Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-17 00:00:00

05.09.2024 до Решетилівського районного суду Полтавської області через електронний кабінет Електронного суду надійшла позовна [PERSON] , в особі представника - адвоката Хворост Дарії Михайлівни, до Товариства з обмеженою відповідальністю « Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спора - приватний виконавець Виконавчого округу Полтавської області Райда Олександр Сергійович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Позивач просить суд: - розглядати справу за позовом [PERSON] , в особі представника - адвоката Хворост Дарії Михайлівни, до Товариства з обмеженою відповідальністю « Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спора - приватний виконавець Виконавчого округу Полтавської області Райда Олександр Сергійович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - в порядку спрощеного позовного провадження; - визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №14827 вчинений 12.03.2021, приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною, яким стягнуто з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС», заборгованість за кредитним договором №718723586 від 29.12.2019 в сумі 66920,00 грн; - стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС» на користь [PERSON] понесені нею усі судові витрати в сумі 9000,00 грн (витрати на правову допомогу). За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями, 05.09.2024 справу передано на розгляд головуючому судді Романенко О.О. 09.09.2024 судом направлено запит до органу реєстрації з метою з`ясування зареєстрованого місця проживання позивача та вирішення питання щодо належної підсудності даного спору суду, відповідь на який отримано 11.09.2024. Ухвалою суду від 19.09.2024 відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомленні (виклику) учасників справи. 14.10.2024 через електронний кабінет Електронного суду представником відповідача ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» - Тимошенком О.О. подано додаткові пояснення у справі у яких просить відмовити у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» витрат на професійну правничу допомогу на користь [PERSON] , оскільки всі зазначені адвокатом Хворост Д.М. в Акті виконаних робіт послуги охоплюються однією стадією - підготовка позовної заяви про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Виокремлення окремо послуг, які пов`язані з наданням консультації та написання попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат та написання детально опису робіт за договором про надання правової допомоги №16 від 14.02.2024 є недоречним та зайвим. Отже, всього фактично було надано всього одну послугу, що свідчить про те, що справа є нескладною. По суті позов не має ціни, так як справа несе немайновий характер, а щодо репутації, то позивач явно не понесе ніяких репутаційних втрат через малозначність справи. Повно та всебічно дослідивши письмові докази у справі, судом встановлені наступні фактичні обставини. Судом встановлено, що 29.12.2019 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , укладено кредитний договір № 718723586, що підтверджується копією даного договору (а.с.19-21). Відповідно до зазначеного кредитного договору, Банк надав позивачці кредит у розмірі 20 000,00 грн строком на зо днів із зазначеним терміном (датою) повернення кредиту до 28.01.2020 та визначенням процентної ставки 0,30 % річних, сторонами також визначено інші умови договору. Договір № 718723586 від 29.12.2019 нотаріально не посвідчений. 12.03.2021 приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною вчинено виконавчий напис № 14877, в якому звернуто стягнення з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , яка є боржником за кредитним договором № 718723586 від 29.12.2019, який нею укладено з ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі Договору Відступлення Прав Вимоги за кредитними договорами № 73 від 07 квітня 2020 року є ТОВ «ФК «ТАЛІОН ПЛЮС», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору Відступлення Прав Вимоги за кредитними договорами № 02/0820-01 від 05.08.2020 року є ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС», заборгованість за кредитним договором № 718723586 від 29.12.2019. У виконавчому написі зазначено, що строк платежу за кредитним договором № 718723586 від 29.12.2019 настав, боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період 29.01.2021 по 27.02.2021. Сума заборгованості складає 65720,00 грн, в тому числі прострочена заборгованість за тілом кредиту становить 20000,00 грн; заборгованість за відсотками 29000,00 грн; строкова заборгованість за штрафами і пенями 16720,00 грн; плата за вчинення виконавчого напису нотаріусом, яка підлягає стягненню з боржника на користь стягувача в розмірі 1200,00 грн. Загальна сума, що підлягає стягненню 66920,00 грн (а.с.18). 25.11.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Райдою О.С. відкрито виконавче провадження № [NUMBER], про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» заборгованості у 66920,00 грн, на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіної Я.В. № 14827 від 12.03.2021 (а.с.15). 25.11.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Райдою О.С. винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, виконавче провадження № [NUMBER], про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» мінімальних витрат виконавчого провадження у сумі 500,00 грн (а.с.14). Спір у справі виник із кредитних правовідносин та його вирішення регулюється нормами цивільного законодавства. Відповідно до статті 18 Цивільного кодексу України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно із частиною 1 статті 1 Закону України «Про нотаріат», нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина 1 статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі Порядок). Згідно п. 19 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси вчиняють нотаріальні дії, зокрема, вчиняють нотаріальні написи. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначені умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями -не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, містить аналогічні правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі Перелік). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. При цьому цей Перелік не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку. 26 листопада 2014 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Зазначеною постановою були внесені зміни в Перелік та доповнено його після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Так, нотаріус може вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор має надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року в справі № 826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та нечинною. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року в справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року було залишено без змін. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року. Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Судове рішення про визнання протиправним (незаконним) та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень має ті ж наслідки, що і визнання такого акта чи окремих його положень такими, що втратили чинність (скасовані) органом, уповноваженим приймати або скасовувати такий акт. Отже, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Таким чином, постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі № 826/20084/14. Отже, станом на 12.03.2021 (день вчинення спірного виконавчого напису) було визнано нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин», з моменту її прийняття. Таким чином, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватного нотаріуса, стосувався лише нотаріально посвідчених договорів. Встановлені судом фактичні обставини у справі свідчать, що стягнення заборгованості за виконавчим написом відбулося на підставі кредитного договору, який нотаріально не посвідчений. Проте, незважаючи на це, всупереч вимогам закону, ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС», звернулося до нотаріуса для вчинення виконавчого напису, а приватний нотаріус у свою чергу вчинив 12.03.2021 виконавчий напис № 14827, всупереч правилам встановленим Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, та неправомірно керувався пунктом 2 Переліку документів у редакції постанови № 662, яка на той час уже була нечинною згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, резолютивна частина якої була опублікована в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року № 23. Зазначене вище дає підстави для визнання спірного виконавчого напису № 14827 таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час його вчинення вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Зазначені висновки суду узгоджуються із правовими висновками, викладеними ВП ВС у постанові від 21.09.2021 у справі № 910/10374/17 (п. 77-95). Судом достовірно встановлено, що приватним нотаріусом було вчинено виконавчий напис щодо стягнення заборгованості за кредитним договором, який нотаріально не посвідчений, що виходить за межі компетенції нотаріуса та свідчить про порушення нотаріусом ЗУ «Про нотаріат». Зазначені обставини є самостійною і достатньою підставою для задоволення позовних вимог, у зв`язку з чим інші доводи судом не оцінюються. Статтею 3 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий напис нотаріуса віднесено до виконавчих документів. Відповідно до ст. 432 ЦПК України, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Я.В. вчинила виконавчий напис за кредитним договором, який нотаріально не посвідчений, тобто поза межами своїх повноважень в порушення вимог ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», що є самостійною та достатньою підставою для визнання виконавчого напису № 14827 вчиненого 12.03.2021, таким, що не підлягає виконанню. З огляду на зазначене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підтверджені належними та допустимими доказами, які є достовірними і достатніми для задоволення позовних вимог, тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При поданні позовної заяви до суду позивач був звільнений від сплати судового збору в розмірі 1211,20 грн на підставі частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів». Зважаючи на те, що позов підлягає задоволенню, позивач звільнений від сплати судового збору за пред`явлення позову про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, судові витрати зі сплати судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь держави з розрахунку ставки судового збору, чинної на день пред`явлення позову - 05.09.2024, що становила 1211,20 грн. Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 9000,00 грн, суд зазначає наступне. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Позивачем здійснено витрати на правову допомогу у сумі 9000,00 грн, що підтверджується договором про надання правничої допомоги № 16 від 14.02.2024, детальним описом робіт (наданих послуг), актом приймання-передачі наданої правової допомоги №2 до договору про надання правової допомоги № 16 від 14.02.2024, платіжною інструкцією № 2.66195087 від 15.07.2024 на суму 6000,00 грн та квитанцією від 21.08.2024 на суму 3000,00 грн (а.с.11-12, 10 ,21, 23, 16). Враховуючи обсяг наданих юридичних послуг, співмірність наданих адвокатом послуг та суми виплаченого гонорару, надані відповідачем письмові пояснення у яких відповідач просив відмовити позивачеві у стягненні з ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» витрат на правову допомогу у розмірі 9000,00 грн, суд дійшов висновку, що справедливим і співмірним буде задоволення клопотання відповідача про зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу частково, та стягнення з ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» на користь [PERSON] 4000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. На підставі викладеного,

Outcome: partial