Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 24 березня 2007 року вони з відповідачем уклали шлюб, про що Бабушкінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області був зроблений відповідний актовий запис № 154. В період шлюбу у подружжя народилась дитина [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що сімейне життя з відповідачем не склалось, сторони мають різні характери, різні погляди на сімейне життя. Сімейно-шлюбні стосунки припинені з лютого 2024 року, на даний час проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Від адвоката Юрявічутє Н. А. надійшли заяви про розгляд справи як без участі позивача, так і без участі відповідача, який позов визнав. Позивач в судове засідання не з`явилася. Згідно поданої заяви позов підтримала та просила розглянути справу за її відсутності. Зазначила, що обставини які перешкоджають розірванню шлюбу згідно ст. 110 Сімейного кодексу України відсутні. Відповідач у судове засідання не з`явився. Згідно поданої заяви позов визнав та просив розглянути справу за його відсутності. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснювався без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши докази, що маються у справі приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 24 березня 2007 року, який зареєстрований Бабушкінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що був зроблений відповідний актовий запис № 154 (а.с.15). Під час зареєстрованого шлюбу у сторін народилася дитина [PERSON] , [INFO] (а.с.4). Судом встановлено, що сімейно-шлюбні стосунки між подружжям припинені з лютого 2024 року, про що вказано в позові та в заявах сторін. Спір про поділ майна, місце проживання дитини - відсутній. Примиритися сторони не бажають, про що свідчить та обставина, що сторони припинили сімейно-шлюбні відносини та до цього часу не поновили їх. Згідно зі\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).\~\~ За таких підстав, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам як позивача так і відповідача, а тому є достатні підстави для задоволення позову відповідно до ст.ст.105, 112 Сімейного Кодексу України. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, у зв`язку із визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті і задоволенням позовних вимог, з нього підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 605 гривень 60 копійок, сплачений нею під час звернення з позовом до суду, а інші 50% судового збору в розмірі 605 гривень 60 копійок слід повернути позивачу з державного бюджету (а.с.5). На підставі викладеного, ст.ст. 105, 112 СК України,

Outcome: approved