Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-14 00:00:00

27.06.2024 року представник позивача звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором.Свої позовні вимоги представник позивача обґрунтував тим, що 24.12.2020 між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 3394701, відповідно до умов якого остання отримала 6000 грн, однак умови договору не виконала у зв`язку з чим у неї утворилась заборгованість. 30.11.2021 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 30112021, у відповідності до умов якого ТОВ «Авентус Україна» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Авентус Україна» права вимоги до Боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до Договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 3394701 в сумі 19680 грн, з яких: - 6000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 13680 сума заборгованості за відсотками. Відповідач не виконала свого обов`язку та не повернула наданий їй кредит у строки, передбачені кредитним договором. З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Позивач просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ»: - заборгованість за кредитним договором № 3394701 в сумі 19680,00 грн, з яких: -6000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 13680,00 сума заборгованості за відсотками. Також просить стягнути з відповідача суму сплаченого ним судового збору у розмірі 3028,00 грн. Ухвалою суду від 19.08.2024 року було відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача у позовній заяві просив розглядати справу за його відсутності, у випадку неявки у судове засідання відповідача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. \~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання повторно не з`явилась. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Причини неявки суду не повідомила. Відзив на позов не подала. Судова повістка повернулася не врученою з відміткою пошти: «адресат відсутній за вказаною адресою». Таким чином, суд на підставі ст. 280, 281, 282 ЦПК України ухвалив розглянути справу за відсутності учасників провадження, в заочному порядку, за наявними у справі доказами, без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані письмові докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов наступних висновків. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За правилами ч.1 ст.89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст.1050 та ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) громадянину у розмірі та на умовах, встановлених договором, а громадянин зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Судом встановлено, що 24.12.2020 між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 3394701, за умовами якого остання отримала кредит у сумі 6000,00 грн, на строк 30 днів, зі сплатою процентів у розмірі 0,01% за зниженою ставкою, що застосовується в межах строку надання кредиту, та 1,90 % стандартною ставкою, що застосовується в межах строку надання кредиту, зазначеного в п.1.4 Договору, якщо споживач не виконав умови зазначені в пп.1.5.1 Договору для застосування зниженої процентної ставки, та у межах нового строку, якщо відбулося продовження строку користування кредитом. 30.11.2021 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 30112021, за умовами якого ТОВ «Авентус Україна» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Авентус Україна» права вимоги до Боржників, що зазначені у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до Договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 3394701 на суму 1968,00 грн, з яких: - 6000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 13680,00 сума заборгованості за відсотками. Оскільки позичальник [PERSON] не повернула у встановлений договором строк отримані в позику грошові кошти і не сплатила проценти за зниженою процентною ставкою 0,01%, тому позичальник, відповідно до пункту 1.5.2 договору, здійснив перерахунок процентів за базовою процентною ставкою 1,90%, що становить 3420,00 грн. (6000 х 1.9% х 30 дн.). Нарахування первісним кредитором процентів за базовою процентною ставкою у розмірі 1,90 % після закінчення строку договору, а саме після 23.01.2021 (псля закінчення 30 днів) у сумі 10260,00 грн. є безпідставним, оскільки жодних доказів ініціювання позичальником пролонгації договору позики, зокрема звернень [PERSON] про здійснення пролонгації договору, суду не надано. Отже, строк дії договору позики від 24.12.2020 року закінчився 23.01.2021 року. Розмір заборгованості за процентами за цей період становить 3420,00 грн. Право нарахування процентів за базовою процентною ставкою за користування кредитними коштами після закінчення строку договору у первісного кредитора було відсутнє. За правилом частини першої\~статті 205 ЦК України\~правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Відповідно до\~статті 6 ЦК України\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша\~статті 627 ЦК України). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга\~статті 639 ЦК України). Абзац другий частини другої\~статті 639 ЦК України\~передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або\~Господарського кодексів України\~може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі\~205,\~207 ЦК України). У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином,\~судом встановлено,\~що строк дії договору позики від 24.12.2020 року закінчився 23.01.2021 року. Розмір заборгованості за процентами за цей період (30 днів) становить 3420,00 грн. Право нарахування процентів за базовою процентною ставкою за користування кредитними коштами після закінчення строку договору у первісного кредитора було відсутнє. Відповідно до положень статей\~1077,\~1078 ЦК України\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Тобто, до фактора переходить право грошової вимоги до боржника [PERSON] за договором про надання споживчого кредиту №3394701 від 24.12.2020 на умовах, визначених цим договором. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у загальному розмірі 9420,00 грн., яка складається з заборгованості за основною сумою боргу 3000,00 грн., заборгованість за процентами 3420,00 грн. Згідно ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (48%) у розмірі 1453,44 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial