на підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Така позиція висловлена в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16. Тому, суд приходить до висновку, що з відповідачки [PERSON] необхідно стягнути також і витрати на правову допомогу в сумі 10000 гривень та сплачений при подачі позову до суду судовий збір в сумі 2147 гривень 20 копійок.

Outcome: approved