Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про виключення з актового запису про народження відомостей про батька дитини та визнання (встановлення) батьківства, в якому просить виключити відомості про батьківство [PERSON] з актового запису про народження [PERSON] , визнати його батьком дитини [PERSON] , [INFO] , та внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини, де батьком зазначити [PERSON] , [INFO] , громадянина України, змінивши при цьому прізвище дитини на [PERSON] , по батькові [PERSON] . В обґрунтування позову зазначив, що з листопада 2009 року він почав проживати разом однією сім`єю з [PERSON] . На той час, а саме з 04.12.1999 року, [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] (відповідач у справі), який 13.07.2016 було розірвано за рішенням суду. В 2011 році [PERSON] народила сина - [PERSON] , [INFO] , батьками якого відповідно до свідоцтва про народження, записані [PERSON] та [PERSON] . Проте, позивач є рідним батьком неповнолітньої дитини, що також підтверджується висновком молекулярно-генетичного експертного дослідження від 15.11.2023 року. 26.09.2023 року позивач уклав шлюб із [PERSON] . У зв`язку із вищевикладеним, позивач звернувся до суду. Ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 грудня 2023 року у зазначеній справі було відкрито загальне позовне провадження, постановлено розгляд цивільної справи проводити у закритому судовому засіданні, за участю учасників справи та призначено підготовче судове засідання. Витребувано з Центрально-Міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління юстиції повний витяг з актового запису № 257 від 09 березня 2011 року про народження [PERSON] , [INFO] . 06.02.2024 року представник відповідача адвокат Страх В.О. подав до суду відзив на позовну заяву, згідно змісту якого позивач заперечує проти задоволення позову. В обґрунтування заперечень зазначено, що позивачем, крім дослідження, яке, як вважає відповідач, не проведене відповідно до Правил проведення судово-медичних експертиз у відділеннях судово-медичної імунології бюро судово-медичної експертизи та Методичним рекомендаціям, не надано будь-яких інших доказів на підтвердження кровної спорідненості між позивачем та дитиною. Крім того, у відзиві заявлено про сплив позовної давності за відповідними вимогами позивача, про що подано окрему заяву. Тому представник відповідача просить відмовити в позовних вимогах в повному обсязі. 06.02.2024 року представником відповідача також подана заява про застосування строку позовної давності до вимоги позивача про визнання батьківства, посилаючись на ч. 2 ст. 129 СК України. 12.02.2024 року позивач подав до суду відповідь на відзив, згідно змісту якої позивач заперечує проти стягнення з нього витрат на проведення молекулярно-генетичної експертизи, про що клопотав представник відповідача, а також вважає хибним твердження представника відповідача про пропуск позивачем позовної давності на звернення до суду із даним позовом. В обґрунтування зазначив, що період, коли він міг би дізнатися про те, що являється біологічним батьком [PERSON] є червень 2023 року, а день, коли він дізнався, що є біологічним батьком дитини, є дата отримання ним експертного дослідження, тобто 15.11.2023 року. Ухвалою суду від 29 лютого 2024 року за клопотанням представника відповідача, адвоката Страх В.О., по справі призначено судову молекулярно-генетичну експертизу, проведення експертизи доручено експертам Комунальному закладу «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичних експертиз», зобов`язано [PERSON] , [INFO] , (зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ) та [PERSON] , [INFO] , (зареєстрована за адресою: [ADDRESS] ) разом з дитиною - [PERSON] , [INFO] , з`явитись до експертної установи у визначений експертом час з метою відбору необхідних зразків для проведення судової молекулярно-генетичної експертизи. Провадження у цій справі зупинено на час проведення експертизи. 17 червня 2024 року на адресу Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від Комунальному закладу «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР» надійшло повідомлення про залишення ухвали суду про призначення судово-генетичної експертизи без виконання, у зв`язку із неявкою [PERSON] на експертизу, та повернуто матеріали цивільної справи № 216/7964/23. Ухвалою суду від 18.06.2024 року у справі відновлено провадження та призначено підготовче судове засідання. 12.08.2024 року від третьої особи - [PERSON] надійшли письмові пояснення, в яких підтвердила обставини, викладені позивачем у позові та відповіді на відзив. 12.08.2024 року ухвалою суду закрито підготовче провадження у цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач та його представник у судовому засіданні підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити з підстав, зазначених у позові та відповіді на відзив. Відповідач та його представник у судове засідання не прибули, подали заяву про розгляд справи без участі сторони відповідача, заперечуючи проти задоволення позовних вимог із вказаних вище підстав. Заслухавши доводи сторони позивача, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що [INFO] народився [PERSON] . Батьками дитини, у свідоцтві про народження дитини записані: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 09.03.2011 року Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у дніпропетровській області, актовий запис №257.(а.с. 8). Рішенням Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 липня 2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, рішення не оскаржено та набрало законної сили 04.08.2016 року. (а.с. 9). Як зазначено у позові позивачем та встановлено судом, фактичні шлюбні відносини між [PERSON] та [PERSON] було припинено в листопаді 2009 року, та саме з того часу позивач [PERSON] та [PERSON] стали проживати разом однією родиною, як чоловік та дружина. Зазначене також підтвердла [PERSON] , допитана в якоссті свідка під час судового розгляду. Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), [PERSON] та [PERSON] 26.09.2023 року зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис №842 (а.с. 11). Згідно висновку молекулярно-генетичного експертного дослідження № 40319 від 15.11.2023 року, виготовленого медико-генетичним центром «Мама Папа» на замовлення позивача [PERSON] , ймовірність того, що [PERSON] , [INFO] , є біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , складає 99,99999999%.(а.с. 12-29). Згідно з ч. 1 ст. 121 СК України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. У відповідності до ч. 1 ст. 122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. У відповідності до ст.128 ч.1 Сімейного кодексу України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. У відповідності до ч.2 ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Визнання батьківства це волевиявлення особи, яка вважає себе батьком дитини. Однак одного волевиявлення особи щодо визнання себе батьком певної дитини недостатньо для настання правових наслідків. Необхідно також ще й волевиявлення матері дитини, яке полягає у вираженні згоди на те, щоб чоловік був записаний батьком її дитини. Саме тому вимагається подання до органів реєстрації актів цивільного стану спільної заяви матері дитини та чоловіка, який вважає себе батьком цієї дитини. Визнання батьківства є констатацією факту біологічного батьківства особи, яка подала заяву до органів реєстрації актів цивільного стану, метою якого є підтвердження вже існуючого біологічного (кровного) споріднення між чоловіком, який визнає себе батьком, та дитиною. Відповідно до вимог ч. 2,3 ст.128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. За приписами ч. 1 ст.129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. У пункті 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" зазначено, що особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. Згідно зі ст.129 СК України зазначена особа може звернутися з такими вимогами у межах строку позовної давності (один рік), перебіг якого починається з дня, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини. Відповідно до п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року, судам слід ураховувати, що відповідно до ст.136 СК України оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст.136 СК України ), - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст.138 СК України), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц (провадження № 61-6030св18) зазначено, що: «доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 07 травня 2009 року у справі «Калачова проти Російської Федерації», заява № 3451/05, § 34, зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства. Отже, підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи. Згідно ч.ч.1,5 ст.106 ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Статтею 129 Сімейного кодексу України, особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. Представник відповідача, адвокат Страх В.О. у відзиві просив застосувати строк позовної давності. З матеріалів справи, пояснень свідка вбачається, що позивач не був обізнаний про своє біологічне батьківство відносно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , до червня 2023 року. Ця обставина була підтверджена висновком молекулярно-генетичного експертного дослідження від 15.11.2023 року, отже в даному випадку строк позовної давності позивачем не порушено, оскільки з позов до суду останній звернувся 04.12.2023 року. Враховуючи викладене, суд не приймає до уваги твердження представника відповідача щодо пропуску строку звернення до суду з вимогою про визнання батьківства. При вирішенні даного спору, суд також виходить з того, що визнання позивачем батьком неповнолітньої дитини - [PERSON] , відповідає інтересам останнього. Негативних наслідків з цього приводу для дитини судом не встановлено. За таких обставин суд, враховуючи досліджені в судовому засіданні докази, приходить до висновку про доведення позивачем батьківства стосовно дитини, [PERSON] , [INFO] . Також суд враховує, що у статті 52 Конституції України обумовлено, що діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державними органами реєстрації актів цивільного стану в установленому законом порядку. Статтею 8 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року), ратифікованою Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, визначено, що держави-учасниці зобов`язуються поважати право дитини на збереження індивідуальності, включаючи громадянство, ім`я та сімейні зв`язки, як передбачається законом, не допускаючи протизаконного втручання. У зв`язку із визнанням судом вказаного факту, позовні вимоги про виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька та внесення відповідних змін підлягають задоволенню. Пунктом 2.13 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Мiнiстерства юстиції України від 12.01.2011 року № 96/5 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 14.01.2011 року за № 55/18793, передбачено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Відповідно до Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 р. За №96/5 на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. Згідно з п.1.7 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання від 12.01.2011 № 96/5, зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису. За положеннями статті 134 Сімейного кодексу України на підставі заяви осіб, зазначених у статті 126 Сімейного кодексу України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження. Враховуючи доведеність відсутності кровного споріднення між [PERSON] та дитиною [PERSON] , [INFO] , а також враховуючи, що [PERSON] є батьком [PERSON] , що підтверджується аналізом ДНК на батьківство, тому, позов є обгрунтованим і підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір в розмірі 1073 грн. 60 коп, сплачений останнім при подачі позовної заяви.

Outcome: approved