Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-23 00:00:00

У березні 2024 року позивач [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 368 830,28 грн. В обґрунтування позову вказано, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано. Мають спільну доньку [PERSON] , [INFO] . За рішенням суду з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з 25.06.2007 і до повноліття дитини. На підставі вказаного рішення відкрито виконавче провадження № 33197029. У зв`язку з тривалим неналежним виконанням рішення суду, за відповідачем рахується заборгованість по сплаті аліментів, у зв`язку з чим у позивача виникло право на стягнення неустойки (пені). Розмір пені за прострочення сплати аліментів за період з 01.06.2012 по 01.02.2024 складає 368 830,28 грн., які позивач просить стягнути на її користь відповідно до правил ч. 1 ст. 196 СК України. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю. 10.04.2024 ухвалою судді відкрито провадження в даній справі в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні та призначено підготовче засідання 08.05.2024. 04.07.2024 на адресу суду представник відповідача - адвокат Федак М.Л., через систему "Електронний суд" подав відзив на позовну заяву. В обґрунтування відзиву вказано, що між сторонами досягнуто домовленості, що відповідач буде надавати кошти на утримання дитини дитині особисто, що ним і виконувалось. Незважаючи на домовленість, позивач подала виконавчий лист про стягнення з відповідача аліментів на примусове виконання, про що йому не було відомо. Вказує, що позивачем долучено до позовної заяви розрахунок заборгованості по аліментам, який фактично не відповідає дійсності. З квітня 2018 року по теперішній час відповідач не проживає у м. Києві, а тому аліменти за цей період повинні рахуватися виходячи з розміру середнього заробітку по регіону м. Погребище Вінницької області. Крім того, він частково офіційно працював, тому розмір заборгованості за той період повинен рахуватися виходячи з розміру його заробітної плати, а не середнього розміру заробітної плати по регіону. 12.06.2024 представником відповідача подано до Деснянського відділу ДВС у м. Києві заяву про перерахунок заборгованості по аліментам, однак перерахунок не здійснено. Вказує, що частково сплатив борг, що не враховано виконавцем. Постанова про відкриття ВП не була доведена до його відома. При цьому 07.09.2018 державним виконавцем винесено постанову про накладення на нього штрафу в розмірі 97 841,80 грн. Подання даного позову свідчить про недотримання положень щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Зазначено про пропуск строку позовної давності для звернення до суду в один рік. Вказує також про порушення виконавцем в частині відсутності зупинення виконавчого провадження, оскільки відповідач проходить службу. Вказує також, що має від іншого шлюбу двох дітей, тому фактично розмір аліментів на користь [PERSON] повинен бути зменшений з 1/4 частини щомісячно з усіх видів заробітку до 1/6 частини. Його матір є інвалідом третьої групи. Також відповідач з 2014 року приймав участь в АТО, а 02.01.2023 перебуваючи на військовій службі в районі м. Бахмут Донецької області отримав бойове поранення. В нього встановлено 25% втрати професійної працездатності. Зобов`язується виплатити заборгованість по аліментах протягом декількох місяців. Просить відмовити в позові. 10.07.2024 на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в обґрунтування якої зазначено, що відповідач не сплачував аліменти на дитину в добровільному порядку. Він не спілкується з донькою, не цікавиться її життям та досягненнями та взагалі відмовляється від своїх батьківських обов`язків щодо спільної дитини. Розрахунок аліментів здійснений державним виконавцем на основі наявних відомостей, а відповідач має можливість самостійно подавати інформацію. Замість того, щоб сплатити борг, трактує право позивача, яка діє в інтересах дитини, як зловживання процесуальними правами. Сплачений у 2023 році борг по аліментам зараховується у попередні місяці. Вказано, що до вимог, що випливають із сімейних відносин позовна давність не застосовується. Повторно просить задовольнити позов. В судовому засідання позивач [PERSON] позов підтримала в повному обсязі та просила задовольнити, надала пояснення. Додатково вказала, що останні місяці відповідач сплачує по 10 000 грн. аліментів. Підтвердила, що [PERSON] - це матір відповідача. Підтвердила отримання коштів в рахунок боргу, квитанції про сплату яких містяться в матеріалах справи. Представник відповідача - адвокат Федак М.Л., в судовому засіданні позов не визнав та просив відмовити повністю, пояснив позицію сторони. Наполягав на тому, що до відповідача вже застосовано санкцію за несплату боргу, а тому пеня - це подвійне стягнення з нього. Вказав про невірне нарахування заборгованості державним виконавцем. Звернув увагу на позовну давність, часткову втрату працездатності. Відповідач проходить військову службу, а тому ВП повинне бути зупинено. Вказав, що зі скаргою на дії державного виконавця не звертався. Вислухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. З 10.06.2006 [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано 27.03.2008, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 27.03.2008. Сторони мають спільну доньку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03.08.2007 у справі № 2-5504/2007 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини його доходу щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25.06.2007\~ року і до досягнення дитиною повноліття. Рішення суду набрало законної сили 13.08.2007 та на його виконання 13.08.2007 видано виконавчий лист. 26.06.2016 державним виконавцем Деснянського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) на підставі вказаного виконавчого документа відкрито виконавче провадження № 33197029. В межах виконавчого провадження № 33197029 щодо боржника [PERSON] винесено: постанову про арешт майна боржника від 12.03.2018; постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії від 12.03.2018; постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 12.03.2018; постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання від 12.03.2018; звернуто стягнення на кошти на рахунках боржника від 01.07.2018; постанову про арешт коштів боржника від 08.09.2018; постанову про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України від 11.02.2019; повторно постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування зброєю від 18.04.2019; повторно постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 18.04.2019; повторно постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання від 13.04.2020; повторно постанову про арешт коштів боржника від 13.07.2022; постанову про передачу виконавчого документа на виконання до військової частини [NUMBER] від 13.07.2022; постанову про передачу матеріалів виконавчого провадження Погребищенському ВДВС у Вінницькому районі Вінницької області ЦМУ МЮ (м. Київ) від 27.01.2023; постанову про прийняття до виконання виконавчого провадження від 28.02.2023; постанову про передачу матеріалів виконавчого провадження Деснянському ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) від 03.05.2023; постанову про прийняття до виконання виконавчого провадження від 12.05.2023; постанову про передачу виконавчого документа на виконання до військової частини [NUMBER] від 24.05.2022; постанову про звернення стягнення на кошти на рахунках боржника від 22.11.2023; постанову про арешт коштів боржника від 22.11.2023. 07.09.2018 державним виконавцем на підставі ч. 14 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження" винесено постанову про накладення на [PERSON] в межах ВП № 33197029 штрафу в розмірі 50% від суми заборгованості по сплаті аліментів (195 683,60 грн.), що складає 97 841,80 грн. Відповідно до розрахунку державного виконавця Деснянського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) від 08.04.2024 у ВП № 33197029, при примусовому виконанні виконавчого листа Білоцерківського міськрайонного суду № 2-5504 від 13.08.2007 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , заборгованість за період з червня 2012 року по березень 2024 року становить 387 747,39 грн., станом на день подання позову - 377 073,89 грн. З вказаного розрахунку вбачається, що за весь період наявності заборгованості, відповідачем [PERSON] здійснено сплату аліментів в розмірі: 10 070,51 грн. - у квітні 2023 року; 10 789,08 грн. - у липні 2023 року; 55 282,02 грн. - у серпні 2023 року, всього сплачено 76 141,61 грн. Відповідно до копії довідки управління кадрового забезпечення МВС України в Київській області № 3/440 від 29.11.2014, старший прапорщик міліції [PERSON] в період з 21.12.2005 по 07.02.2014 та з 20.05.2014 по 29.11.2014 проходив службу в органах внутрішніх справ, з 07.06.2014 по 01.08.2014 та з 15.08.2014 по 21.11.2014 знаходився у відрядженні для несення служби з охорони громадського порядку в районах проведення антитерористичної операції на території Луганської та Донецької областей. Відповідач в період з 24.08.2022 по 18.10.2022, з 23.10.2022 по 21.11.2022, з 23.11.2022 по 02.01.2023 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держав у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України в с. Троїцько-Сафонове, с. Володимирівка Миколаївської області, м. Бахмут Донецької області, що підтверджується копією довідки в/ч [NUMBER] № 451570 від 26.03.2023. 02.01.2023 старший сержант [PERSON] внаслідок артилерійських обстрілів збройних формувань російської федерації та безпосереднього бойового зіткнення з противником отримав вогнепальне осколкове сліпе поранення лівої верхньої кінцівки, нижньої кінцівки, поперекової ділянки зліва, що вбачається з копії довідки в/ч [NUMBER] № 441546 від 22.03.2023. 17.08.2023 відповідачу встановлено 25% втрати професійної працездатності, що вбачається з витягу з довідки МСЕК. [PERSON] від шлюбу з [PERSON] має двох дітей: сина [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 07.05.2009 та серії [NUMBER] від 28.11.2012 відповідно. В матеріалах справи також міститься копія довідки МСЕК серії 12 ААА від 27.08.2015, відповідно до якої [PERSON] , [INFO] встановлено другу групу інвалідності безстроково. Відповідачем надано копію довідки Виконавчого комітету Погребищенської міської ради Вінницького району Вінницької області № 12-46 від 14.06.2024, з якої вбачається, що [PERSON] постійно проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] . 12.06.2024 представник відповідача звернувся до Деснянського ВДВС із заявою, в якій просив долучити до матеріалів справи відомості з реєстру фізичних осіб платників податків щодо [PERSON] та здійснити перерахунок розміру заборгованості зі сплати аліментів у ВП № 33197029. 23.06.2024 представник відповідача засобами поштового зв`язку звернувся до Деснянського ВДВС із заявою про перерахунок заборгованості по аліментам та направлення виконавчого листа за належністю до іншого ДВС за місцем проживання боржника. В матеріалах справи містяться відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків щодо отриманого [PERSON] доходу за період з І кварталу 2012 року по І квартал 2024 року, з якого вбачається про періодичну наявність доходу. З жовтня 2023 року служить в [INFO] та отримує грошове забезпечення в розмірі 23 274,82 грн. (станом на березень 2024 року). Відповідно до наданих копій квитанції АТ "Ощадбанк" № 31 від 11.07.2024 та № 73 від 14.10.2024, відповідач [PERSON] сплатив на користь позивача [PERSON] аліменти\~ в розмірі 148 732,70 грн. та 46 534,60 грн., всього - 195 267,30 грн. Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами. При вирішенні справи суд виходить з наступного. Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Закон України «Про охорону дитинства» визначає охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет, що має важливе значення для забезпечення національної безпеки України, ефективності внутрішньої політики держави, і з метою забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоров`я, освіту, соціальний захист, всебічний розвиток та виховання в сімейному оточенні встановлює основні засади державної політики у цій сфері, що ґрунтуються на забезпеченні найкращих інтересів дитини. Згідно з ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Виходячи з аналізу норм глави 549 ЦК України неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Частиною 1 ст. 196 СК України визначено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Пунктом 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 № 3 роз`яснено, що передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення аліментів. Судом встановлено, що сторони мають спільну доньку, на утримання якої за рішенням суду стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти в розмірі 1/4 частини доходу платника аліментів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25.06.2007 і до досягнення дитиною повноліття. Виконавчий лист про стягнення аліментів з червня 2012 року перебуває на примусовому виконанні в органі ДВС, при цьому за весь період наявності боргу відповідачем сплачено у 2023 році 76 141,61 грн. (10 070,51 + 10 789,08 + 55 282,02), а також після звернення позивача з даним позовом - 195 267,30 грн. (148 732,70 + 46 534,60). Судом також встановлено, що відповідач є особою працездатного віку, брав участь в АТО у 2014 році, в 2022 році брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України та безпосередньо в бойових діях, отримав поранення в січні 2023 року, інвалідності не має, але має 25% втрати працездатності, з жовтня 2023 року служить в [INFO] та отримує грошове забезпечення в розмірі 23 274,82 грн. (станом на березень 2024 року), має двох неповнолітніх дітей від іншого шлюбу, фактично проживає у Вінницькій області, має матір з інвалідністю другої групи, що підтвердила позивач. Суд відхиляє доводи відповідача щодо досягнення між сторонами домовленостей, а саме, що відповідач буде надавати кошти на утримання дитини дитині особисто, з огляду на відсутність в матеріалах справи докази на підтвердження таких фактів та відсутність доказів добровільної сплати відповідачем коштів. Доводи відповідача щодо неправомірного нарахування державним виконавцем заборгованості по сплаті аліментів, неправомірних дій/бездіяльності державного виконавця в частині зупинення ВП та інші порушення органом ДВС, судом відхиляються з огляду на визначений чинним законодавством самостійний спосіб оскарження дій державного виконавця, а тому такі доводи не можуть бути підставою для відмови в позові в межах даного спору. Відповідно до ч. 14 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження", за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 50 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів. Суми штрафів, передбачених цією частиною, стягуються з боржника у порядку, передбаченому цим Законом, і перераховуються стягувачу. Суд враховує, що 07.09.2018 державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу на відповідача в розмірі 97 841,80 грн. У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження", максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження" (ч. 1 ст. 196 СК України). Положеннями ст. 61 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Суд погоджується з відповідачем в частині заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, оскільки нормами чинного законодавства прямо встановлено заборону застосування обох видів заходів примусового виконання. Доводи відповідача про пропуск строку позовної давності для звернення до суду в один рік не стосуються даної категорії справ, тому судом відхиляються. Разом з тим, належних доказів щодо поважності причин несплати аліментів протягом періоду до отримання відповідачем поранення суду надано не було. У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові від 03.04.2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18) правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожний місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець встановив розмір пені - 1 % за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, в який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, до дня, в який проведена сплата заборгованості, чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується в разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, в якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості), та помножити та один відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів прострочення х 1 %, за цим правилом обчислюється пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обчисленої за кожним місячним (періодичним) платежем. Перебіг строку прострочення починається з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. Визначаючи розмір пені за прострочення сплати аліментів, суд виходить з розрахунку заборгованості по аліментам Деснянського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) від 08.04.2024, відповідно до якого заборгованість станом на день подання позову становить 377 073,89 грн. Згідно наданого позивачем розрахунку пені, її розмір\~ за період з червня 2012 року по березень 2024 року становить 377 073,89 грн., що перевищує 100 відсотків заборгованості, тому позивачем здійснено розрахунок станом на день звернення до суду та нараховано 368 830,28 грн. Аргументи відповідача щодо неврахування часткових сплат, здійснених ним, судом відхиляються, оскільки боржником не надано суду доказів перерахування сплачених коштів з чітким призначенням платежу (напр.: сплата аліментів за квітень-травень 2023 року, щодо тих коштів, які сплачені в квітні 2023 року), а тому суд погоджується з доводами позивача про зарахування часткових сплат в рахунок заборгованості в порядку їх календарного утворення. Разом з тим, згідно з ч. 2 ст. 196 СК України розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Стаття 12 ЦПК України визначає принцип змагальності цивільного судочинство. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи встановлені судом обставини справи в їх сукупності, виходячи з інтересів спільної доньки сторін, з огляду на період та суми довідки-розрахунку органу ДВС, зважаючи на наявність інших утриманців відповідача, поранення, отримані під час бойових дій, часткову втрату працездатності та його бажання сплатити борг, про що свідчать часткові сплати за останній період, а також наявність постанови ДВС про стягнення штрафу з відповідача в розмірі 97 841,80 грн, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову та зменшення розміру пені на суму 150 000 грн., що на думку суду є компенсаційним по відношенню до позивача та дитини, а також справедливим по відношенню до відповідача, з огляду на встановлені судом обставини. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору в дохід держави. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір в дохід держави за подання до суду даної позовної заяви в розмірі 1% від ціни позову, тобто 1 500 грн.

Outcome: partial