Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-23 00:00:00

08.08.2024 року позивачка звернулася до суду із позовом, в якому просила визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, реєстровий номер 101287 від 20.11.2020 року, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем, яким з позивачки було стягнуто на користь відповідача заборгованість у сумі 22252,00 грн. Всередині позовної заяви позивачка заявила заяву про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні на підставі виконавчого документу щодо якої суд прийме окреме процесуальне рішення. Підставою звернення позивачки до Первомайського міськрайонного суду Харківської області було вказано місце реєстрації позивачки у м. Первомайський Лозівського району Харківської області на підставі ч.12 ст.28 ЦПК України. Підставою позовних вимог [PERSON] зазначила порушення порядку вчинення виконавчого напису щодо наявності під час його вчинення безспірної заборгованості у позивача та відповідності документу, на підставі якого він був вчинений, вимогам закону щодо документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Ухвалою судді від 15.08.2024 року відкрито провадження у справі у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) учасників справи, наданий сторонам час для подання усіх заяв по суті позову, а обом третім особам - для подання письмових пояснень (а.с.17-18). Позивачка вказану ухвалу отримала засобами поштового зв`язку (а.с.23), а відповідач та кожна третя особа - засобами Електронного суду (а.с.20-22). Ухвалою суду від 26.08.2024 року за заявою позивачки було забезпечено позов шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису №101287 від 20.11.2020 року, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем, яким з [PERSON] було стягнуто на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» заборгованість у сумі 22252,00 грн. (а.с.29-30). Вказана ухвала набрала законної сили 12.09.2024 року. Позивачка вказану ухвалу отримала у відповідності до вимог п.5 ч.6 ст.272 ЦПК України (а.с.35), а відповідач та кожна третя особа - засобами Електронного суду (а.с.32-34). Інші заяви, клопотання від учасників справи не надходили та судом інші процесуальні дії не застосовувалися. Відповідач не подавав відзив на позовну заяву, а кожна із третіх осіб письмових пояснень. Розгляд справи проводиться у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у відповідності із ч.5 ст.279 ЦПК України за наявними у справі матеріалами у межах строків, визначених ст.275 та ч.2 ст.279 ЦПК України. Можливість ухвалення заочного рішення в такому випадку не передбачена. Судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. 20.11.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, який є третьою особою у справі, на підставі статей 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 року, вчинено виконавчий напис, реєстровий номер 101287, яким з позивачки було стягнуто на користь відповідача заборгованість у сумі 22252,00 грн. На підставі вказаного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Богатиренко Артуром Ігоревичем, якого після зупинення діяльності замінює приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Іванюта Івана Миколайович було відкрито виконавче провадження [NUMBER] на підставі постанови від 23.03.2021 року (а.с.13). Вказаною постановою додатково до визначеної суми боргу за виконавчим написом вирішено стягнути з позивачки основну суму винагороди приватного виконавця у розмірі 2225,20 грн. Відповідно до статті 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Завданням цивільного судочинства, відповідно до ч.1 статті 2 ЦПК України, є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтями 4, 5 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. При здійсненні правосуддя у цивільних справах суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способи захисту цивільних прав і інтересів встановлені статтею 16 Цивільного кодексу України. Згідно статті 18 Цивільного кодексу України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Відповідно до положень статті 87-88 Закону України «Про нотаріат» (в редакції, що діяла на момент вчинення виконавчого напису тобто 31.10.2020 року), для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року затверджено «Перелік документів за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», відповідно до пункту першого якого, стягнення провадиться на підставі нотаріально посвідчених договорів, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, право звернення стягнення на заставлене майно, а також на підставі Іпотечних договорів, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Пункт 2 вказаної Постанови «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» втратив чинність на підставі постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року по справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року. Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові по справі № 910/10374/17 від 21.09.2021 року (п. 87) зазначила, що судове рішення про визнання протиправним (незаконним) та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень має ті ж наслідки, що і визнання такого акта чи окремих його положень такими, що втратили чинність (скасовані) органом, уповноваженим приймати або скасовувати такий акт. Таким чином, постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, втратила чинність 22.02.2017 року з набранням законної сили постанови Київського апеляційного адміністративного суду по справі № 826/20084/14. Всупереч вище зазначеним нормам законодавства приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович: - без оригіналу нотаріально посвідченого договору; - без належним чином оформленого розрахунку, що підтверджує безспірну заборгованість позивачки за кредитним договором, протиправно вчинив виконавчий напис про стягнення заборгованості з позивачки, посилаючись на норму пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року «Про затвердження Переліку документів за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», яка втратила чинність з 22.02.2017 року, в зв`язку з чим наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, через недотримання умов вчинення виконавчого напису. Як зазначено в пункті 95 вище наведеної постанови Великої Палати Верховного Суду по справі № 910/10374/17 від 21.09.2021 року, порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. За таких обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, та наявності підстав для задоволення позову. Вирішуючи питання судових витрат у справі, на підставі ст.141 ЦПК з відповідача на користь позивачки слід стягнути судові витрати у вигляді як сплаченого судового збору за подання самої позовної заяви у розмірі 1211,20 грн, так і судовий збір за вимогою про забезпечення позову у розмірі 605,60 грн., а загалом 1816,80 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved