Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-21 00:00:00

У вересні 2024 року до Арбузинського районного суду Миколаївської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на її користь як на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач [PERSON] є її батьком. 03 липня 2023 року рішенням Арбузинського районного суду Миколаївської області шлюб між її батьками було розірвано. Після розірвання шлюбу вона постійно проживаю з матір`ю та перебуває на її повному утриманні. З 01 вересня 2024 року вона є студентом Миколаївського національного аграрного університету та навчаюся на першому курсі заочної форми здобуття освіти, термін навчання до 30 червня 2028 року, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. Посилаючись на те, що відповідач зобов`язаний надавати матеріальну допомогу на утримання її як повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, позивач прохав стягнути з відповідача на її користь аліменти на своє утримання у розмірі 1/4 частини з всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09 вересня 2024 року і до закінчення навчання, але не більш, ніж до досягнення нею 23 років. Ухвалою суду від 10 вересня 2024 року провадження по справі відкрито. Позивач в судове засідання не з`явилась, подала заяву, в якій прохала розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання двічі не з`явився, незважаючи на те, що про час і місце слухання справи був повідомлений за місцем реєстрації. Відзив на позовну заяву не подав. Суд не бере до уваги заяву від імені відповідача про визнання позовних вимог, оскільки дана заява надійшла на електронну адресу суду з електронної адреси позивача « [PERSON] [INFO] . Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Відповідач [PERSON] є батьком[PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим виконкомом Воєводської сільської ради Арбузинського району 28 серпня 2006 року. Згідно з довідкою Миколаївського національного аграрного університету від 2 вересня 2024 року за № 5, [PERSON] дійсно є здобувачем вищої освіти спеціальності «Готельно-ресторанна справа» освітнього ступеню «Бакалавр» заочної форми здобуття освіти факультету менеджмент Миколаївського національного аграрного університету (IV рівень акредитації). Навчання за освітнім ступенем «Бакалавр» закінчується у червні 2028 року. Відповідно до копії договору про надання платної освітньої послуги №293 від 12 серпня 2024 року [PERSON] дійсно є здобувачем вищої освіти спеціальності «Готельно-ресторанна справа» освітнього ступеню «Бакалавр» заочної форми платної форми навчання. З довідки № 156 від 23 березня 2023 року, виданої Воєводським старостинським округом Благодатненської сільської ради Первомайського району Миколаївської області вбачається, що позивач зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , та до складу її сім`ї входить брат - [PERSON] , [INFO] . Згідно заочного рішення Арбузинського районного суду Миколаївської області від 03 липня 2023 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення найстаршою дитиною - донькою [PERSON] , [INFO] повноліття, починаючи з 20 квітня 2023 року. Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що [PERSON] є повнолітньою, навчається на заочній/дистанційній формі навчання, а відтак факт потреби останньої у матеріальній допомозі є безумовним. Необхідність отримання належної освіти позбавляє її можливості працевлаштуватися та заробляти кошти на власне утримання. Саме по собі перебування на заочній/дистанційній формі навчання свідчить про неможливість її працевлаштування впродовж часу навчання. Навчання в учбовому закладі потребує витрат на оплату освітніх послуг, проїзд до місця навчання, на проживання, одяг, харчування та придбання канцелярських предметів. Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Також при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Таким чином, суд приходить до переконання, що оскільки відповідач є працездатним, платоспроможним і може та повинен надавати матеріальну допомогу на утримання свого повнолітньої дитини, яка продовжує на теперішній час навчання, і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги. Визначаючи розмір суми, яка підлягає щомісячному стягненню, зважаючи на батьківський обов`язок відповідача по утриманню дитини, яка продовжує навчання та її потребу в отриманні матеріальної допомоги, враховуючи інтереси останньої, можливість відповідача надавати таку допомогу, відсутність доказів у справі про незадовільний стан здоров`я дитини та відповідача, матеріальне становище відповідача, суд дійшов до висновку, що для задоволення позовних вимог наявні правові підстави, передбачені законом, а тому позовна заява підлягає задоволенню. В зв`язку з цим суд вважає можливим призначити аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду та до закінчення позивачем навчання чи до досягнення нею 23 років в залежності від того яка подія настане раніше, оскільки відповідач продовжує сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу). Досліджені судом докази свідчать про те, що відсутні категоричні підстави щодо неможливості надання відповідачем утримання доньки у визначеному судом розмірі. Позивач звернулася до суду з даною позовною заявою 9 вересня 2024 року. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільняються від судового збору позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки, позивачі у справах про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає сплата судового збору у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1211 грн. 20 к.

Outcome: approved