Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-13 00:00:00

25 вересня 2024 року ПАТ «СК «Альфа Страхування» через систему «Електронний суд» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди в порядку суброгації у розмірі 34 821,84 грн. В обґрунтування позову посилалося на те, що 20.08.2020 року між ПрАТ «СК «Альфа Страхування» (надалі позивач) та ТОВ «Альфа-Лізинг Україна» було укладено Договір добровільного страхування ризиків, пов`язаних з експлуатацією наземного транспортного засобу №340.0000017.911.9566 (надалі договір страхування). Предметом Договору страхування є страхування ТЗ Mitsubishi ASX, б/н (VIN [NUMBER] ) (надалі застрахований ТЗ). 26.08.2020 року відбулася перша реєстрація застрахованого ТЗ та присвоєно державний номер [NUMBER] . 10.02.2022 року на автодорозі М-21 Виступичі-Житомир-Могилів-Подільський, 299 км відбулася дорожньо-транспортна пригода (надалі - ДТП) за участю Застрахованого ТЗ Mitsubishi ASX, д.н. [NUMBER] та ТЗ KIA CEED, д.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Постановою Вінницького районного суду Вінницької області від 23.03.2022 року по справі № 128/368/22 водія [PERSON] визнано винним у вчиненні ДТП. В результаті зазначеної ДТП було пошкоджено застрахований ТЗ Mitsubishi ASX, д.н. [NUMBER] що підтверджується постановою суду. Враховуючи наявність Договору страхування, водій пошкодженого застрахованого ТЗ звернувся до ПрАТ «СК «Альфа Страхування» з заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. З метою фіксації пошкоджень та визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля Mitsubishi ASX, д.н. [NUMBER] , було проведено його огляд, про що складено Акт огляду від 14.02.2022 року. Також отримано Рахунок на оплату № Ф-00000278 від 15.02.2022 року, згідно якого вартість ремонту пошкодженого ТЗ Mitsubishi ASX, д.н. [NUMBER] становить 34821,84 грн. На виконання умов договору страхування та на підставі зібраних документів ПрАТ «СК «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ» складено страховий акт по справі №0318.206.22.01 на суму 34821,84 гривень та здійснено виплату на рахунок СТО, що підтверджується платіжним дорученням №13161 від 01.04.2022 року. Заходи досудового врегулювання проводилися не дивлячись на те, що вони не є обов`язковими шляхом направлення представником позивача досудової вимоги від 29.04.2022 простим листом. Однак, у досудовому порядку майнова шкода, завдана ПрАТ\~ «СК «Альфа Страхування», не виплачена, тому позивач звернувся до суду з даним позовом. Представник позивача в судове засідання не з`явилася. 07 жовтня 2024 року представник позивача адвокат Дмітрієв Р.І., подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність позовні вимоги в частині стягнення завданої матеріальної шкоди визнає, заперечує щодо стягнення витрат на правову допомогу з мотивів наведених у заяві. У відповідності до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 10.02.2022 близько 17 год 42 хв на автодорозі М-21 Виступичі-Житомир-Могилів-Подільський, 299 км, з вини водія [PERSON] , який керував автомобілем марки «KIA CEED», д.н. [NUMBER] , сталася дорожньо-транспортна пригода. Постановою Вінницького районного суду Вінницької області від 23 березня 2022 року водія [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 850,00 грн. Також стягнуто з [PERSON] в дохід держави судовий збір у розмірі 496,20 грн. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. В результаті зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль марки «Mitsubishi ASX», д.н. [NUMBER] , що належить ТОВ «Альфа-Лізинг Україна». На момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Mitsubishi ASX», д.н. [NUMBER] \~ ТОВ «Альфа-Лізинг Україна» була застрахована у ПрАТ «СК «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ», що підтверджується Договором добровільного страхування ризиків, пов`язаних з експлуатацією наземного транспортного засобу № 340.0000017.911.9566. Враховуючи наявність Договору страхування, власник пошкодженого транспортного засобу звернувся до ПрАТ «CK «Альфа Страхування» з заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. Відповідно до Акт огляду пошкодженого транспортного засобу від 14.02.2022, та Розрахунку страхового відшкодування до страхового Акту № 0318.206.22.01, розмір страхового відшкодування за пошкодження ТЗ «Mitsubishi ASX», д.н. [NUMBER] \~ становить 34821,84 грн. Відповідно до страхового акту № 0318.206.22.01 ПрАТ «CK «Альфа Страхування» перераховано страхове відшкодування на рахунок СТО (ФОП [PERSON] ) у розмірі 34821,84 грн. З огляду на платіжне доручення ПрАТ «СК «Альфа Страхування» перерахувало ФОП [PERSON] Страхове відшкодування у розмірі 34821,84 грн. за автомобіль марки «Mitsubishi ASX», д.н. [NUMBER] згідно страхового акту №0318.206.22.01 від 30.03.2022, страхувальник ТОВ «Альфа-Лізинг Україна». Відповідно до статті 1 Закону України «Про страхування» страхування це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Разом з тим, статтею 27 Закону України «Про страхування» передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно зі ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за задані збитки (суброгація). Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 05.04.2018 по справі №910/3165/17 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 по справі №910/2603/17, перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика називається суброгацією. Під час суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає - відбувається заміна кредитора: потерпілий, яким є страхувальник або вигодонабувач, передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Внаслідок цього страховик виступає замість потерпілого. Тобто, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого деліктного зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховику на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У п. 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття «регрес» та «суброгація». У випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. При цьому, регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, ст. 1191 ЦК України), а також ст. 38 Закону № 1961- IV, а для суброгації відповідно до ст. 993 ЦК України і ст. 27 Закону України «Про страхування» встановлено особливий правовий режим. Оскільки при суброгації відбувається заміна особи в зобов`язанні, тому з урахуванням положення ст. 515 ЦК України суброгація застосовується лише до майнового страхування. Згідно ст. 1187 ч. 2 Цивільного кодексу України «шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку». Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та законними і підлягають задоволенню, слід стягнути з [PERSON] на користь позивача 34 821,84 грн. страхового відшкодування в порядку суброгації. Крім того, в силу дії 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивача судовий збір в розмірі 2422,40 грн. Щодо вимоги позивача про стягнення витрат на правову допомогу, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст.133 та ч.ч. 1 - 3 ст. 137 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. Згідно з матеріалів справи, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем подані Договір №8/2021 про надання правової допомоги від 06.04.2021 року, Договір №1 про внесення змін до Договору №8/2021 від 06.04.2021 року про надання правової допомоги від 02.08.2021 року, Договір №2 про внесення змін до Договору №8/2021 від 06.04.2021 року про надання правової допомоги від 31.12.2021 року, Договір №3 про внесення змін до Договору №8/2021 від 06.04.2021 року про надання правової допомоги від 30.12.2022 року, Договір №4 про внесення змін до Договору №8/2021 від 06.04.2021 року про надання правової допомоги від 04.09.2023 року, Договір №5 про внесення змін до Договору №8/2021 від 06.04.2021 року про надання правової допомоги від 22.11.2023 року. Представник позивача просить стягнути витрати за надання професійної правової допомоги на загальну суму 15 000,00 грн. Разом з тим, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки та ін.), які б засвідчували факт того, що ПАТ «СК «Альфа Страхування» дійсно понесло витрати на правову допомогу, матеріали справи не містять. Відтак, суд приходить до висновку, що у задоволенні вимог про стягнення витрат на професійну правову допомогу в розмірі 15 000,00 грн. слід відмовити.

Outcome: partial