Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-14 00:00:00

[PERSON] , який діє в інтересах [PERSON] (зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] ) звернувся до суду з позовною заявою до\~ [PERSON] (зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] ), якою просить стягнути з [PERSON] аліменти у розмірі 5000 п`яти тисяч гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення [PERSON] 23 років за умови що вона буде продовжувати навчання. Аргументи учасників спору. Позиція позивача полягала у тому, що у неї з відповідачем є спільна дитина, яка досягла повноліття, але у зв`язку із тим, що дитина продовжує навчання у навчальному закладі, вона потребує матеріальної допомоги, але відповідач, який має можливість надавати таку допомогу, добровільно її не здійснює. І тому позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини.. Відповідач в судовому засіданні заперечив щодо стягнення аліментів у розмірі 5000 гривень. Вказував, що може сплачувати аліменти у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зазначав, що він офіційно не працює, одержує 4200 гривень допомоги від держави та одержує неофіційно дохід, який разом з допомогою держави складає: 7000-8000 гривень в місяць. А офіційно не може працевлаштуватись, оскільки хворіє на гіпертонію та стенокардію, і тому не може працювати кожен день. Встановлені судом обставини. Батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8). Відповідно до витягу з Реєстру Гвіздецької територіальної громади [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS] (а.с. 17). Разом з цим згідно довідки Коломийського педагогічного фахового коледжу Івано-Франківської області [PERSON] , навчається в вищевказаному закладі на 3а курсі по спеціальності початкова освіта Англійська мова. Навчання стаціонарне за рахунок державного замовлення. Строк навчання по 01.07.2025 року (а.с. 18). Відповідно до довідки виконавчого комітету Підгайчиківської сільської ради [PERSON] зареєстрований в [ADDRESS] . Згідно погосподарської книги № 7, номер об`єкта по господарського обліку 668-1, сторінка 66, а відомості про будь-яке рухоме і нерухоме майно відсутні. (а.с. 83). Крім цього згідно з відповіддю головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України [PERSON] в період часу з 29.04.2024 року по 21.06.2024 року двічі перетинала кордон України на пункті пропуску Чоп (Тиса). Відомості в період з 01.01.2021 року по 24.06.2024 року стосовно [PERSON] у базі даних не виявлено (а.с. 84-84а). Згідно з відомостями з ДПСУ була встановлена відсутність у Державному реєстрі фізичних осіб платників податків ДПС України відомостей про джерела/суми нарахованого доходу за період з 1 кварталу 2021 року по 1 квартал 2024 року відносно громадян [PERSON] та [PERSON] (а.с. 91). Суду також надано відомості з регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Львівьскій, Івано-Франкківській та Закарпатській областях з якого вбачається, що за [PERSON] та [PERSON] транспортні засоби на обліку в сервісних центрах МВС не перебувають (а.с. 93). Також відповідно до відповіді обласного комунального підприємства «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації», 1/5 частина житлового будинку в [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого 05.04.2005 року виконавчим комітетом Старогвіздецької сільської ради згідно рішення 19-ї сесії 4-го демократичного скликання від 15.02.2004 року. Разом з цим житловий будинок в [ADDRESS] за [PERSON] , в якому він має місце проживання, не зареєстровано (а.с. 97). Крім того згідно з відповіддю Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області було встановлено, що згідно книг реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі інформація про зареєстроване право власності/користування на земельні ділянки за гр. [PERSON] та гр. [PERSON] , станом на 01.01.2013 року відсутня (а.с. 110). Відповідно до посвідчення [NUMBER] [PERSON] , має право на пільги, передбачені законодавством України для багатодітних сімей (а.с.101). Разом з цим, згідно з свідоцтвом про шлюб, [PERSON] 27 квітня 2021 року одружився з [PERSON] внаслідок чого [PERSON] змінила своє прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с. 102). А відповідно до свідоцтв про народження [PERSON] та [PERSON] їх батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с.103, 104). Згідно з випискою № 35/202 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного хворого) [PERSON] страждає на ГХІ ступ.1, сср низький СН 0 ст. (а.с. 41). Позивач не надано суду будь-яких доказів того, що у зв`язку із навчанням [PERSON] , вона потребує матеріальної допомоги саме у заявленому в позові розмірі 5000 гривень. Встановлені судом правовідносини. Таким чином, із встановлених обставин вбачається, що між позивачем та відповідачем виникли сімейні правовідносини, в межах яких між ними, як батьками повнолітньої дитини (дочки), виник спір щодо виконання ними батьківського обов`язку з утримання своєї повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, який батько не виконує у добровільному порядку. Оцінка суду щодо права позивачки. Відповідно до положень частини другої\~статті 51 Конституції України\~батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Поряд з цим, згідно з положеннями частини першої\~статті 199 Сімейного кодексу України\~якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Отже, тільки за наявності вказаних у ч.1\~ст.199 Сімейного кодексу України\~умов, як виключення із загального правила, обов`язок батьків щодо утримання дитини після досягнення нею повноліття, може виникнути знову. При цьому, застосовуючи вказану норму матеріального права, суд враховує роз`яснення надані Пленумом Верховного Суду України у\~постанові №3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів ", зокрема у пункті 20, в частині того, що: обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. У цій справі судом встановлено, що дочка відповідача: [PERSON] , на день звернення позивача до суду досягла повних 18 років, але не досягла 23 років (а.с.8) Разом з цим згідно довідки Коломийського педагогічного фахового коледжу Івано-Франківської області [PERSON] , навчається в вищевказаному закладі на 3а курсі по спеціальності початкова освіта Англійська мова. Навчання стаціонарне, але за рахунок державного замовлення. Строк навчання по 01.07.2025 року (а.с. 18). Разом з цим судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] та 17 липня 2021 року став батьком [PERSON] та [PERSON] , які на даний час перебувають на його утриманні (а.с. 103, 104). Суд вважає встановленою і ту обставину, що [PERSON] у зв`язку із навчанням має потребу у матеріальній допомозі, оскільки: вона навчається на очній формі, що потребує постійного додаткового витрачання часу на навчання, що виключає за загальним правилом, можливість отримання заробітку своєю працею для забезпечення себе навіть мінімально необхідними потребами для звичайної життєдіяльності кожної людини (мінімальний набір продуктів харчування та набір непродовольчих товарів, а також мінімальний набір послуг), а матеріали справи не містять належних, достовірних та допустимих доказів того, що [PERSON] , як виключення із загального правила, працює та отримує за це дохід або має будь-яке власне джерело доходу від яких-небудь активів. Що стосується рівня вартості визначених судом вище мінімально необхідних потреб, то тут суд послуговується положеннями\~статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік"\~якими встановлено розмір прожиткового мінімуму на дитину, яка досягла 18 років на місяць, що складає 3196 гривень (який є вартісної величиною достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, непродовольчих товарів, набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості -\~стаття 1 Закону України "Про прожитковий мінімум"). Потребу у більшому розмірі матеріальної допомоги, зокрема 5000 гривень позивачкою недоведено. Також, суд вважає доведеним і те, що [PERSON] , як батько [PERSON] має можливість надавати дочці матеріальну допомогу розміром половину цього мінімуму, оскільки одержує, хоча і неофіційний, дохід та є працездатною особою, незважажючи на наявність певних хвороб (а.с.1-138). Тож за таких обставин, суд вважає що у відповідача, як батька [PERSON] дійсно виник обов`язок з її утримання, внаслідок продовження донькою навчання та потребою у зв`язку із цим у матеріальній допомозі, оскільки забезпечити себе самостійно роботою із власним доходом, через характер навчання, вона себе не може. В силу положень частини третьої\~статті 199 Сімейного кодексу України\~право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів на повнолітню доньку чи сина, які продовжують навчання, мають як самі дочка чи син, які продовжують навчання, так і той із батьків, з якими вони проживають. Враховуючи викладене суд вважає, що [PERSON] має право на стягнення аліментів з відповідача, на утримання їх дочки, як такої, що продовжує навчання, після повноліття, і потребує у зв`язку із цим матеріальну допомогу, з дати подання позову і до припинення навчання, але не більше як до досягнення нею двадцяти трьох років. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які підлягають присудженню з відповідача, суд виходить з наступного: Відповідно до положень частини 1\~статті 200 Сімейного Кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітнього сина у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених\~статтею 182 Сімейного Кодексу України. Згідно з ч.2\~статті 182 Сімейного кодексу України\~мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, а сам їх розмір повинен бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитину. При визначенні розміру аліментів, суд врахував: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей та іншої дружини; відсутність відомостей про наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів відповідача; відсутність доведених стягувачем аліментів витрат платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів. Отже, оскільки позивач просить суд захистити її порушене право способом, який передбачений законом шляхом стягнення з відповідача аліментів на її користь, у розмірі 5000 гривень щомісяця, суд вважає, що вказані вимоги підлягають задоволенню, однак частково. При визначенні розміру аліментів, суд врахував положення ч.1\~ст.184 Сімейного кодексу України та те що в матеріалах справи наявні докази, які підтверджують існуючий майновий стан [PERSON] , наявність у відповідача інших двох дітей на утриманні. Однак суд також враховує, що при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. І така можливість згідно відомостей які наявні в матеріалах справи у [PERSON] є. У зв`язку із чим суд прийшов до висновку про стягнення з [PERSON] аліментів у розмірі дещо більшого ніж 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, а саме 2000 гривень, щомісяця, починаючи стягнення з 17 травня 2024 року і до припинення [PERSON] навчання, але не більше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років, оскільки на думку суду у [PERSON] наявні витрати, які об`єктивно необхідні для навчання будь-якому студенту, з урахуванням умов воєнного стану, а саме: оплата послуг за Інтернет зв`язок, користування послугами мобільного зв`язку, покупку канцелярських приладь та проїзд до навчального закладу, що не враховується прожитковим мінімумом. В силу положень пункту 1 частини 1\~статті 430 ЦПК України, також слід допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Висновок суду щодо судових витрат. З огляду на те, що позов підлягає задоволенню на користь позивача, але позивачка звільнена від сплати судового збору, в силу положень\~частини 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача у дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211 гривень 20 копійок. Таким чином,

Outcome: partial