Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-16 00:00:00

16.09.2024 до Бахмацького районного суду Чернігівської області надійшла позовна заява [PERSON] (далі Позивач) до [PERSON] (далі Відповідач) про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Позов мотивований тим, що згідно з вироком Бахмацького районного суду Чернігівської області від 23.07.2024 Відповідача визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначено покарання у виді 150 годин громадських робіт, оскільки він 30.04.2024 близько 11:00 год. наніс Позивачу тілесні ушкодження у виді закритої поєднаної черепно-лицевої травми, що відносяться до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткотривалий розлад здоров`я строком не більше 21 дня. Внаслідок вчинення Відповідачем вищевказаного кримінального правопорушення Позивачу спричинена матеріальна шкода в сумі 6665.81 грн., які він витратив на ліки та пальне на поїздки до лікарні, а також моральна шкода в сумі 10000.00 грн., оскільки йому був спричинений фізичний біль, страждання через тілесні ушкодження та витрати на лікування, позбавлення нормального життя, погіршення стану здоров`я. Вищевказану матеріальну та моральну шкоду Позивач просить стягнути з Відповідача разом з витратами на правничу допомогу в сумі 3000.00 грн. Відповідно до ухвали суду від 18.09.2024 позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, прийнято рішення про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 17.10.2024 з повідомленням сторін. Згідно з ухвалою суду від 30.09.2024 заяву Відповідача із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження було залишено без задоволення. У судовому засіданні Позивач вимоги позову підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити з вищевикладених підстав. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, підтримав доводи, які викладені у відзиві та зводяться до того, що деякі ліки, про придбання яких надані квитанції, зокрема для лікування серця і судин, могли купуватися Позивачем для його матері; витрати на бензин у сумі 2099.80 грн. не обґрунтовані та не обраховані, виходячи із відстані від місця проживання Позивача до лікарні; окрім того, Позивач порушував режим лікування і практично весь час знаходився вдома; витрати на правничу допомогу належним чином не обраховані; Відповідач визнає позов лише в частині відшкодування моральної шкоди в сумі 500.00 грн. Заслухавши пояснення сторін, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд приходить до наступних висновків. Згідно з положеннями ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду у кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Виходячи з положень п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 №14, при розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, що набрав законної сили, або постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, цей вирок або постанова обов`язкові для суду лише з питань, чи мали місце дії та чи вчинені вони цією особою. Стаття 3\~Конституції України визначає, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Відповідно до вимог ст.1177 ЦК України визначено, що шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Відповідно до положень ст.ст.1166, 1167 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної чи юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Моральна шкода, завдана фізичній особі, відшкодовується особою, що її завдала за наявності її вини. Стаття 23\~ЦК України визначає, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Відповідно до положень ч.ч.3-5\~ст.23 ЦК України, якщо інше\~не встановлено\~законом,\~моральна шкода\~відшкодовується грошовими\~коштами,\~іншим майном\~або в\~інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до роз`яснень, наведених у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Головною умовою покладення на особу обов`язку компенсувати моральну шкоду є наявність такої шкоди. Як встановлено в судовому засіданні, вироком Бахмацького районного суду Чернігівської області від 23.07.2024, який набрав законної сили 23.08.2024, [PERSON] було визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України і призначено покарання у виді 150 годин громадських робіт (а.с.6-7). Вищевказаним вироком було встановлено, що 30.04.2024 близько 11:00 год. [PERSON] , знаходячись напроти господарства [ADDRESS] , під час раптово виниклого конфлікту, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, маючи на меті спричинення тілесних ушкоджень, кулаками рук наніс 3 удари в область обличчя [PERSON] , який перебував у салоні автомобіля, після чого витягнув його з салону автомобіля та звалив на землю, при цьому [PERSON] вдарився головою об паркан з металопрофілю, в результаті чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої поєднаної черепно-лицевої травми, яка виражалась струсом головного мозку, підшкірною гематомою та садном лобної ділянки зліва, а також забоєм, садном та переломом кісток носа без зміщення уламків, які в комплексі відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткотривалий розлад здоров`я, строком не більше 21 дня. Згідно випискою №2185 з медичної карти хворого [PERSON] , він знаходився на стаціонарному лікуванні у Бахмацькій міській лікарні Бахмацької міської ради з 30.04.2024 по 10.05.2024 (а.с.10). За змістом заявленого позову, правовими наслідками скоєного Відповідачем кримінального правопорушення є заподіяння шкоди здоров`ю Позивача, а також матеріальної та моральної шкоди. Між цими наслідками та діями відповідача наявний прямий причинний зв`язок. Виходячи із переліку ліків, які були призначені Позивачу і зазначені у виписці з його медичної карти та виходячи з квитанцій у підтвердження придбання ліків, суд приходить до висновку, що на лікування наслідків нанесення Позивачу Відповідачем тілесних ушкоджень, Позивач витратив 3904.41 грн. (квитанції від 30.04.2024 на суму 2743.18 грн. про придбання Аспаркаму, Золопенту, Корглікону, Мілдрокарду-Н, Нікомексу та Тіваргіну-Н, а також на суму 310.37 грн. про придбання Мілдрокарду-Н та пластиру; квитанція від 06.05.2024 в частині придбання Нікомексу на суму 404.16 грн.; квитанція від 09.05.2024 на суму 101.80 грн. про придбання Ібупрофену та Еналаприлу; квитанція від 13.05.2024 на суму 248.30 грн. про придбання Магне-В6, Пентоксифиллину та Ко-Пренесси, квитанція від 22.05.2024 на суму 96.60 грн. про придбання Ко-Пренесси). Вказані ліки та препарати були придбані Позивачем як у період його лікування на стаціонарі з 30.04.2024 по 10.05.2024, так і після виписки з лікарні згідно з призначенням лікаря (а.с.11, 12). Разом з тим, суд не бере до уваги і не вважає доведеними витрати на придбання Каптопресу на суму 125.00 грн. за квитанцією від 12.05.2024 та витрати на придбання Тівомаксу-Дарниця на суму 536.00 грн. за квитанцією від 06.05.2024, оскільки вказаних препаратів у виписці з медичної картки Позивача лікарем не зазначено, а тому підстав для їх стягнення з Відповідача суд не вбачає (а.с.11). Також, судом не встановлено підстав для стягнення з Відповідача витрат на пальне згідно з квитанцією від 10.05.2024 на суму 1050.00 грн. та згідно з квитанцією від 15.05.2024 на суму 1049.80 грн. з огляду на наступне. Так, Позивач перебував на стаціонарному лікуванні з 30.04.2024 по 10.05.2024 і у вказаний період, зокрема і 10.05.2024 о 07:52 год. (коли було придбане пальне на суму 1050.00 грн.), не повинен був покидати лікарню, а тому суд ставить під сумнів придбання вказаного пального саме Позивачем і саме для відвідування лікарні. Що стосується придбання пального на суму 1049.00 грн. за квитанцією від 15.05.2024, то доказів того, що у вказану дату, тобто вже після виписки з лікарні, Позивач відвідував будь-якого лікаря з приводу тілесних ушкоджень, завданих йому Відповідачем, суду не надано. Оскільки рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях, суд приходить до висновку, що в частині стягнення з Відповідача витрат на пальне позов задоволенню не підлягає. Таким чином, розмір встановленої судом і доведеної належним чином матеріальної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я Позивача внаслідок вчинення Відповідачем кримінального правопорушення становить 3904.41 грн. Що стосується\~моральної шкоди,\~то зогляду на характер і об`єм душевних страждань Позивача, ступінь тяжкості його тілесних ушкоджень та тривалість лікування, з урахуванням вимог розумності, виваженості і справедливості, суд вважає, що в рахунок відшкодування моральної шкоди з Відповідача на користь Позивача слід стягнути 3000.00 грн. Таким чином даний позов підлягає частковому задоволенню на загальну суму 6904.41 грн. У зв`язку з частковим задоволенням позову (на 41.4%), у відповідності до положень ст.141 ЦПК України, з Відповідача на користь Позивача підлягають стягненню судові витрати на правничу допомогу в сумі 1242.00 грн., а на користь держави судовий збір в сумі 1002.88 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial