Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-14 00:00:00

28.06.2024 до суду електронними засобами зв`язку через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості, у якій представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 864811936 від 24.07.2021 у розмірі 40 525,97 грн, а також судові витрати 2 422,40 грн судовий збір, 5 000 грн витрати на правничу допомогу. Позовна заява обґрунтована наступним. 24.07.2021 між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та [PERSON] , укладено кредитний договір № 864811936 у формі електронного документу з використанням електронного підпису, відповідно до умов якого, ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» надало відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти в сумі 11 500 грн, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти, надані у кредит, та сплатити проценти за користування кредитом на умовах договору. 28.11.2018 між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 864811936 від 24.07.2021. 05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 05/0820-01, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 864811936 від 24.07.2021. В подальшому, 06.10.2023 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено договір факторингу № 02/06102023. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 02/06102023 від 06.10.2023 року, до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача в сумі 40 525,97 грн, з яких 10 936,720 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 29 589,25 грн - сума заборгованості за відсотками. Позикодавець свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а відповідач кредит та відсотки за кредитом не сплачує, у зв`язку з чим позивач звертається до суду з даним позовом. Ухвалою від 23.07.2024 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи про проведення судового засідання. Відповідач, діючи через свого представника, подав до суду відзив, у якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог у зв`язку з тим, що він заперечує факт існування будь-яких відносин з ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога», жодних кредитних договорів з ним не укладав, посилання позивача на наявність одноразового ідентифікатора не свідчить про те, що відповідач ним користувався. Також відповідач ніколи не отримував свого екземпляра кредитного договору. Зазначає, що номер картки, на яку кредитодавець мав перерахувати кошти, є частково зашифрованою та позивачем не доведено, що вона належить саме відповідачу. Також позивачем не надано первинних бухгалтерських документів, які б достеменно свідчили про розмір заборгованості за кредитним договором, а відсотки нараховані поза межами дії кредитного договору. Окрім того, жодних повідомлень про відступлення права вимоги відповідач не отримував, хоча правонаступники були зобов`язані надіслати їх відповідачу, а договір факторингу, сторонами якого є ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс», укладених на три роки раніше, ніж дата укладення кредитного договору. Також просив стягнути з позивача на користь відповідача понесені останнім витрати на правничу допомогу. Позивачем до суду надано письмові пояснення, у яких представник просить задовольнити позовні вимоги з підстав, викладені у позову, зазначає про їх доведеність та обґрунтованість. Представник відповідача надав до суду письмові пояснення, у яких заперечував проти задоволення позову з підстав, викладених у відзиві. У судове засідання представник позивача не прибув, у позові просить суд проводити розгляд справи за відсутності представника позивача. Представник відповідача у судове засідання повторно не прибув, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином та завчасно, про причини неявки суд не повідомив, заяв, клопотання від представника відповідача до суду не надходило. Верховний Суд в постанові від 01.10.2020 по справі №361/8331/18 висловився, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Таким чином, враховуючи строки розгляду справи, баланс інтересів сторін у якнайскорішому розгляді справи, усвідомленість її учасників про розгляд справи, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності належно сповіщених учасників справи. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку із відсутністю сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 24.07.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено договір кредитної лінії № 864811936. Відповідно до умов п.п.1.1, 1.2, 1.3 договору, встановлено кредитний ліміт на суму 11 500 грн на умовах строковості, зворотності, платності, строком на 30 днів - до 23.08.2021 (Дисконтний період). Відповідно до копії платіжного доручення № ae0029e6-8fe7-410e-9e89-72cff1c3ba27 від 24.07.2021, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало [PERSON] 11 500 грн на картковий рахунок № [NUMBER], призначення платежу - переказ коштів згідно договору № 864811936 від 24.07.2021, [PERSON] , код [NUMBER] , для зарахування на платіжну картку № [NUMBER], без ПДВ. Безготівкове зарахування Moneyveo SFD Visa Transfer. Згідно п.1.9.1 кредитного договору, виключно на період строку, визначеного у п. 1.7 договору, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно за дисконтною процентною ставкою в розмірі 580,35 процентів річних, що становить 1,59 процентів від суми кредиту за кожний день користування ним. Відповідно до п. 4.4 кредитного договору, сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між Позичальником та Товариством в якості підпису Позичальника буде використовуватись електронний підпис одноразовим ідентифікатором, відповідно до Правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис. Встановлено, що договір про надання кредиту підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора MNV4MX38, тобто підтверджено укладання між сторонами спірного правочину. Судом встановлено, що первісний кредитор свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме - надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому кредитним договором. Також із матеріалів справи встановлено, що 28.11.2018 між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до Відповідача за кредитним договором № 864811936 від 24.07.2021, що підтверджується договором факторингу, додатковою угодою до нього та витягом з реєстру прав вимоги № 171 від 01.02.2022. Відповідно до п. 1.3. договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, право вимоги - означає всі права Клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до Боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Згідно п. 4.1. договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, право вимоги переходить від Клієнта до Фактора в день підписання Сторонами реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному додатку. Підписання реєстру прав вимоги Сторони засвідчують передачу права вимоги до Боржників в повному обсязі, за відповідним реєстром права вимоги. Пункт 8.2. Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, визначає, що строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п.8.1. цього договору та закінчується 28.11.2019 року, але у будь-якому разі до моменту належного та повного виконання Сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором. 28.11.2019 між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду № 19 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, відповідно до змісту якої Сторони дійшли згоди викласти п.8.2. договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 в наступній редакції: «8.2. строк дії цього договору починає перебіг у момент, визначений у п.8.1. цього договору та закінчується 31.12.2020, але в будь-якому разі до моменту належного та повного виконання Сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором.». 31.12.2020 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду № 26 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, відповідно до змісту якої Сторони дійшли згоди викласти п.8.2. договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року в наступній редакції: «8.2. строк дії цього договору починає перебіг у момент, визначений у п.8.1. цього договору та закінчується 31.12.2021, але в будь-якому разі до моменту належного та повного виконання Сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором». 31.12.2020 між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду № 27 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, відповідно до змісту якої Сторони уклали цю додаткову угоду № 27 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року про наступне: «1. Сторони дійшли згоди продовжити строк дії договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 до 31.12.2022 включно». В подальшому, 05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» було укладено Договір факторингу № 05/0820-01, відповідно до умов якого до ТОВ «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №250946863 від 26.11.2021, що підтверджується реєстром прав вимоги № 9 від 30.05.2023 року. 06.10.2023 між ТОВ «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено договір факторингу № 02/06102023. Відповідно до Реєстру боржників від 06.03.2024 до договору факторингу № 06/03/2024 від 06.03.2024, до позивача ТОВ «Юніт Капітал» перейшло право грошової вимоги за Кредитним договором № 864811936 від 24.07.2021 до відповідача [PERSON] в сумі 40 535,97 грн, з яких 10 936,72 грн - сума заборгованості по кредиту, 29589,25 грн. - сума заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Згідно з ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Тобто належним виконанням зобов`язання з боку Відповідача є повернення кредиту в строки, розмірі та у валюті, визначеними Кредитним договором. На підставі п. 1 ст. 1049 ЦК України, Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до змісту ст. 610, 612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Частиною 1 статті 1078 ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Так, відповідно до п.п. 1.3. договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, під правом вимоги розуміється всі права Клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до Боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Розділом 2 вищезазначеного договору регламентовано порядок відступлення права вимоги, згідно п. 4.1. право вимоги переходить від Клієнта до Фактора в день підписання Сторонами реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному додатку. Підписання реєстру прав вимоги Сторони засвідчують передачу права вимоги до Боржників в повному обсязі, за відповідним реєстром права вимоги. Надана копія договору факторингу № 28/1118-01від 28.11.2018 містить підписи сторін, які підтверджують укладення договору та перехід права вимоги від клієнта - ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до Фактора - ТОВ «Таліон Плюс». Копії договорів факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 року та №02/06102023 від 06.10.2023 також містить підписи сторін, які підтверджують укладення договору та перехід права вимоги від ТОВ «Таліон Плюс» до Фактора - ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», а в подальшому від ТОВ «ФК «Онлайна Фінанс» до фактора ТОВ «Юніт Капітал». Таким чином, суд приходить до висновку, що копії договорів факторингу та реєстри прав вимоги є належними та допустимими доказами відступлення права вимоги у спірних правовідносинах. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. У ст. 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 7, 12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Відповідно до ст. ст. 627-629, 638 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами і є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Заперечення відповідача у своїй сукупності не спростовують доводи позивача, не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи та повною мірою не доведені, з огляду на наступне. Щодо посилання відповідача на те, що між ним та ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» не укладено кредитного договору, а наявність одноразового ідентифікатора не доводить його використання відповідачем, то таке посилання спростовується матерілами справи. Так, як вже зазначено, Закон України «Про електронну комерцію» передбачає, а сторони кредитного договору №864811936 від 24.07.2021 погодили, що електронний договір укладається за допомогою використання одноразового ідентифікатора. У договорі зазначено усі персональні дані відповідача - дата народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків, місце проживання позивальника - відповідача, його номер телефону та електронна адреса, а у заявці на отримання грошових коштів від 24.07.2024 також і серія та номер паспорта. Мета даного договору - отримання кредиту на умова строковості, зворотності та платності. Добровільне надання відповідачем усіх необхідних для укладення договору персональних даних свідчить про намір такого укладення, а наявність укладеного кредитного договору свідчить про використання позичальником одноразового ідентифікатора MNV4MX38. Отже, за відсутності вагомих доказів протилежного, слід вважати, що кредитний договір був укладений саме відповідачем. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню (постанова Верховного Суду від 30.05.2018 у справі №191/5077/16-ц, постанова Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі №2-383/2010). Щодо неотримання відповідачем кредитного договору, то, як зазначає сам відповідач, алгоритм дій позичальника передбачає наявність кредитного договору в особистому кабінеті користувача-позичальника з можливістю його завантаження. Отже, у відповідача наявний доступ до електронного примірника кредитного договору, який виступає оригіналом, Так, відповідно до приписів ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», у випадку його зберігання на кількох електронних носіях інформації кожен електронний примірник вважається оригіналом електронного документа, де матеріальний носій є способом збереження інформації, який має значення тільки тоді, коли електронний документ виступає речовим доказом. Головною особливістю електронного документа є відсутність жорсткої прив`язки до Документ сформований в системі конкретного матеріального носія. Така позиція відповідає судовій практиці. Зокрема, постановою Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 29.03.2021 р. у справі №554/5090/16-к (провадження №51-1878кмо21) розтлумачено порядок оцінки електронного доказу та його допустимості. Один і той же електронний документ може існувати на різних носіях. Всі ідентичні за своїм змістом екземпляри електронного документа можуть розглядатися як оригінали та відрізнятися один від одного тільки часом і датою створення. Щодо посилання відповідача на те, що позивачем не доведено, що картка, зазначена у договорі, належить саме відповідачу. Так, номер картки [NUMBER] зазначений у Заявці на отримання грошових коштів в кредит від 24.07.2024. У платіжному дорученні № ae0029e6-8fe7-410e-9e89-72cff1c3ba27 від 24.07.2021, доданому до позовної заяви вказано, що платником є ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», отримувач [PERSON] , код 3707711470, призначення платежу - переказ коштів згідно договору № 864811936 від 24.07.2021, [PERSON] , код [NUMBER] , для зарахування на платіжну картку № [NUMBER], без ПДВ. Безготівкове зарахування Moneyveo SFD Visa Transfer. Дійсність такого перерахування підтверджено АТ «Сенс банк» листом повідомлення №20265-66-б/б від 25.04.2024, який є незацікавленою особою по справі, а отже вказаний доказ є достовірним. Щодо нарахування відсотків поза межами строку дії договору. Відповідно до п. 1.9. за користування Кредитом Позичальник зобов`язаний сплачувати Кредитодавцю проценти за користування Кредитом, які нараховуються в наступному порядку: 1.9.1. виключно на період строку, визначеного в п. 1.7 Договору нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється щоденно за Дисконтною процентною ставкою в розмірі 580,35 процентів річних, що становить 1,59 процентів від суми Кредиту за кожний день користування ним. Оскільки Відповідач здійснював платежі по сплаті відсотків чим самим виконував умови зазначені в п.1.8. Договору йому продовжували Дисконтний період до 09.12.2024. 09.12.2024. У зв`язку з невиконанням умов Договору, передбачених п. 1.8, відповідно до 1.9.3. Якщо Позичальник користуватиметься Кредитом після закінчення Дисконтного періоду без своєчасної оплати процентів в порядку, передбаченому п.1.8 Договору, умови щодо нарахування процентів за Дисконтною та Індивідуальною процентною ставкою за весь строк Дисконтного періоду скасовуються з дати надання Кредиту і до взаємовідносин між Сторонами застосовуються правила нарахування процентів за Базовою процентною ставкою в розмірі 620,50 процентів річних, що становить 1,70 процентів в день від суми Кредиту за кожний день користування ним, відповідно до чого Позичальник зобов`язується сплатити Кредитодавцю різницю між нарахованими процентами за Базовою процентною ставкою та фактично сплаченими процентами за Дисконтною та Індивідуальною процентними ставками за весь строк користування Кредитом протягом Дисконтного періоду. З огляду на вищезазначене та у порядку ст. 212 Цивільного кодексу України Сторони домовились, що відкладальною обставиною за цим Договором щодо виникнення у Позичальника зобов`язань по сплаті процентів за Базовою процентною ставкою від дати отримання Кредиту по дату закінчення Дисконтного періоду, є факт продовження користування Кредитом понад строк Дисконтного періоду з врахуванням всіх продовжень строку Дисконтного періоду на умовах п. 1.8. цього Договору. Базова процентна ставка за користування Кредитом не застосовується протягом строку Дисконтного періоду виключно за умови, якщо розмір Базової процентної ставки більший ніж 1,98 процентів від суми Кредиту за кожен день користування Кредитом. В усіх інших випадках нарахування процентів за Базовою процентною ставкою здійснюється відповідно до умов цього пункту Договору. 1.12.2. з наступного дня після закінчення Дисконтного періоду Позичальник зобов`язаний щоденно сплачувати Кредитодавцю проценти з розрахунку 839,50 процентів річних, що становить 2,30 процентів в день від суми Кредиту за кожний день користування ним. Враховуючи вищенаведені положення, 09.12.2024 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало відсотки за Дисконтий період по Базовій відсотковій ставці і подальші нарахування проходили за ставкою прописаною в пункті 1.12.2. 4.2. Строк дії цього Договору обчислюється з моменту його підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором та до закінчення строку надання Кредиту визначеного в п.1.7 Договору. Строк дії Договору може бути продовжено з урахуванням умов продовження строку надання Кредиту передбачених п. 1.8. та п. 1.12.1. Договору. Нарахування з 17.11.2021 до 10.02.2022 відбувались за ставкою у відповідності до пунктів Кредитного договору зазначених вище. Строк Дисконтного періоду сплив 09.12.2021, нарахування за Базовою ставкою відбувалися до 03.03.2022 включно, тобто нарахування відбувалися 84 днів, що відповідає умовам Договору, який було узгоджено сторонами. Biдпoвiднo дo Bитягy з peєcтpy пpaв вимoги № 171 вiд 01.02.2022 дo Дoгoвopy фaктopингy №28/1118-01 вiд 28.11.2018, TOB «Taлioн Плюc» oтpимaлo пpaвo вимoги дo Biдпoвiдaчa нa зaгaльнy cyмy 34 992,09 гpн. Після відступлення права вимоги 01.02.2022, відсотки продовжували нараховуватись відповідно до п. 1.12.2. Кредитного договору. (2,30 процентів в день від суми Кредиту за кожний день користування ним). Таким чином, можливість продовження дії договору передбачена самим договором і залежала виключно від дій самого позивальника. Отже, відсотки за користування кредитом нараховані правомірно, оскільки передбачені умовами договору, а їх розрахунок наданий позивачем. В свою чергу, відповідачем не надано власного розрахунку заборгованості, а також доказів, які підтверджують повернення позичальником кредиту у повному розмірі та в строки, передбачені кредитним договором, зокрема, доказів, що спростовують правильність наданого позивачем розрахунку заборгованості. Щодо посилання відповідача на те, що йому не було направлено і він не отримував повідомлення про відступлення прав вимог. Так, з матеріалів справи вбачається, що позивачем направлено відповідачу за адресою, вказаною ним у позові, лист про необхідність погашення заборгованості. Відповідач зазначає, що не отримував жодних повідомлень. Проте, слід зазначити, що зазначена відповідачем у кредитному договорі адреса є останньою відомою адресою його зареєстрованого місця проживання, а 12.07.2023 за власною заявою його було знято з місця реєстрації, відомості про що наявні в мета ріалах справи. Відповідачем на підтвердження того, що ним було повідомлення кредитодавця про зміну адреси місця проживання, не наданого жодного доказу. Слід також зауважити, що судові повідомлення відповідачем також не отримані, конверти повернулись до суду без вручення. Щодо неотримання відповідачем повідомлення про відступлення права вимоги від попередніх правонаступників, то така дії є поза межами впливу та відповідальності позивача. Посилання відповідача на те, що договір факторингу, сторонами якого є ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс», укладений на три роки раніше, ніж дата укладення кредитного договору, а отже передача права вимоги до відповідача за вказаним договором є неможливою, спростовується матеріалами справи, адже, як було зазначено судом, додатковою угодою № 27 від 31.12.2021 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 сторони погодили, що договір факторингу продовжує строк дії до 31.12.2022, а отже передача прав вимоги до відповідача за вказаним договором є правомірною. З огляду на те, що в матеріалах справи міститься копія кредитного договору, який підписано відповідачем одноразовим ідентифікатором MNV4MX38, тобто погоджено умови отримання кредитних коштів та відповідальність за порушення погоджених умов, а також підтвердження отримання відповідачем кредитних коштів, та відсутність доказів повернення отриманого кредиту, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та стягнення суми заборгованості у розмірі 40 525,97 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача ТОВ «Юніт Капітал» судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2 422,40 грн, які сплачено позивачем за подання позову до суду, виходячи із суми позовних вимог, які задоволено судом. Відповідно до ч. 1. п. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаний з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу Згідно ч. 1 ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно п. 1, 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження надання професійної правничої допомоги, представником позивача надано до суду копію договору про надання правничої допомоги №22/02/24-02 від 22.02.2024, копію Додатку №1 - протоколу погодження вартості послуг, копію Додаткової угоди № 8, копію Акту прийому-передачі наданих послуг. Отже, стороною документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, тому у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Враховуючи співмірність складності справи та обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, виходячи з вимог розумності, справедливості та пропорційності, суд вважає, що зазначені заявником витрати на правничу допомогу в розмірі 5 000 грн не є завищеними, є реальним та розумними, а відтак підлягають відшкодуванню.

Outcome: approved