Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу. В обґрунтування вказав, що між ПрАТ «СК «ВУСО» та [PERSON] було укладено електронний договір добровільного страхування № 202663690 від 15.03.2023, за яким страховик зобов`язується відшкодувати шкоду заподіяну транспортним засобом Skoda Octavia А7, д.н.з. [NUMBER] . Відповідно до постанови Печерського районного суду м.Києва у справі №757/21046/23-п від 12.07.2023, [PERSON] 07.05.2023 об 11 годині 30 хвилини у м. Києві на бул. М.Міхновського (світлоопора № 198), керуючи автомобілем марки «Хонда», державний реєстраційний номерний знак [NUMBER] , порушив вимоги п. 13.1 Правил дорожнього руху України, а саме: не дотримався безпечної дистанції, у результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Шкода», державний реєстраційний номерний знак [NUMBER] (водій [PERSON] ). Вказано постановою відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Згідно розрахунку фактури вартість відновлювального ремонту автомобіля Skoda Octavia А7, д.н.з. [NUMBER] , - 15135,35 грн. За заявою потерпілої особи та виконуючи взяті на себе зобов`язання за договором добровільного страхування, ПрАТ «СК «ВУСО» виплатило суму страхового відшкодування витрат на автомобіль в розмірі 12284,94 грн, шляхом перерахування коштів на ТОВ «ПРАГА АВТО НА КІЛЬЦЕВІЙ». Вважає, що відшкодувавши матеріальну шкоду в сумі 12284,94 грн., заподіяну відповідачем внаслідок ДТП 07.05.2023, ПрАТ «СК «ВУСО» отримало право регресної вимоги до відповідача щодо стягнення вказаної суми. 15.04.2024 між ПрАТ «СК «ВУСО» та ФОП [PERSON] укладено договір № 15/04/2024 про відступлення права вимоги, відповідно до якого останній отримав право вимоги відшкодування в порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за договором № 20263690 від 15.03.2023. Оскільки до позивача перейшло право вимоги до відповідача щодо відшкодування шкоди в порядку регресу, вважає за необхідне стягнути з останнього на свою користь 12284,94 грн. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 26.08.2024 матеріали позовної заяви передано на розгляд до Черкаського районного суду Черкаської області за територіальною підсудністю. Відповідно до ухвали суду від 18.09.2024 про відкриття провадження, розгляд справи проводиться за правилами спрощеного провадження без виклику сторін. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав, а тому суд, у відповідності до ч.5 ст.279 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відповідно до ч.2 ст.247ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідні їм правовідносини. 15.03.2023 між ПАТ «Страхова компанія «ВУСО» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №20263690, предметом якого є майнові інтереси страхувальника пов`язані з володінням і розпорядженням транспортним засобом Skoda Octavia А7, д.н.з. [NUMBER] . Згідно довідки №3023136377139372 про дорожньо-транспортну пригоду, 07.05.2023 в м.Київ, бул.Дружби Народів, відбулося ДТП за участі транспортних засобів HONDA, д.н.з. [NUMBER] , (водій [PERSON] ) та Skoda Octavia А7, д.н.з. [NUMBER] (водій [PERSON] ). Згідно постанови Печерського районного суду м.Києва від 12.07.2023, [PERSON] 07.05.2023 об 11 годині 30 хвилини у м. Києві на бул. М.Міхновського (світлоопора № 198), керуючи автомобілем марки «Хонда», порушив вимоги п. 13.1 Правил дорожнього руху України, а саме: не дотримався безпечної дистанції, у результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Шкода» (водій [PERSON] ). Вказаною постановою [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП. Відповідно до акту огляду ТЗ заяви на виплату від 08.05.2023, при огляді Skoda Octavia А7, д.н.з. [NUMBER] , було виявлено пошкодження бамперу, заднього лівого катафоту. Згідно рахунку №АЦ-САСТ-2308073 від 08.05.2023, загальна вартість ремонту ТЗ Skoda Octavia А7, д.н.з. [NUMBER] , складає 15135,35 грн. Відповідно до страхового акту №2294079-1 від 17.05.2023 за договором страхування наземного транспорту №20263690 від 15.03.2023, загальна сума страхового відшкодування 12284,94 грн. Згідно витягу з Централізованої бази даних МТСБУ, поліс на транспортний засіб HONDA, д.н.з. [NUMBER] , станом на 07.05.2023 не знайдено. Відповідно до договору про відступлення права вимоги №15/04/2024 від 15.04.2024, ФОП [PERSON] набув право вимоги від ПАТ «Страхова компанія «ВУСО» за договором страхування №20263690 в загальній сумі 12284,94 грн. Згідно Акту (вимоги) №2005746 про відшкодування збитків в порядку регресу та повідомлення про відступлення права вимоги від 25.04.2024, [PERSON] повідомлено про перехід права вимоги за договором добровільного страхування №20263690 від 15.03.2023 до ФОП « [PERSON] » в загальному розмірі 12284,94 грн. та запропоновано сплатити вказану суму. Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 999 ЦК України, законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується у повному обсязі на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п. 1 ч. 1ст. 1188 ЦК України). Згідно ст. 1 Закону України «Про страхування», страхування це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Відповідно до п. 3 ч. 1ст. 20 Закону України «Про страхування», страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про страхування», страхова виплата грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Страхове відшкодування страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика називається суброгацією. При суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає, а відбувається заміна кредитора: потерпілий (а ним є страхувальник або вигодонабувач) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Внаслідок цього страховик виступає замість потерпілого, а тому в порядку суброгації страховик може стягнути із заподіювача шкоди лише ту суму, яку він сам виплатить страхувальнику. За загальним правилом, майнова шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка, на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч. 2 ст. 1187 ЦК України). Тобто, відповідальність за шкоду несе безпосередньо боржникособа, яка завдала шкоди. Згідно ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, договори та інші правочини. Згідно ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1, 5, 6ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. За таких обставин, враховуючи, що відповідач, не маючи полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, своїми протиправними діями спричинив ДТП, внаслідок якого потерплій було виплачено страхове відшкодування в сумі 12284,94 грн. у зв`язку з чим ПрАТ «СК «ВУСО» отримало право зворотної вимоги (регресу) до відповідача, а в спірних правовідносинах відбулася передача права вимоги від первісного кредитора до позивача, а відповідачем не спростовано суму збитків заявлену позивачем, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача збитків. В позовній заяв позивач просить стягнути з відповідача на його користь витрати на правову допомогу у розмірі 16352 грн. Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 по справі №755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) вказано, що при визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Враховуючи принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності таких витрат, порядок розгляду справи, суд прийшов до висновку, що судові витрати на правову допомогу у розмірі 16352 грн є завищеними, та вважає достатнім і співмірним стягнути з відповідача на користь позивача 5000 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача також підлягає судовий збір в розмірі 1211,20 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved