Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-13 00:00:00

В січні 2024 року позивач засобами поштового зв`язку звернувся до суду з позовом до [PERSON] в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості за Договором позики № 5306093 в розмірі 25 470,00 грн, з яких: 9000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 16 470,00 грн. сума заборгованості за відсотками. Позов обґрунтовано тим, що 12.03.2023 між ТОВ «Маніфою» та [PERSON] було укладено договір позики № 5306093. 13.07.2023 між ТОВ «Маніфою» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 13-07/2023, відповідно до умов якого ТОВ «Маніфа» відступило ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги до боржників, зокрема до відповідача, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло права такої вимоги. Всупереч умов кредитного договору, відповідач не виконав свої зобов`язання по поверненню кредитних коштів та сплаті відсотків. Таким чином, у [PERSON] виникла заборгованість перед ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за договором позики № 5306093 від 12.03.2023 в розмірі розмірі 25 470,00 грн, з яких: 9000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 16 470,00 грн. сума заборгованості за відсотками. У зв`язку з викладеним звертається до суду. В судове засідання учасники справи не з`явились, Представник позивача в позові просить розглядати справу без його учасі, не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 12.03.2023 між ТОВ «Манфою» та відповідачем [PERSON] укладено договір позики № 5306093, відповідно до якого відповідач отримав у позику кошти в розмірі 9 000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, строком на 65 днів, кінцева дата повернення позики 16.05.2023. Зі змісту договору встановлено, що сторони погодили наступну фіксовану процентну ставку за користування позикою: акційна - 0,01000 % від суми позики за кожен день користування позикою; базова процентна ставка: 2.20000% на день, основна процента ставка фіксована - 3,00000 % на день - застосовується протягом усього строку позики, окрім першого розрахункового періоду (пункти 2.3.3, 2.4.1, 2.4.2., 2.4.3 договору). Договір позики № 5306093, від 12.03.2023 було підписано відповідачем шляхом накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором. 13.07.2023 між ТОВ «Маніфою» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 13-07/2023, відповідно до якого кредитор (ТОВ «Маніфою») передав у повному обсязі, а новий кредитор (ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів») прийняв у повному обсязі право грошової вимоги, що належить кредитору до боржників, перелік яких міститься у реєстрі боржників, в тому числі і до [PERSON] за договором позики № 5306093 від 12.03.2023. Згідно витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № 13/07/23 від 13.07.2023 та розрахунку заборгованості по договору позики № 5306093 від 12.03.2023 [PERSON] має заборгованість в розмірі 25 470,00 грн, з яких: 9000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 16 470,00 грн. сума заборгованості за відсотками. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Пунктом 5 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно ч. 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» (далі Закону) накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Відповідно до ст. 6 та ч. 4, 6 ст. 11 Закону, пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно ч. 8 ст. 11 Закону у разі, якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Статтею 12 цього Закону передбачено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 1049 ЦК України зазначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст.1052 ЦК України у разі невиконання позичальником обов`язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов`язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 Цивільного Кодексу, якщо інше не встановлено договором. Судом встановлено, що відповідач порушила умови кредитного договору, внаслідок чого позивач не може повернути кредитні кошти, які були видані останній у тимчасове користування зі сплатою процентів за користування даними коштами. Судом також встановлено, що до теперішнього часу заборгованість за кредитом відповідачем не погашена, жодних доказів зворотного останньою суду не надано. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та підтвердженими матеріалами справи, визнані відповідачем, тому підлягають задоволенню, а заборгованість у сумі 25 470,00 грн, з яких: 9000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 16 470,00 грн. сума заборгованості за відсотками, підлягає стягненню. На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved