Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-20 00:00:00

Адвокат Ульянов С.М. в інтересах [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, та визнання спадкоємцем четвертої черги, мотивуючи позовні вимоги наступним: [INFO] померла [PERSON] - мати позивачки [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на частину квартири [ADDRESS] . Спадщину прийняв чоловік померлої [PERSON] , так як був зареєстрований за однією адресою з померлою. Також із заявою про прийняття спадщини звернулась дочка померлої [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] . Спадщину після смерті дружини оформити [PERSON] не встиг. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на частину квартири [ADDRESS] . Родичів у [PERSON] немає. Після смерті [PERSON] позивач звернулась до Другої черкаської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Нотаріусом позивачу було надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку із відсутністю родинного зв`язку із [PERSON] . Вказав, що [PERSON] у 2015 році переніс інсульт і потребував стороннього догляду, але тоді за ним доглядала мати [PERSON] - [PERSON] . В 2016 році здоров`я [PERSON] погіршилося. З 29.02.2016 по 22.03.2016 року [PERSON] перебувала в Центрі Радіаційної Онкології на амбулаторному лікуванні, де отримувала курс рентгенотерапії. В листопаді 2016 року вона перенесла інсульт, і з цього часу [PERSON] була вимушена переїхати до батьків та доглядати за матір`ю та вітчимом. Тобто, з листопада 2016 року [PERSON] проживала разом зі своєю мамою та її чоловіком [PERSON] однією сім`єю. Враховуючи вищевикладене, вважає за необхідне звернутись із позовною заявою про встановлення факту проживання [PERSON] однією сім`єю та визнання її спадкоємцем четвертої черги після смерті [PERSON] . Просить суд встановити факт проживання однією сім`єю як падчерки та вітчима [PERSON] та [PERSON] , який помер [INFO] , з листопада 2016 року до моменту смерті [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; визнати [PERSON] спадкоємцем четвертої черги після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 05.07.2024 року відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження. 13.08.2024 року від представника Черкаської міської ради Птухи В.І. до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому Черкаська міська рада заперечує про задоволення позову, з огляду на наступне: позивач зазначає, що з листопада 2016 року вона проживала разом зі своєю мамою та її чоловіком [PERSON] однією сім`єю, оскільки вони потребували догляду за станом здоров`я. В якості доказів, що підтверджує факт спільного проживання зазначає лише покази свідків та акт опитування сусідів. Жодних інших документів, які б підтверджували факт спільного проживання, відсутність шлюбу з іншою особою позивачем не додано. Окрім того, позивачкою не надано відомостей щодо реєстрації її місця проживання. Як вбачається з матеріалів справи, у відомостях позивача зазначено адресу - [ADDRESS] . В той час, як позивач намагається встановити факт проживання за іншою адресою: [ADDRESS] . Подані [PERSON] докази не підтверджують факт ведення спільного господарства, наявність спільного побуту та бюджету, взаємних прав та обов`язків, набуття майна тощо. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 вересня 2024 року закрито підготовче засідання, справу призначено до розгляду по суті. В судовому засіданні позивач та адвокат позивачки Ульянов С.М. позовні вимоги підтримали та просили задовольнити з підстав, викладених у позові. Представник відповідача Птуха В.І. проти позову заперечувала з підстав, викладених у відзиві. Заслухавши сторони, свідків, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 п. 1, ч. 1 п. 6, ч. 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. В судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», у тому разі коли є спір про право, він розглядається в порядку позовного провадження. Судом встановлено наступне: Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] [PERSON] народилась [INFO] . Батьки: [PERSON] , мати [PERSON] . Зі свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] та [PERSON] 07 червня 1984 року уклали шлюб. Після укладення шлюбу присвоєні прізвища: чоловікові [PERSON] , дружині [PERSON] . Як вбачається з повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб, [PERSON] 23.02.1991 року уклала шлюб з [PERSON] . Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер. (свідоцтво про смерть Серії [NUMBER] від 10.01.2001 року). 27 лютого 2003 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та після укладення шлюбу їй присвоєно прізвище [PERSON] . [INFO] померла мати позивачки [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на частину квартири [ADDRESS] . Як вбачається з копії Спадкової справи № 187/2022, заведеної після смерті [PERSON] , із заявою про прийняття спадщини після смерті матері [INFO] звернулася [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] . Спадщину після смерті дружини оформити [PERSON] не встиг. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на частину квартири [ADDRESS] . Відповідно до копії спадкової справи № 188/2022, заведеної після смерті [PERSON] , із заявою про прийняття спадщини 09.04.2022 року звернулася [PERSON] . Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15.10.2022 року нотаріуса Другої черкаської державної нотаріальної контори Демиденко О.А., [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] , що залишилась після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Відповідно до свідоцтва на нерухоме майно від 03.03.2005 року, [PERSON] та [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS] по частині. Статтями 1216, 1218 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Згідно зі статтею 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняттям ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до частин другої, четвертої статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т. п. При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки. Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення таких юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю. Про спільне проживання можуть свідчити наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інші обставини, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Подібні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 21 березня 2019 року у справі № 461/4689/15-ц, від 10 жовтня 2019 року у справі № 520/8495/17, від 17 жовтня 2019 року у справі № 712/1294/17, від 31 березня 2022 року у справі № 461/4532/20, від 12 січня 2023 року у справі № 754/6012/21, від 20 лютого 2023 року у справі № 520/11160/18. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 644/6274/16-ц (провадження № 14-283цс18) вказано, що обов`язковими умовами для визнання особи членом сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Відповідно до акту опитування сусідів від 11.10.2023 року № 1748 зазначено, що [PERSON] , [INFO] , без прописки проживала за адресою [ADDRESS] зі своєю мамою та вітчимом [PERSON] та [PERSON] з листопада 2016 року. Крім того, допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] вказали, що [PERSON] з 2016 року постійно проживала зі своєю матір`ю та вітчимом за адресою [ADDRESS] , оскільки за станом свого здоров`я вони потребували постійної допомоги та догляду. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Характеристиками доказів є їх належність, достовірність, допустимість та достатність. Так, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст. 77 - 80 ЦПК України). Відповідно до ст. 89 ЦПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно пункту 3 вказаної частини, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Змагальність сторін є одним із основних принципів цивільного судочинства, зміст якого полягає у тому, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, тоді як суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, зобов`язаний вирішити спір,

Outcome: approved