Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив розірвати шлюб між ним та відповідачкою, зареєстрований 14.05.1999 у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Козятинського міськрайонного управління юстиції у Вінницькій області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий запис за № 49. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 14.05.1999 він зареєстрував шлюб з відповідачкою. Після реєстрації шлюбу відповідачка прийняла прізвище [PERSON] . Від спільного шлюбу з відповідачкою неповнолітніх дітей не мають. Через різні погляди на сімейне життя, та вже тривалий час відсутності спільного проживання, їхні шлюбні відносини припинили своє існування. Вважає, що зберегти сім`ю неможливо, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, а тому просить розірвати даний шлюб. Ухвалою суду від 13.08.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Позивачу, на його адресу, була направлена судова кореспонденція: ухвала про відкриття провадження у справі, яка повернулась на адресу суду 05.09.2024 з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою". Завчасно ним подано заяву про розгляд справи у його відсутність. 25.06.2024 надійшла заява від відповідача, в якій вона просила розглянути справу без її участі, а також повністю визнала позовні вимоги і не заперечує щодо задоволення позову. Відповідачу, на її адресу, була направлена судова кореспонденція: позовна заява та ухвала про відкриття провадження у справі, яка повернулась на адресу суду 26.09.2024 з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою". Згідно зі ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи та на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований в органі державної реєстрації актів цивільного стану. У ч. 1 ст. 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 104, ч. 3 ст. 105, ст. 110 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, або дитини, що має істотне значення. Судом встановлено,\~що між\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~та [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~зареєстровано шлюб\~14.05.1999\~у Відділі\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану реєстраційної\~служби Козятинського\~міськрайонного управління\~юстиції у\~Вінницькій області про одруження зроблено відповідний актовий запис за № 49, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 23.11.2023. Після реєстрації шлюбу відповідач змінила дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». Оцінивши надані суду докази, виходячи з вищевикладених вимог чинного законодавства, з урахуванням зазначених у позові обставин, беручи до уваги принцип добровільності шлюбу, наполягання позивача розірвати шлюб, мотивів та причин подання позову, відсутність зацікавленості з боку відповідача щодо збереження шлюбу та відсутність з її боку будь-яких пояснень, суд вважає за можливе позов задовольнити. Суд вважає, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, у зв`язку з чим шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. За змістом ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи вищевикладені вимоги чинного законодавства України та ту обставину, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову у розмірі 605,60 грн. В порядку\~ст.\~141\~ЦПК\~України,\~з\~відповідача\~на користь\~позивача\~підлягає\~стягненню судовий\~збір\~у\~розмірі 605,60 грн, який був сплачений позивачем при зверненні до суду з даним позовом.

Outcome: approved