Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-13 00:00:00

Представник позивачки - адвокат Ємець А.Ю., який діє на підставі Ордеру на надання правничої (правової) допомоги від 03.05.2024 серії АР №1172526, Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №001361 від 31.07.2017, звернувся з вказаним позовом до суду, в якому просить визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , зареєстрований Запорізькою будівельною товарною біржею 29.01.1999 за №1069, укладений між відповідачками та позивачкою. В обґрунтування позову зазначив, що 29 січня 1999 року між продавцями [PERSON] та [PERSON] (відповідачі по справі) та покупцем [PERSON] (позивач по справі) було укладено договір купівлі-продажу квартири за адресою: [ADDRESS] , номер: № 1069, видавник: Запорізька будівельна товарна біржа. Договір був зареєстрований Орендним підприємством «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації», про що було видане реєстраційне посвідчення № 36539 від 01 лютого 1999 р. та записаний до реєстрової книги № 240. Також право власності позивача зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується витягом, індексний номер витягу 347320094 від 20 вересня 2023, витяг сформовано Центром надання адміністративних послуг м. Запоріжжя, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 919270023101. В Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань міститься запис про юридичну особу, яка зареєструвала договір купівлі-продажу квартири - Запорізька будівельна товарна біржа Місцезнаходження біржі згідно реєстру - [ADDRESS] . За даними реєстру не перебуває в процесі припинення. Адвокат позивача направляв адвокатський запит за місцезнаходженням цієї товарної біржі, однак конверт повернувся з позначкою «за закінченням терміну зберігання». Згідно відповіді Державного архіву Запорізької області документи від Запорізької Будівельної Товарної Біржі на зберігання не передавались. Позивач звернулась до нотаріуса з питанням укладення договору про відчуження вищевказаної квартири. Однак нотаріус відмовила у зв`язку з тим, що згідно п. 1.1 Глави 2 Порядку вчинення нотаріальних дій, правочини щодо відчуження та застави майна, право власності на яке підлягає реєстрації, посвідчуються за умови подання документів, що посвідчують право власності (довірчої власності) на майно, що відчужується або заставляється. А п. 1.2. Порядку встановлений перелік документів, якими підтверджується право власності на житловий будинок, квартиру, дачу, садовий будинок, гараж, інші будівлі і споруди, земельну ділянку, що відчужуються, може бути підтверджено, зокрема, договором купівлі-продажу, зареєстрованим на біржі, укладеним відповідно до вимог законодавства. Як вказав нотаріус, Договір купівлі-продажу був укладений в 1999 році, тож оцінці правомірності набуття згідно матеріального права підлягає законодавство, яке врегульовувало правовідносини на цей час, зокрема піддягає застосуванню Цивільний кодекс УРСР в редакції 27.12.1996 року, а також Закон України «Про товарні біржі» № 1957-ХІІ в редакції 16.02.1993 року. Згідно тексту наданого договору купівлі-продажу його сторони були прийняті в члени товарної біржі. Але, згідно договору, продавець [PERSON] була неповнолітньою особою і від її імені підписалася [PERSON] (вказівка на родинні відносини відсутня в договорі). По-перше, в договорі відсутня дата народження [PERSON] , тому неможливо встановити, чи була вона неповнолітньою чи малолітньою особою, але в будь-якому випадку не могла бути прийнята в члени товарної біржі, тому що не набула повної дієздатності. По-друге, якщо [PERSON] була неповнолітньою особою, то мала сама договір з дозволу батьків. Правочини від імені неповнолітніх, а також від імені осіб цивільна дієздатність яких обмежена, можуть бути посвідчені лише за умови, якщо вони вчинені за згодою батьків ( усиновлювачів) або піклувальника та з дозволу органу опіки та піклування. Справжність підпису (ів) батьків (усиновлювачів) або піклувальників на заяві про їх згоду на посвідчення правочинів від імені неповнолітніх, а також від імені осіб, цивільна дієздатність яких обмежена, повинна бути засвідчена нотаріально. Посилаючись на ст.ст.321, 392, 1296-1297 ЦК України, ст.ст.47, 227 ЦК України (в ред. 1963 р.), ЗУ «Про товарні біржі» позивачка просить визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомості за адресою: [ADDRESS] зареєстрований ЗАПОРІЗЬКОЮ БУДІВЕЛЬНОЮ ТОВАРНОЮ БІРЖЕЮ 29.01.1999 року за № 1069 укладений між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Ухвалою від 22.07.2024 відкрито провадження у справі і призначено справу за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує, просить задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Позивачка в судове засідання не з`явилась. Подала клопотання про розгляд справи без її участі, на задоволенні позову наполягає та не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідачі, згідно ст.128 ЦПК України, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились. Причини неявки суду не повідомили. Заяви про розгляд справи без їх участі та заперечення не надали. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Враховуючи те, що відповідачі були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, не з`явилися в судове засідання без повідомлення причин, відзив не подали, а позивачка не заперечує проти заочного вирішення справи, відповідно до та частини першої статті 280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Оскільки всі учасники справи не з`явились у судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що передбачено частиною другою статті 247 ЦПК України. Дослідивши позовну заяву, письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. З наявних в матеріалах справи письмових доказів судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу нерухомості від 1069 від 29.01.1999 року між продавцями [PERSON] та [PERSON] (відповідачі по справі) та покупцем [PERSON] (позивач по справі) було укладено договір купівлі-продажу квартири за адресою: [ADDRESS] . номер: № 1069, видавник: Запорізька будівельна товарна біржа. (а.с.11-12) Позивачка [PERSON] 11.02.2016 року уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про одруження. (а.с.9) Згідно Акту про проживання громадянина від 15.05.2024, позивачка разом з сином [PERSON] , мешкає з 1998 року за адресою: [ADDRESS] . (а.с.10) Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на квартиру [ADDRESS] накладено арешт постановою Комунарського відділу державної виконавчої служби м.Запоріжжя від 24.11.2003 за №АА 418109. Особа, майно/права якої обтяжуються - [PERSON] (а.с.21-22) Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно квартира [ADDRESS] на праві власності належить позивачці [PERSON] (а.с.23) Згідно відповіді Державного архіву Запорізької області від 26.01.2024 №05-07/137-169 документи від Запорізької Будівельної Товарної Біржі на зберігання не передавались. (а.с.20) 12.01.2024 року приватним нотаріусом запорізького міського нотаріального округу Чепковою О.В. постановою було відмовлено [PERSON] , який діє від імені позивачки [PERSON] , у посвідченні договору відчуження нерухомого майна, а саме квартири [ADDRESS] (а.с.17-18) Вирішуючи спір, суд виходив з наступного. За змістом ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Відповідно до п. 4 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України 2003 року, що набрав чинності 01 січня 2004 року, цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Відповідно до ст. 49 Закону України «Про власність», чинного на час виникнення спірних правовідносин, володіння майном вважається правомірним, якщо інше не буде встановлене судом. За змістом ст. ст.128,153 ЦК УРСР, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Договір вважається укладеним, коли між сторонами в повній у належних випадках формі досягнуто згоду по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорі даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї зі сторін повинно буди досягнуто згоди. Відповідно до ст. 224 ЦК УРСР за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Так, право укладати договори купівлі-продажу і реєструвати їх на товарній біржі передбачено ст. 15 ЗУ «Про товарну біржу» №1956-ХІІ від 10 грудня 1991 року, згідно з ч. 2 якої угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Положеннями ст. 47 ЦК УРСР (в ред. 1963 року) передбачено, що нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими ч. 2 ст. 48 цього Кодексу. Відповідно з п. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому випадку нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Вказаний договір купівлі-продажу від 29.01.1999 за №1069 був зареєстрований у ОП «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації», а позивачка [PERSON] значиться власником квартири [ADDRESS] на підставі вказаного договору, що підтверджується копією технічного паспорта, складеного ОП «ЗМБТІ» інвентарний номер 36577 (а.с.13-16). По справі вбачається, що сторони договору купівлі-продажу дійсно досягли згоди щодо усіх умов цього договору, що підтверджується підписами сторін, усі зобов`язання за договором були виконані сторонами договору у повному обсязі, договір був зареєстрований на підставі ст. 128, 153 ЦК УРСР та ст. 49 Закону України «Про власність», який діяв на час укладення даного правочину, а тому суд вважає, що сторони домовилися про усі істотні умови договору купівлі-продажу об`єкту нерухомості, виконання договору відбулося.. Аналізуючи викладене, суд вважає за можливе визнати договір купівлі-продажу нерухомості за адресою: [ADDRESS] , зареєстрований ЗАПОРІЗЬКОЮ БУДІВЕЛЬНОЮ ТОВАРНОЮ БІРЖЕЮ 29.01.1999 року за № 1069 укладений між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] .

Outcome: approved