Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-15 00:00:00

На адресу Роздільнянського районного суду Одеської області 13 серпня 2024 року надійшов вищевказаний позов, згідно якого представник позивача адвокат Ярмолович Олексій Євгенович просить розірвати шлюб між позивачем та відповідачкою, зареєстрований 14.07.2016 року Великомихайлівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 45. Стислий виклад позиції позивача. 14 липня 2016 року між позивачем та відповідачкою було зареєстровано шлюб у Великомихайлівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 45. Разом з цим, спільне життя сторін по справі не склалось через різні погляди на життя, а тому подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Стислий виклад позиції відповідачки. [PERSON] вважається такою, що належним чином повідомлялась про дату, час та місце розгляду справи, але в судове засідання не з`явилась, про причини неявки суду не повідомила, відзив на позов у встановлений судом строк не подала. З цього приводу суд вважає необхідним зазначити, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України"). Як відзначив суд у рішенні у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» (1989), сторона зобов`язана «демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань». Заяви. 17 вересня 2024 року від адвоката Ярмолович Олексія Євгеновича через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» надійшла заява про розгляд справи без його та позивача участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечують та наполягають на задоволенні позовних вимог (а.с. 22). Процесуальні дії у справі. 16 вересня 2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін по справі (а.с. 15 - 16). Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували 14 липня 2016 року шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 45, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (видане повторно) серії [NUMBER] , місце державної реєстрації: Великомихайлівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (а.с. 5). Поряд з цим, як вбачається із позовної заяви, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Стаття 89 ЦПК України регламентує, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, та норми права, які застосував суд, мотиви їх застосування. Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України). У відповідності до приписів частини 8 статті 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами, оскільки відповідачкою у встановлений судом строк відзив на позов не подано. Згідно положень статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до диспозиції статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до пункту 10 Постанови Пленуму Верховного суду України 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Верховний Суд в постанові від 3 грудня 2020 року (справа № 456/848/16) зазначив, що суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя. Надання строку для примирення подружжя є правом суду, а не його обов`язком. На підставі викладеного, надавши оцінку фактичним обставинам справи, суд прийшов до висновку, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача.

Outcome: approved