Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-24 00:00:00

Представник АТ «Райффайзен Банк» звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 014/0307/74/83663 від 19 лютого 2007 року в сумі 5028,12 доларів США, яка складається з: - 4689,45 доларів США заборгованості за кредитом; - 338,67 доларів США заборгованості за відсотками, а також просить стягнути судовий збір у розмірі 2758 грн. 07 коп. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. 19 лютого 2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є позивач, та [PERSON] укладено кредитний договір № 014/0307/74/83663, за яким кредитор надав позичальнику кредит у розмірі 8000 доларів США до 19 лютого 2027 року під фіксовану процентну ставку 13,25 % річних, а позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначені договором. Банк свої зобов`язання виконав щодо видачі кредиту, натомість за відповідачем утворилась заборгованість станом на 01 серпня 2023 року в сумі 5028,12 доларів США, яка складається з: 4689,45 доларів США заборгованості за кредитом; 338,67 доларів США заборгованості за відсотками. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 лютого 2024 року справу прийнято до провадження судді Аркатової К.В. та постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, просив справу розглядати без його участі, в разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечував проти винесення заочного рішення. Належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи відповідач, згідно вимог ч. 8\~ст. 128 ЦПК України, у судове засідання не з`явилася, в порушення ч. 3\~ст.\~131\~ЦПК України про причини неявки суд не повідомила, відзив на позовну заяву не подала, у зв`язку з чим проведено заочний розгляд даної справи згідно з вимогами ст.ст.280-282 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Питання про заочний розгляд справи вирішено окремою ухвалою суду. Фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється на підставі положень статті 247 ЦПК України. Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, дійшов наступних висновків. Згідно до\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Відповідно до ч 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.» Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.» Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З наданих доказів суд вбачає, що 19 лютого 2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є позивач, та [PERSON] укладено кредитний договір № 014/0307/74/83663, за яким кредитор надав позичальнику кредит у розмірі 8000 доларів США до 19 лютого 2027 року під фіксовану процентну ставку 13,25 % річних, а позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначені договором. Відповідно до п. 1.3 кредитного договору повернення кредиту та сплата процентів відбувається шляхом сплати позичальником платежів, що зменшуються згідно з графіком повернення кредиту (додаток № 2) ануїтетними платежами. Перед укладенням та підписанням кредитного договору, позичальник звернувся до банку із заявою-анкетою на отримання кредиту, де в графі 1: «Відомості про кредит» власноручно зазначила, що має намір отримати споживчий кредит та обрав валюту - долари США, суму, бажаний строк кредитування та зазначив мету, тобто цільове використання кредиту. Своїм підписом під відповідним документом позичальник засвідчила, що «ознайомлена у письмовій формі з кредитними умовами, зокрема: мета для якої кредит буде витрачений, наявні форми кредитування та відмінності між ними, переваги та недоліки пропонованих схем кредитування, форми забезпечення, строк та відсоткова ставка за кредитом, орієнтовну сукупну вартість кредиту, з валютними ризиками, при отриманні кредиту в іноземній валюті тощо. З умовами надання та повернення кредиту, а також з діючим законодавством України, що регламентує відношення банку та клієнта ознайомлена. Відповідно до умов п. 3.1 кредитного договору, кредитор надав позичальнику кредит на умовах його забезпечення, строковості, повернення та сплати за користування. Надання кредитних коштів проводилося, згідно вимог п. 3.2 кредитного договору, шляхом безготівкового перерахування\~\~кредитних коштів з позичкового рахунку на поточний рахунок позичальника, з можливою видачею готівки позичальника через касу кредитора. Таким чином, суд констатує виконання банком свого зобов`язання шляхом надання відповідачу кредитних коштів в сумі, строки та на умовах, передбачених умовами кредитного договору. Відповідно до умов п. 5.1 кредитного договору, позичальник зобов`язався здійснювати безготівковим платежем або готівкою в касу кредитора - щомісячно до 15 числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, часткове погашення кредиту згідно п. 1.3. цього Договору та остаточне погашення отриманого кредиту до 19 лютого 2027 на рахунок, зазначений в п. 4.1. цього Договору. Щомісячно до 15 числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту та при остаточному погашенні кредиту сплату\~\~відсотків за фактичне використання кредитних коштів\~\~на рахунок позивача №\~ [NUMBER] .\~\~ Отже, з укладенням кредитного договору у позичальника виник обов`язок повернути банку кредит та відсотки за кредитним договором у строки та в розмірах чітко встановлених графіком погашення кредитної заборгованості. Разом з тим, всупереч вимогам розділу 5 кредитного договору позичальник не виконала взяті на себе договірні зобов`язання, а саме: не здійснювала щомісячно погашення кредитної заборгованості згідно з графіком погашення кредиту та відсотків за кредитом, у зв`язку з чим, як вбачається з розрахунку станом на 01 серпня 2023 року заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором становить 5028,12 доларів США, яка складається з: - 4689,45 доларів США заборгованості за кредитом; - 338,67 доларів США заборгованості за відсотками. Позивач звертався до відповідача з вимогою № 114/5-272674 від 03 серпня 2023 року про дострокове виконання боргових зобов`язань за кредитним договором, надавши можливість відповідачу добровільно врегулювати заборгованість протягом 30 днів, однак, у визначені кредитором строки вимога не виконана, заборгованість за кредитним договором позивачу не повернуто. У частинах першій, другій\~статті 207 ЦК України\~визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626,\~628,\~629 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. В силу частини першої статті 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Статтею 509 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1049 ЦК України\~передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику в строк, що встановлені договором. Крім того, відповідно до ч.1\~ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч. 2 ст.\~1050\~ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно дост.1048 цього Кодексу. Суд зазначає, що банком виконані взяті на себе зобов`язання за кредитним договором № 014/0307/74/83663 від 19 лютого 2007 року щодо видачі кредиту. Внаслідок невиконання [PERSON] своїх зобов`язань за кредитним договором станом на 01 серпня 2023 року утворилась заборгованість у розмірі 5028,12 доларів США, яка складається з: - 4689,45 доларів США заборгованості за кредитом; - 338,67 доларів США заборгованості за відсотками, що підтверджується наданим позивачем розрахунком. Відповідно до положень\~ст. 599 ЦК України\~зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Приписами цивільного законодавства передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1\~ст. 626 ЦК України). Відповідно до положень ст.ст. 525,\~526 Цивільного кодексу України\~одностороння відмова від зобов`язання не допускається, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення\~невиконання зобов`язання в обумовлений строк. За таких обставин суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги АТ «Райффайзен Банк» обґрунтовані та підлягають задоволенню з урахуванням досліджених у судовому засіданні доказів. Відповідно до\~ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved