Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-23 00:00:00

Зміст позовних вимог. [PERSON] \~звернувся до суду із вказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтовує тим,\~що [INFO] померла його мати- [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина, яка складається з квартири за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] зазначив, що він є єдиним сином покійної [PERSON] та її єдиним спадкоємцем. При цьому, заповіту остання не складала. Позивач вказує що, і на момент смерті матері, і тривалий час до цього, постійно проживав зі нею у одній квартирі. Після смерті останньої він фактично вступив в управління спадковим майном, оскільки продовжував проживати у вказаній квартирі та здійснювати за нею догляд. Зазначає, що у жовтні 2023 року він звернувся до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак йому було відмовлено та повідомлено, що він пропустив строк для прийняття спадщини, оскільки на момент смерті не проживав разом із спадкодавцем. Враховуючи вищевикладене, просить встановити факт його постійного проживання разом із спадкодавцем [PERSON] , [INFO] , на час відкриття спадщини, тобто до [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Рух справи в суді. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 12.04.2024 року відкрито загальне позовне провадження у справі. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 11.07.2024 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду. Позиція учасників по справі. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю. Вказав, що звертався до приватного нотаріуса із заявою прийняття спадщини, однак йому було відмовлено. Зазначив, що тривалий час до смерті матері постійно проживав з нею однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] , та продовжує проживати за вказаною адресою вже після її смерті. Додатково повідомив, що у нього немає зареєстрованого місця проживання та жодного житла, яке б належало йому на праві власності. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача -Львівської міської ради в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала. Зазначила, що позивачем не доведено факту його постійного проживання разом із спадкоємцем [PERSON] . Третя особа приватний нотаріус Волинська Л.В. в судове засідання не з`явилась, хоча була належним чином повідомлена про дату і час слухання справи. Встановлені судом фактичні обставини справи. Судом встановлено, що [INFO] у м. Львів померла [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис № 1119, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 27.09.2023 року Личаківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на все належне їй майно, а саме на квартиру за адресою: [ADDRESS] . Згідно з Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності кв. [ADDRESS] належала [PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] від 04.12.2019 року. Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища, [PERSON] змінила власне прізвище на « [PERSON] », внаслідок укладення [INFO] шлюбу із [PERSON] . Позивач [PERSON] є сином померлої [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , та є єдиним спадкоємцем за законом, що підтверджується матеріалами спадкової справи № 13/2023. Відповідно до актів від 16.10.2023 року,15.11.2023 року, складених комісією в складі майстрів дільниць ЛКП «Балатон-409», [PERSON] , 1975 р.н. проживав матір`ю [PERSON] , 1956 р.н., до дня її смерті [INFO] , без реєстрації за адресою: [ADDRESS] . Згідно із довіреністю від 06.06.2017 року, посвідченої приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Михайленком О.В., [PERSON] уповноважувала [PERSON] представляти її інтереси перед третіми особами в тому числі з питань володіння. користування та розпорядження всім її майном та майновими правами. Постановою Приватного нотаріуса Львівського районного нотаріального округу Львівської області Волинської Л.В. від 20.10.2023 року № 76/02-14 відмовлено [PERSON] , у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки останнім пропущено строк для прийняття спадщини, а докази на підтвердження факту проживання зі спадкодавцем на момент прийняття спадщини не є достатніми. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] [PERSON] , які є сусідами позивача, підтвердили, що [PERSON] постійно проживав зі своєю матір`ю [PERSON] з моменту купівлі останньою квартири у 2019 році і аж до моменту її смерті у 2021 році за адресою: [ADDRESS] . Вказали, що позивач проживав зі своєю матір`ю однією сім`єю, вони вели спільне господарство та спільний побут. Після смерті останньої, [PERSON] продовжує проживати у вказаній квартирі. Мотиви прийняття рішення судом За загальним правилом кожна особа має право на захист свого цивільного права лише в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з приписами ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). Частиною 1 ст. 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до положень ст.ст. 1216 - 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ч.1,2 ст.1220 ЦК України Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Відповідно до ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу\~право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 3\~ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~ст. 1270 ЦК України\~він не заявив про відмову від неї. Як вбачається зі змісту позовної заяви, встановлення вказаного юридичного факту позивачу необхідне саме для реалізації свого права на спадкування як спадкоємця, оскільки нотаріус відмовив у вчиненні нотаріальної дії. Згідно з п.3.22 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за №296/5, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання, доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем. Отже, у випадку, якщо спадкоємець фактично постійно проживав із спадкодавцем на момент відкриття спадщини, проте у його паспорті відсутня відмітка про реєстрацію місця проживання разом із спадкодавцем, а також відсутні докази, визначені п. 3.22 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, спадкоємець має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Статтею 29 ЦК України передбачено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати декілька місць проживання. Статтею 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» визначено поняття постійного місця проживання та тимчасового місця проживання: місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини; місце перебування - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік. Таким чином, місце постійного проживання може відрізнятися від реєстрації місця проживання особи. Постановою Верховного Суду від 10 січня 2019 року у справі №484/747/17 зроблено правовий висновок, що згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» відсутність реєстрації місця проживання не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом. Касаційний цивільний суд погодився з позицією щодо встановлення факту постійного проживання позивача разом із спадкодавцем по день смерті останнього, що підтверджує наявність у позивача можливостей для вирішення його спадкових прав. Крім того, суд враховує, що за положеннями статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Судом встановлено, що позивач [PERSON] на даний час не зареєстрований за жодною адресою, жодного житла у власності не має. При цьому, належними та допустимими доказами підтверджується факт його постійного проживання за адресою: [ADDRESS] , разом із матір`ю [PERSON] на час відкриття спадщини. Таким чином, оцінюючи у сукупності здобуті в судовому засіданні докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та підлягають задоволенню.

Outcome: approved