Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-17 00:00:00

До Зміївського районного суду Харківської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , за участю третьої особи: Виконавчого комітету Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області, як органу опіки та піклування, за яким вона просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] , посилаючись на таке. З відповідачем по справі [PERSON] позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з 15 липня 2022 року по 28 лютого 2024 року. Від цього шлюбу у сторін народились три доньки: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . З моменту народження дітей, а саме з [INFO] , відповідач нехтує своїми батьківськими обов`язками. Відповідач, покладених законом на батьків обов`язків не виконує, не бере виховної, матеріальної або будь-якої іншої участі у вихованні дітей. Всі питання щодо виховання вирішуються позивачем самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Вказані факти стали підставою подачі вказаної позовної заяви. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 11 квітня 2024 року цивільну справу за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , третя особа Виконавчий комітет Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області, як орган опіки та піклування про позбавлення батьківських прав, передано на розгляд за підсудністю до Малиновського районного суду м. Одеси. Як вбачається з відповіді ГУ ДМС в Одеській області, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . За результатами автоматичного розподілу від 06 травня 2024 року справа передана на розгляд судді Малиновського районного суду міста Одеси Гуревському В.К. 10 жовтня 2024 року позивач [PERSON] подала до суду висновок органу опіки та піклування Зміївської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] . Позивач [PERSON] просила справу розглянути за її відсутності, наполягала на задоволенні позову, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, про дату, час і місце судового засідання повідомлений у встановленому законом порядку, поважних причин неявки в судове засідання суду не представив, відзиву на позов не подавав. Суд у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 280 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача та представника позивача, ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, що не з`явився, у порядку заочного розгляду справи. Третя особа Виконавчий комітет Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області, як орган опіки та піклування надала висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача відносно дітей. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених сторонами письмових доказів. З відповідачем по справі [PERSON] позивач перебувала в зареєстрованому шлюбі з 15 липня 2022 року по 28 лютого 2024 року, шлюб було розірвано рішенням Зміївського районного суду Харківської області. Під час цього шлюбу у сторін народились три доньки: [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серія [NUMBER] , видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 01 листопада 2022 року; [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серія [NUMBER] , видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 1 листопада 2022 року; [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серія [NUMBER] , видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті і лесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 01 листопада 2022 року. З моменту народження дітей, а саме з 14 жовтня 2022 року, відповідач нехтує своїми батьківськими обов`язками по відношенню до дітей та до позивача, як їхньої матері, діти повністю перебувають на її повному утриманні і забезпеченні та мешкають разом з нею. Згідно Акту обстеження матеріально побутових умов, складеного депутатом Зміївської міської ради в присутності свідків, відповідач з позивачем та доньками не мешкає. Відповідач, покладених законом на батьків обов`язків, не виконує, не бере виховної, матеріальної або будь-якої іншої участі у вихованні дітей. Всі питання щодо виховання вирішуються позивачем самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Діти перебувають на повному утриманні позивача. Зазначений факт також підтверджується заборгованістю по сплаті аліментів, актом депутата Зміївської міської ради, актом обстеженням умов проживання, складеного службою у справах дітей Зміївської міської ради, довідкою КНП «Зміївський центр первинної медико-санітарної допомоги». Вказане свідчить про відсутність з боку батька турботи про виховання дітей, піклування про фізичний, духовний та моральний стан, що порушує права дітей. Згідно із положенням ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ст. ст. 150, 157 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той із батьків, хто проживає окремо від дитини зобов`язаний брати участь у її вихованні та утриманні. Відповідно до ст. 164 СК України у випадку ухилення батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини вони можуть бути позбавленні батьківських прав. Відповідно до вимог ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. З огляду на обставини справи, суд вважає, що позов про позбавлення батьківських прав відповідача правомірний, обґрунтований, відповідає нормам ст. 164, 165 Сімейного кодексу України, заявлений в інтересах дітей і має бути задоволений. Відповідно до п. 2 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Такими обов`язками є відповідно до статті 150 Сімейного кодексу України зобов`язання піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов`язання забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Дії відповідача щодо оцінки його фактичного усунення від виховання дитини є неправозгідними відповідно до частини 3 статті 155 Сімейного кодексу України. У відповідності з ч. 4. 5 ст. 19 Сімейного кодексу України при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування, який подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Зміївської міської ради, який керувався статтею 164 Сімейного кодексу України, постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року № 866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної з захистом прав дитини» (зі змінами), відповідно до протоколу комісії з питань захисту прав дитини від 18 червня 2024 року №10, орган опіки та піклування Зміївської міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Відповідно до ст. 6 Декларації прав дитини, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Судом роз`яснюється, що відповідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України позбавлення батьківських прав не звільняє від обов`язку щодо утримання дитини. За ч. 1 ст. 169 Сімейного кодексу України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволені, суд вважає за необхідне стягнути судовий збір з відповідача на користь позивача в розмірі 1211,20 грн. Згідно зі ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. В разі оголошення лише вступної та резолютивної частини рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved