Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-20 00:00:00

06.08.2024 представник позивача через систему «Електронний суд» звернувся до Тлумацького районного суду Івано-Франківської області із позовом до відповідача, у якому просить стягнути із нього заборгованість за кредитним договором у розмірі 104 150,19 грн. та судовий збір у сумі 2422,40 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 10000 грн. В обґрунтування позову зазначено, що 26.05.2023 між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] укладено договір №3702293 про надання коштів на умовах споживчого кредиту в сумі 20000 грн. 24.05.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» та позивачем ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» укладено Договір факторингу № 24/05/2024 (далі - Договір факторингу), у відповідності до умов якого, ТОВ «Лінеура Україна» передає (відступає) ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» приймає належні ТОВ «Лінеура Україна» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до Договору до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» перейшло право грошової вимоги до відповідача за Договором №3702293 від 26.05.2023, загальна сума заборгованості 104150,19 грн., яка складається з 18799,93 грн. заборгованості з тіла кредиту, 85350,26 грн. заборгованості за процентами. У разі сплати відповідачем коштів на рахунок первісного кредитора (ТОВ «Лінеура Україна»), вони б були перераховані на рахунки позивача та зараховані на погашення кредитної заборгованості. Позивач стверджує, що відповідач має перед ним непогашену заборгованість за Договором №3702293 від 26.05.2023, загальна сума заборгованості 104150,19 грн., яка складається з 18799,93 грн. заборгованості з тіла кредиту, 85350,26 грн. заборгованості за процентами. Зазначений кредитний договір укладений в електронній формі та підписаний відповідачем електронним цифровим підписом, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, що був надісланий на номер мобільного телефону відповідача (а.с.1-12). Ухвалою судді Тлумацького районного суду Івано-Франківської області справу передано за підсудністю до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями 03.09.2024 справу передано судді Кіндратишин Л.Р. Ухвалою від 05.09.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження з викликом сторін. 02.10.2024 ухвалою суду витребувано докази. 15.10.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Представник позивача в судове засідання не з`явився, представник позивача подав до суду заяву, в якій просив, здійснювати розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги задоволити в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач повторно у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений відповідно до вимог закону, в тому числі через сайт «Судова влада». Правом на подання відзиву не скористався. Заяви про розгляд справи за відсутності чи будь-яких інших клопотань відповідач не подавав. За таких обставин, з урахуванням положень ст.ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата його складання. Оскільки сторони в судове засідання, призначене на 15.10.2024 не з`явилися, суд, з дотриманням положень ч. 6 ст. 259 ЦПК України і ч. 5 ст. 268 ЦПК України, відклав складення повного рішення суду на строк не більше п`яти днів та зазначив датою ухвалення рішення дату його складання і на виконання вимог ч. 4 ст. 268 ЦПК України підписав судове рішення без його проголошення. Суд дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків. Так, судом встановлено, 26.05.2023 між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] було укладено в електронній формі Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №3702293. Відповідно до п.п. 1.2., 1.3., 1.4., 1.5., 1.6. цього договору, на умовах встановлених договором, Товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Тип кредиту\~- кредит. Сума кредиту складає 20 000,00 грн. Строк кредиту 360 днів, періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 15 днів. Детальні терміни повернення (дати) повернення кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки вказується в графіку платежів, що є Додатком №1 до цього договору. Графік платежів розраховується з урахуванням застосування зниженої процентної ставки, виходячи з припущення, що клієнт виконає обов`язки на умовах т у строки, визначені Договором. Тип процентної ставки\~фіксована та стандартна процентна ставка становить 2,00% в день та застосовується в межах всього строку кредиту, вказаному у п. 1.3. (п. 1.4.1.). Знижена процентна ставка становить 1,40% в день та застосовується на умовах, якщо Клієнт 10.06.2023 (включно) або протягом 3-х календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти в сумі, не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів, або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, Клієнт, як учасник програми лояльності отримає індивідуальну знижку, у випадку не виконання Клієнтом вказаних умов користування кредитом здійснюється за стандартною процентною ставкою (п. 1.4.2.). Орієнтована реальна річна процентна ставка на дату укладення договору за стандартною ставкою складає: за стандартною ставкою 59 140,89% річних (п. 1.5.1.), за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 40 714,09% річних (п. 1.5.2.). Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає : за стандартною ставкою 164 000 грн (п. 1.6.1), за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 162 200 грн. (п. 1.6.2). Згідно з п.п. 2.1., 5.4.1. договору, кредит надається у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] або на іншу платіжну картку клієнта, реквізити якої надані клієнтом Товариству з метою отримання кредиту. Клієнт зобов`язаний у встановлений договором строк повернути кредит та сплатити проценти за користування, штрафні санкції (у разі наявності) та інші платежі передбачені Договором. Відповідно до п. 9.7.1. договору, цей договір укладається шляхом направлення його тексту підписаного з боку Товариства аналогом власноручного підпису уповноваженої особи товариства та відтиску печатки товариства, що відтворені засобами копіювання, в особистий кабінет клієнта для ознайомлення та підписання. Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом клієнта, що відтворений шляхом використання клієнтом електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який формується для кожного разу використання та направляється на номер мобільного телефону клієнту повідомлений останнім товариству в ІТС товариства/зазначений в цьому договорі. Введення клієнтом коду одноразового ідентифікатора з метою підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором цього договору вважається направленням товариству повідомлення про прийняття в повному обсязі умов цього договору. Кредитний договір підписаний позичальником [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором А819 та засвідчено останнім із позначкою часу 26.05.2023 23:56:04. [PERSON] також вказав свої паспортні дані, місце реєстрації, ідентифікаційний номер (а.с.15-24). Згідно з Додатком №1 до Договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту №3702293 від 26.05.2023, Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для клієнта (споживача) та реальної річної ставки за договором про споживчий кредит, підписаного позичальником [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором А819 26.05.2023 23:56:04 [PERSON] , остання дата платежу 20.05.2024, кількість днів у розрахунковому періоді 360, реальна річна ставка 40714,09%, загальна вартість кредиту 162200 грн (а.с.39). Відповідно до Паспорту споживчого кредиту від 26.05.2023 зазначена : інформація про кредитодавця, основні умови кредитування, інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту. Зазначено, що дата надання інформації 26.05.2023, ця інформація зберігає чинність та є актуальною до 27.05.2023 (а.с.25-26). Згідно повідомлення №75-3105 від 31.05.2024 ТОВ «Універсальні платіжні рішення», з яким ТОВ «Лінеура Україна» укладено договір на переказ коштів, 26.05.2023 23:57:10 було успішно перераховано кошти на платіжну карту клієнта [NUMBER] на суму 20 000,00 грн (а.с. 38 зворот). Відповідно до розрахунку заборгованості за Договором №3702293 від 26.05.2023 про надання коштів на умовах споживчого кредиту станом на 24.05.2024 до сплати 104 150,19 грн., з яких: тіло кредиту - 18 799,93 грн., проценти за користування - 85 350,19 грн., штрафні санкції - 0,00 грн., розмір процентної ставки з 26.05.2023 по 10.06.2023 - 1,40% у день, з 11.06.2023 по 24.05.2024 - 2,00% у день (а.с. 29-34). 24.05.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» та позивачем ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» укладено Договір факторингу № 24/05/2024 (далі - Договір факторингу), у відповідності до умов якого, ТОВ «Лінеура Україна» передає (відступає) ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» приймає належні ТОВ «Лінеура Україна» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників (а.с.52-56). Згідно з Актом прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу № 24/05/2024 від 24.05.2024 року, позивач прийняв Реєстр Боржників, від ТОВ « Лінеура Україна» переходять Права вимоги Заборгованості від боржників і ТОВ «ФК «ЄАПБ» стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей (а.с. 57). Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 24/05/2024 від 24.05.2024, ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 104 150, 19 грн., яка складається з : 18 799,93 грн. суми заборгованості за основною сумою боргу; 85 350,26 грн. - сумою заборгованості за процентами (а.с. 36 зворот). ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» є фінансовою установою, яка здійснює діяльність з надання інших фінансових послуг (а.с. 60). Отже, за вище зазначених обставин позивач є новим кредитором за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №3702293 від 26.05.2023. Відповідно до\~ст. 514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Оскільки предметом судового розгляду є спір про стягнення із відповідача на користь ТОВ «ФІНАНСОВА\~КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ\~УКРАЇНА» заборгованості за кредитним договором, а договір факторингу відповідачем не оспорювався, в даному випадку слід виходити з презумпції правомірності правочину вищезазначеного договору у цій справі (ст. 204 ЦК України), а також презумпції обов`язковості виконання договору (ст. 629 ЦК України). За таких обставин, у позивача, як нового кредитора, який набув право вимоги в межах сум зазначених у договорі, наявне право вимоги до відповідача щодо стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором. Відповідно до\~ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частинами 1, 2\~ст. 639 ЦК України\~встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно- комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно зі\~ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. За приписом\~ст. 204 ЦК України\~правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Частиною 1\~ст. 205 ЦК України\~визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до\~ст. 207 ЦК України\~правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, установлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Разом з тим, особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені\~Законом України «Про електронну комерцію». Так, пунктами 5, 6, 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» встановлено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додається до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним із моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Правилами\~ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~регламентовано, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст.\~205,\~207 ЦК України). Водночас, не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину тощо) вказується особа, яка створила замовлення. Аналогічні правові висновки зроблені Верховним Судом, наприклад, у постановах від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 (провадження № 61-16243св20), від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20 (провадження № 61-18967св20), які, відповідно до вимог ч. 4\~ст. 263 ЦПК України, суд враховує при виборі і застосуванні норми права до цих спірних правовідносин. В п. 1\~ст. 629 ЦК України\~вказано, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до п. 1\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В п. 1\~ст. 612 ЦК України\~зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1\~ст. 527 ЦК України\~боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 530 ЦК України\~визначено, що якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Статтями\~1048,\~1050 ЦК України\~встановлено, що у випадку встановлення договором обов`язку позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики що залишилася, та сплати процентів. Статтею 611 ЦК України\~встановлено правові наслідки порушення зобов`язання, за змістом якої у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Положеннями статей\~1077,\~1078 ЦК України\~встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до\~ст. 1081 ЦК України, клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Відповідно до\~ст. 1082 ЦК України\~боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Виходячи з\~вищенаведених положень\~чинного законодавства\~та встановлених\~обставин справи\~вбачається,\~що 26.05.2023 між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] укладено договір №3702293 про надання коштів на умовах споживчого кредиту в сумі 20000 грн (п.1.2. Договору). Згідно відповіді АТ КБ «ПРИВАТБАНК» №20.1.0.0.0/7-241003/20490 від 06.10.2024 на ім`я [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] в банку емітовано карту № [NUMBER] , на яку 27.05.2023 здійснено переказ коштів на суму 20 000,00 грн. (а.с. 107). Відповідач не виконував належним чином взяті на себе зобов`язання, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Таким чином, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення заборгованості за основною сумою боргу за договором №3702293 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 26.05.2023 в розмірі 18 799,26 грн. Щодо стягнення процентів за кредитним договором суд зазначає наступне. Відповідно до\~\~статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства. Частиною першої статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України\~\~право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Вказана правова позиція висловлена у постанові Великої палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження №14-10цс18. Пунктом 1.4. визначено тип процентної ставки фіксована. Стандартна процентна ставка становить 2,00% в день та застосовується в межах всього строку кредиту, вказаному у п. 1.3. (п. 1.4.1.). Знижена процентна ставка становить 1,40% в день та застосовується на умовах, якщо Клієнт 10.06.2023 (включно) або протягом 3-х календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти в сумі, не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів, або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, Клієнт, як учасник програми лояльності отримає індивідуальну знижку, у випадку не виконання Клієнтом вказаних умов користування кредитом здійснюється за стандартною процентною ставкою (п. 1.4.2.). Згідно розрахунку заборгованості за Договором №3702293 від 26.05.2023 про надання коштів на умовах споживчого кредиту станом на 24.05.2024, дату укладення договору факторингу № 24/05/2024 відсотки за користування кредитними коштами в розмірі 10000 грн нараховані до 24.05.2024 включно, тобто в межах строку дії вказаного договору, який зазначений у п. 1.3. Таким чином, з огляду на зазначене, оскільки відповідач умови договору про надання\~коштів на\~умовах споживчого\~кредиту №3702293 від 26.05.2023 належним чином не виконував, жодних заперечень щодо цього суду не надав, суд вважає за необхідне, задовольнити в цій частині позовні вимоги, стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФІНАНСОВА\~КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ\~УКРАЇНА» заборгованість за даним кредитним договором в загальному розмірі 104150,19 грн., яка складається з 18799,93 грн. заборгованості з тіла кредиту, 85350,26 грн. заборгованості за процентами. Щодо понесених позивачем витрат на професійну правову допомогу, суд, зважаючи на позиції сторін щодо цього питання, дійшов такого висновку. Звертаючись до суду з даним позовом, позивач вказав, що очікує понести 10000 гривень витрат на професійну правову допомогу в рамках договору про надання правової (правничої) допомоги №17/07-2024 від 17.07.2024, які і заявив до стягнення з відповідача. На підтвердження понесення витрат на оплату професійної правової допомоги позивач надав такі докази: Договір про надання правової (правничої) допомоги №17/07-2024 від 17.07.2024 (а.с. 50-51); акт прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) до Договору про надання правової (правничої) допомоги №17/07-2024 від 17.07.2024 згідно якого, загальна вартість послуг складає 10000 грн : зустріч адвоката та клієнта, для надання консультації та аналізу наданих документів - 1000 грн. (1 год.), аналіз практики та правових позицій Верховного суду у даних правовідносинах, ознайомлення та аналіз норм чинного законодавства, необхідного для застосування при підготовці позовної заяви - 1000 грн. (1 год.), оформлення додатків до позовної заяви, підготовка та направлення адвокатського запиту -3000 грн. (3 год.), підготовка позовної заяви про стягнення заборгованості за кредитним договором №3702293 між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] , подання позовної заяви до Тлумацького районного суду Івано-Франківської області, підготовка та подання до суду клопотання про витребування доказів - -4000 грн. (4 год.), підготовка адвоката до судових засідань, участь в судових засіданнях за позовною заявою клієнта про стягнення заборгованості за кредитним договором №3702293 між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] - 1000 грн. (1 год.) (а.с. 36); копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю КС №9422/10 (а.с. 40). Даючи оцінку вищевказаному, суд виходить з того, що положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно зі ст. 15 ЦПК України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3ст. 2 ЦПК України). Разом з тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство встановило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. В частині 1ст. 137 ЦПК України зазначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2ст. 137 ЦПК України). Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4ст. 137 ЦПК України). Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Аналогічні висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16, додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, постанові Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі № 742/2585/19. Даючи оцінку доказам, долученим на підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу у даній цивільні справі у розмірі 10000 гривень, суд зазначає, що у договорі про надання правової допомоги визначені всі істотні умови договору, у тому числі вартість наданих послуг, в акті про надані послуги вказано, які саме було надано послуги, з чим позивач погодився та здійснив їх оплату. Враховуючи характер виконаної адвокатським об`єднанням роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, усталеної практики у даній категорії справи, критерію необхідності та значимості процесуальних дій у справі, суд дійшов висновку про наявність підстав для зменшення їх розміру та стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 грн. \~ \~ \~ \~Зазначена сума, на переконання суду, є розумною та такою, що відображає реальність адвокатських витрат (їх дійсність та необхідність), з урахуванням складності справи, необхідних процесуальних дій сторони, часу, витраченого адвокатом на надання правової допомоги. Із матеріалів справи вбачається, що вказана позовна заява подана через систему «Електронний суд», та відповідно до ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачено із застосуванням понижуючого коефіцієнту відповідного розміру ставки судового збору - 0,8, що становить 2422,40 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, так як позов задоволено, сплачений позивачем судовий збір слід стягнути з відповідача. На підставі та

Outcome: approved