Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області відшкодування шкоди. Ухвалою судді Печерського районного суду міста Києва, вищевказану позовну передано на розгляд Жовтневому районному суду м. Дніпропетровська. Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.05.2024 року указану позовну заяву передано для розгляду судді Покопцевої Д.О. Ухвалою судді Покопцевої Д.О. від 28.05.2024 року відкрите провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 14.12.2023 року на його заяву про гарантованого державою паперового пенсійного посвідчення відповідачем нічого не виготовлено у зв`язку з чим вважає, що діями відповідача йому спричинено шкоду у розмірі 10 000 грн. Просить суд, стягнути з відповідача на його користь шкоду у розмірі 10 000 грн. Від відповідача відзиву у встановлений судом строк не надійшло. Докази отримання ухвали про відкриття провадження та позову з доданими матеріалами наявні в матеріалах справи. Відповідно до ч. 8\~ст. 178 ЦПК України\~у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки, розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до\~ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до ч.ч. 2, 3\~ст. 12 ЦПК України\~учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 03.01.2024 року Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надав позивачу відповідь, в якому роз`яснив останньому порядок заміни пенсійного посвідчення. Статтею ст.175 ЦПК України визначено вимоги до форми та змісту позовної заяви, позовна заява повинна містити, зокрема виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини. Як сформульовано Верховним Судом у постанові від 14 лютого 2019 року у справі № 911/792/18, позивачем є особа, яка подала позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. При цьому позивач самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві у чому саме полягає порушення його прав та інтересів. Законне передбачає вимог щодо обсягу, повноти чи слушності доводів позовної заяви, але приписує щонайменше сформулювати суть (зміст) порушення, яким чином воно негативно позначилось на правах особи, яка звертається з позовом, яким чином може бути відновлено порушене право (постанова Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 640/7310/19). Статтею 11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Всупереч наведеним імперативним законодавчим положенням, у поданій позовній заяві не вказано, яка саме шкода була заподіяна позивачу діями чи бездіяльністю відповідача, в чому вона виразилася, а сума її не обгрунтована. Згідно із\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Суд не може збирати докази, що стосуються предмету спору з власної ініціативи. Згідно із\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Отже, суд вважає, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на обґрунтування своїх позовних вимог. Згідно правил статті 263 ЦПК України,\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги є недоведеними і задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed