Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-10 00:00:00

Позивач [PERSON] 13.06.2024 звернулась до суду з позовом до Сектору культури, молоді та спорту Драбівської селищної ради, про визнання права власності за набувальною давністю. Процесуальні дії по справі: Ухвалою судді від 17.06.2024 позов залишено без руху у зв`язку з недоліками. 25.06.2024 від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви. Ухвалою судді від 26.06.2024 відкрито провадження по справ у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 17.07.2024 підготовче провадження закрито, справа призначена до судового розгляду. Ухвалою суду від 06.08.2024 до участі у справі залучено у якості третьої особи: Драбівську селищну раду Золотоніського району Черкаської області та витребувано інформацію. Зміст позовних вимог та позиції сторін. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 16.11.2000 року зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] . Квартира складається з однієї кімнати, загальна площа квартири складає 30,6 кв.м, житлова площа 14,4 кв.м. Квартира надавалась позивачу для проживання з родиною як відомча. Позивач проживає у даній квартирі більше 20 років та вирішила скористатись правом на приватизацію. Вона зверталась до Сектору культури, молоді та спорту Драбівської селищної ради з заявою про передачу квартири у власність, яка не була задоволена. Вказує, що право власності на дану квартиру не оформлено, квартира за будь-якими іншими особами не зареєстрована. Зазначає, що вчасно сплачує комунальні послуги, нею було проведено ремонтні роботи, вона відкрито добросовісно і безперервно володіє вищевказаною квартирою понад 20 років та продовжує нею користуватись. Тому просить визнати за нею право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , за набувальною давністю. Стороною відповідача відзив на позов надано не було. Третя особа з запереченнями не зверталась. У судовому засіданні 04.10.2024 позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала. Пояснила, що хотіла декілька разів приватизувати квартиру, однак відповідач їй нічого не погодив. До селищної ради з офіційними заявами про приватизацію позивач не зверталась, отримувала інформацію неофіційно. Зверталась за допомогою до юристів, від яких отримала інформацію, що відділ культури може передати їй квартиру. Зібрала пакет документів, однак їй повідомили про необхідність звернення до суду. Зазначила, що на балансі Сектору перебуває 2 квартири, зокрема, та, щодо якої розглядається дана справа. Вважала, що Сектор є власником квартири та може нею розпоряджатись. Уточнила, що у квартирі зареєстровані вона, її дочка та онук і що раніше позивач вже брала участь у приватизації іншої квартири, після чого свою частину приватизованій квартирі подарувала дочці, а та квартиру продала. Просила передати їй у власність вищевказану квартиру та визнати за нею право власності на житло за набувальною давністю. У судове засідання представник відповідача Сектору культури, молоді та спорту Драбівської селищної ради не прибув, від т.в.о. завідувача сектору В. Погорілої за вх. № 4227/24-Вх від 03.10.2024 надійшла заява про розгляд справи без участі представника, де та просить проводити розгляд справи без участі представника сектору, проти задоволення позову не заперечує. У судове засідання представник третьої особи Драбівської селищної ради Золотоніського району Черкаської області не прибув, скерував до суду заяву вх. № 4236/24-Вх від 04.10.2024р. про розгляд справи без участі, де просив проводити розгляд справи без участі представника, позовну заяву третя особа підтримує, понесені витрати залишити за позивачем. Заслухавши позивача, дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов до задоволення не підлягає, з наступних підстав. Встановлені судом фактичні обставини. Відповідно до копії Протоколу засідання профкомітету клубних працівників відділу культури Драбівської районної державної адміністрації від 28.09.2000 постановлено: Відділу культури надати відомчу однокімнатну квартиру члену профспілки, завідуючій метод відділом РЦКД [PERSON] та видати [PERSON] ордер для поселення. Відповідно до копії Наказу відділу культури Драбівської районної державної адміністрації № 46 від 29 вересня 2000 року наказано надати відомчу однокімнатну квартиру [ADDRESS] завідуючій методичним відділом РЦКД [PERSON] та видати [PERSON] ордер для зайняття вказаної житлової площі. Згідно Ордеру № 1 від 04.10.2000 він виданий [PERSON] на право зайняття однокімнатної квартири [ADDRESS] , жилою площею 30,5кв. м, по [ADDRESS] . Згідно копії свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] від 08.09.2007, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 08.09.2007, після реєстрації шлюбу прізвище дружини - [PERSON] . Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади від 27.05.2024 № 2024/006185356 [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , з 16.11.2000. Відповідно довідки Драбівського відділку КП «ЧООБТІ» від 02 грудня 2022 року № 9/7, станом на 01.01.2013р. квартира [ADDRESS] зареєстровано за Відділом культури Драбівської райдержадміністрації на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Бірюком О.В. 05.09.2000, реєстр № 1220. Згідно даних технічного паспорту квартири (квартира, кімната, жилого блоку, секції) у будинку квартирного типу (гуртожитку), адреса об`єкта: [ADDRESS] він виготовлений станом на 11.11.2022 на замовлення Сектору культури, молоді та спорту Драбівської селищної ради. Згідно довідки № 186 від 23.02.2023 виконавчого комітету Драбівської селищної ради, вона видана [PERSON] , адреса: [ADDRESS] , про те, що за вказаною адресою окрім [PERSON] зареєстровані [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки виконавчого комітету Драбівської селищної ради від 24.02.2023 № 03-12/165 [PERSON] , [INFO] , дійсно зареєстрована з 16.11.2000 за адресою: [ADDRESS] та 19.12.1996р. брала участь у приватизації житла, а саме частини квартири [ADDRESS] . Відповідно до інформаційної довідки 328759897 від 07.04.2023 - Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, відомості у вказаних реєстрах щодо фізичної особи [PERSON] , 2241507541 відсутні. Згідно довідки виконавчого комітету Драбівської селищної ради від 10.05.2023р. № 03-12/441 [PERSON] , [INFO] , дійсно зареєстрований з 02.03.2018 за адресою: [ADDRESS] і за даний період згідно журналу реєстрації розпоряджень на приватизацію у часті у приватизації житла не приймав. Згідно довідки виконавчого комітету Драбівської селищної ради від 17.05.2023 № 03-12/461 [PERSON] , [INFO] , дійсно зареєстрована з 02.03.2018 за адресою: [ADDRESS] і за даний період згідно журналу реєстрації розпоряджень на приватизацію у часті у приватизації житла не приймала. Згідно довідки про забезпеченість комунальними послугами від 31.03.2024 КП Драбівське ВУЖКГ, б/н, вона видана [PERSON] , що зареєстрована за адресою: [ADDRESS] та стосується умов проживання та плати за житлово комунальні послуги. Згідно копій рахунку за газ за березень 2024 Газопостачальна компанія Нафтогаз та рахунку за послуги з розподілу газу за квітень 2024, рахунку за спожиту електричну енергію за березень 2024, вони стосуються об`єкта за адресою: [ADDRESS] , де відповідальною особою вказана [PERSON] . Згідно копії заяви від 28.09.2023, адресованій керівнику органу приватизації [PERSON] , [PERSON] просить передати у приватну власність квартиру та вказує, що її сім`я має право на безоплатну приватизацію. Вказана заява отримана Сектором культури, молоді та спорту Драбівської селищної ради 28.09.2023 за вхідним № 7. Згідно запитів на отримання публічної інформації від 15.02.2024, вони адресовані начальнику Сектору культури, молоді та спорту Драбівської селищної ради та голові Драбівської селищної ради, підготовлені [PERSON] та містять прохання про надання інформації про перебування у власності квартири [ADDRESS] . Відповідно до копії відповіді Сектору культури, молоді і спорту Драбівської селищної ради Золотоніського району Черкаської області від 21.02.2024 № 37/04-03 та копії відповіді Драбівської селищної ради Черкаської області від 22.02.2024 № 03-33/03, за договором дарування АВМ № 511388 від 5 вересня 2000, квартира [ADDRESS] , прийнята в дар відділом культури Драбівської райдержадміністрації та поставлена на баланс відділу культури як відомче житло. Згідно наказу відділу культури Драбівської РДА від 29.09.2000 № 46 житло передано у користування [PERSON] ( [PERSON] ), а 4 листопада 2000р. їй видано ордер № [NUMBER] на поселення в квартирі. Згідно висновку оцінювача про вартість 5-му ТОВ «ГІСМАП», станом на дату оцінки 21.06.2024 ринкова вартість однокімнатної квартири за адресою [ADDRESS] становить 282000,00 грн. У справі мають копії сторінок паспорта гр-ки України [PERSON] , свідоцтво про народження [PERSON] свідоцтва про шлюб [PERSON] , паспорта громадянина України [PERSON] та довідки про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру щодо [PERSON] , картки платника податків [PERSON] та свідоцтва про народження [PERSON] , однак дані докази не розглядаються судом оскільки не стосуються суті даної справи. Інших доказів позивачем не надано. З інформації, наданої на запит суду Сектором культури, молоді і спорту Драбівської селищної ради Золотоніського району Черкаської області 23.07.2024 № 94/01-03 з додатками, вбачається, що: -Сектор культури, молоді і спорту Драбівської селищної ради є самостійним структурним підрозділом Драбівської селищної ради, утворений рішенням від 25.11.2020 № 1-14/VІІІ (зі змінами від 19.02.2021 № 5-12/ VІІІ); -Квартира [ADDRESS] перебуває на балансі Центру культури і дозвілля Драбівської селищної ради, який передано в оперативне управління сектору культури, молоді та спорту Драбівської селищної ради відповідно до рішення Драбівської селищної ради від 19.02.2021 № 5-23/ VІІІ «Про передачу закладів культури і кіно (їх нерухомого майна, основних засобів, матеріальних цінностей та транспортних засобів) в оперативне управління та на баланс сектору культури, молоді та спортуДрабівської селищної ради». Квартира передана згідно Акта приймання-передачі Центру культури і дозвілля від 01.03.2021. Рішенням Драбівської селищної ради Золотоніського району Черкаської області від 25.11.2020 № 1-14/VIII утворено сектор культури молоді та спорту Драбівської селищної ради Золотоніського району Черкаської області зі статусом юридичної особи публічного права та затверджено Положення про даний Сектор (додається). Рішенням Драбівської селищної ради Золотоніського району Черкаської області від 19.02.2021 № 5-12/VIII внесено зміни до Положення про сектор культури молоді та спорту Драбівської селищної ради Золотоніського району Черкаської області щодо установ, які знаходяться у підпорядкуванні даного Сектору (додається). Рішенням Драбівської селищної ради Золотоніського району Черкаської області від 19.02.2021 № 5-23/VIII з 01.03.2021 виведено з оперативного управління виконавчого комітету Драбівської селищної ради заклади культури, спорту та кіно комунальної власності Драбівської територіальної громади (їх нерухоме майно, основні засоби, матеріальні цінності та транспортні засоби) згідно додатку, які з 01.03.2021 передано в оперативне управління та на баланс Сектору культури, молоді а спорту Драбівської селищної ради. Додатком 1 до рішення селищної ради від 19.02.2021 № 5-23/VIII є Перелік закладів культури, спорту та кіно, що передаються в оперативне управління сектору культури, молоді та спорту Драбівської селищної ради. Серед даних об`єктів вказано Центр культури і дозвілля, Дитячу школу мистецтв, сільські будинки культури, Публічну бібліотеку, Дитячу бібліотеку, сільські бібліотеки Драбівський краєзнавчий та Нехайківський історико-краєзнавчий музеї, Дирекцію кіновідеомережі Драбівського району. Згідно копії Акту приймання-передачі Центру культури і дозвілля від 01.03.2021, проведено обстеження об`єктів передачі за адресою: [ADDRESS] , які належать до комунальної власності Драбівської територіальної громади та передаються в оперативне управління та на баланс сектору культури молоді та спорту Драбівської селищної ради з балансу виконавчого комітету Драбівської селищної ради. Встановлено, що до складу нерухомого майна, що передається, належить нежитлове приміщення районного Центру культури і дозвілля загальною площею 7808,7кв.м., що зареєстроване та знаходиться за адресою: [ADDRESS] та земельна ділянка кадастровий номер 7120655100:01:001:2622 площею 3,3311га. Згідно копії Договору дарування квартири [ADDRESS] від 05.09.2000, зареєстрованого в реєстрі за № 1220, посвідченого приватним нотаріусом Драбівського районного нотаріального округу Бірюком О.В., [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , від імені яких діяв їх законний представник - мати [PERSON] передали в дар, а відділ культури Драбівської райдержадміністрації в особі [PERSON] прийняв вдар квартиру [ADDRESS] . Згідно відмітки БТІ, право державної власності зареєстроване за Державою в особі відділу культури Драбівської райдержадміністрації 02.10.2000. Відповідно до інформаційної довідки 389731705 від 06.08.2024 - Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта: [ADDRESS] - відомості за вказаними параметрами запиту - відсутні. Згідно копії наказу відділу культури Драбівської райдержадміністрації № 41 від 4 вересня 2000, у зв`язку з потребою розширення житлової площі для викладача Драбівської дитячої школи мистецтв [PERSON] , сім`я якої складається з 4 осіб, наказано прийняти в дар приватизовану квартиру площею 14 кв. м. [PERSON] та поставити її на облік/баланс відділу культури та скласти договір дарування даної квартири. З інформації, наданої на запит суду виконавчим комітетом Драбівської селищної ради № 03-18/1968 від 24.07.2024 вбачається: -[PERSON] із заявою про передачу у приватну власність квартири (чи частки квартири) [ADDRESS] , до виконавчого комітету Драбівської селищної ради не зверталась. -Сектор культури, молоді та спорту Драбівської селищної ради є виконавчим органом Драбівської селищної ради, та є окремою юридичною особою публічного права, має самостійний баланс, є головним розпорядником коштів, має право відкривати бюджетні реєстраційні рахунки в установах Державного казначейства України, печатку із зображенням Державного Герба України і своїм найменуванням, власні бланки, та має право розпоряджатись майном, яке перебуває в оперативному управлінні та іншим майном, яке є власністю сектору та знаходиться на балансі централізованої бухгалтерії. З інформації, наданої на виконання ухвали суду від 06.08.2024, виконавчим комітетом Драбівської селищної ради № 03-18/2126 від 09.08.2024 з додатками, вбачається: -квартира за адресою: [ADDRESS] на баланс територіальної громади в особі Драбівської селищної ради не прийнята, право власності за вказаною квартирою не зареєстровано, підтверджуючі документи відсутні. -Драбівською селищною радою рішення про надання дозволу сектору культури, молоді та спорту Драбівської селищної ради на розпорядження майном територіальної громади - квартирою за адресою: [ADDRESS] не приймалось. Згідно Договору № 2 від 01.03.2021 про закріплення майна комунальної власності Драбівської територіальної громади на праві оперативного управління Драбівська селищна рада (власник) та Сектор культури молоді та спорту Драбівської селищної ради (користувач) уклали даний договір, предметом якого є передача власником користувачу на підставі рішення Драбівської селищної ради від 19.02.2021 № 5-23/VIII в оперативне управління майна, що перебуває у комунальній власності Драбівської територіальної громади для здійснення некомерційної господарської діяльності. Пунктом 1.2 Договору визначено перелік об`єктів та їх адреси, які передається користувачу в оперативне управління, до яких належать будинки культури, клубні установи та школи мистецтв, бібліотеки, музеї та заклад кіно. Інформація про передачу в оперативне управління квартири за адресою: [ADDRESS] відсутня. Пунктом 6.2 Договору передбачене право користувача передавати в оренду майно у порядку та на умовах, визначених чинним законодавством України та рішенням Власника. Норми права, які підлягають застосуванню та висновки суду. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права іздотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторонни посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та постановити рішення. Частиною 1 ст.15\~ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, ч. 1ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини, інші юридичні факти (частина перша, друга статті 11 ЦК України). Статтею 321 ЦК передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 328 ЦК право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з положеннями ч. 1, ч. 4 ст. 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК) Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (стаття 214 ЦПК України). Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК України, а також частини четвертої статті 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі, якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. З наведеного\~можна зробити\~висновок,\~що встановлюючи,\~чи є\~володіння добросовісним,\~насамперед,\~слід встановити,\~що володілець\~не знав\~і не\~міг знати про те, що володіє чужою річчю, тобто обставини, у зв`язку з якими виникло володіння чужою річчю, не давали найменшого сумніву щодо правомірності набуття майна. Застосування набувальної давності передбачає відсутність титулу (підстави) для виникнення права власності в момент захоплення (заволодіння) чужою річчю. У разі, якщо існує інша підстава для виникнення права власності у момент заволодіння, а сторона посилається на строк набувальної давності, слід визнати, що стороною вибрано невірний спосіб захисту, тобто такий, який не відповідає специфіці правовідносин, що виникли. Аналізуючи поняття добросовісності заволодіння майном як підстави для набуття права власності за набувальною давністю відповідно до вимог ст. 344 ЦК України, слід виходити з того, що добросовісність, як одна із загальних засад цивільного судочинства, означає фактичну чесність суб`єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити свої цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків. При вирішенні спорів має значення факт добросовісності заявника саме на момент отримання ним майна (заволодіння майном), тобто на той початковий момент, який включається в повний давніший строк володіння майном, визначений законом. Володілець майна в момент його заволодіння не знає (і не повинен знати) про неправомірність заволодіння майном. Крім того, позивач як володілець майна, повинен бути впевнений у тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього. Отже, йдеться про добросовісне, але неправомірне, в тому числі безтитульне, заволодіння майном особою, яка в подальшому претендуватиме на набуття цього майна у власність за набувальною давністю. Підставою добросовісного заволодіння майном не може бути, зокрема, будь-який договір, що опосередковує передання майна особі у володіння (володіння та користування), проте, не у власність. Володіння майном за договором, що опосередковує передання майна особі у володіння (володіння та користування), виключає можливість набуття майна у власність за набувальною давністю, адже у цьому разі володілець володіє майном не як власник. Відповідна особа має добросовісно заволодіти саме чужим майном, тобто об`єкт давнісного володіння повинен мати власника або бути річчю безхазяйною (яка не має власника або власник якої невідомий). Нерухоме майно може стати предметом набуття за набувальною давністю, якщо воно має такий правовий режим, тобто є об`єктом нерухомості, який прийнято в експлуатацію. Відкритість володіння майном означає, що володілець володіє річчю відкрито, без таємниць, не вчиняє дій, спрямованих на приховування від третіх осіб самого факту давнісного володіння. При цьому, володілець не зобов`язаний спеціально повідомляти інших осіб про своє володіння. Володілець має поводитися з відповідним майном так само, як поводився б із ним власник. Набуття відповідною особою права власності за набувальною давністю можливе лише за наявності всіх указаних умов у сукупності. При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, необхідним є встановлення, зокрема, добросовісності та безтитульності володіння. Наявність у володільця певного юридичного титулу унеможливлює застосування набувальної давності. При цьому, безтитульність визначена як фактичне володіння, яке не спирається на будь-яку правову підставу володіння чужим майном. Отже, безтитульним є володіння чужим майном без будь-якої правової підстави. Натомість, володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності. Подібні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 травня 2019 року у справі № 910/17274/17 (провадження № 12-291гс18), а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 01 серпня 2018 року у справі № 201/12550/16-ц (провадження № 61-19156св18), від 27 червня 2019 року у справі № 175/233 8/16-ц (провадження № 61-2017св 18). З огляду на викладене, за набувальною давністю може бути визнано право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно, а також на майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено. Аналогічний правовий висновок щодо правильності застосування положень ст. 344 ЦК України, зробив Верховний Суд у постановах від 26 травня 2021 року у справі № 214/3083/18 (провадження № 61-4186св21), від 24 червня 2021 року у справі № 219/49/20 (провадження № 61-2924св21), від 23 вересня 2021 року у справі № 206/1759/20 (провадження № 61-9602св21), від 13 лютого 2023 року у справі № 752/13337/19 (провадження №61-19667св21). Із матеріалів справи вбачається, що позивач користується спірною квартирою на підставі ордеру № 1 від 04.10.2000, виданому на підставі наказу відділу культури Драбівської РДА № 46 від 29.09.2000, отже, у цьому випадку йдеться про правомірне та титульне володіння і користування майном. Таким чином, у цьому випадку відсутня така умова застосування набувальної давності як безтитульність володіння майном. При цьому позивачу було відомо, що вона володіє чужим майном. Таким чином, умови справи не дають підстав для висновку про можливість застосування набувальної давності, а позивачем вибрано невірний спосіб захисту, який не відповідає специфіці правовідносин, що виникли. Враховуючи викладене суд не вбачає можливості для застосування набувальної давності до даних правовідносин. При цьому не заслуговують на увагу твердження позивача про добросовісність володіння житлом у зв`язку з сплатою комунальних платежів та проведенням у квартирі ремонту як підстава задоволення позову, оскільки такий обов`язок власника (користувача) відносно житла визначений нормами ЖК України, а позивач проводила ремонт та поліпшення за власною ініціативою, яка не є умовою набуття права власності. Також суд зазначає, що звертаючись з цим позовом позивач вказала відповідачем Сектор культури,\~молоді та\~спорту Драбівської\~селищної ради\~та зазначила,\~що квартира\~ [ADDRESS] \~в с-щі\~Драбів перебуває\~на балансі\~відповідача,\~проте жодних\~доказів даного\~твердження не\~надала.\~У той\~же час,\~з матеріалів\~справи вбачається,\~що право\~державної власності\~на спірну\~квартиру зареєстроване\~за Державою\~в особі\~відділу культури\~Драбівської райдержадміністрації\~02.10.2000\~і на\~баланс Драбівській\~територіальній громаді\~в особі\~Драбівської селищної\~ради та,\~у подальшому,\~в оперативне\~управління Сектору\~культури,\~молоді та\~спорту Драбівської\~селищної ради,\~який є\~самостійною юридичною\~особою,\~не передавалась.\~Тому Сектор\~культури,\~молоді та\~спорту Драбівської\~селищної ради\~не є\~правонаступником відділу\~культури Драбівської\~РДА Черкаської\~області,\~у нього\~не виникли\~права та\~обов`язки відносно\~квартири [ADDRESS] та він є неналежним відповідачем у даній справі і його визнання позову не може бути враховано судом. Таким чином позивачем невірно визначено відповідача у цій справі. Щодо умов добросовісності дій позивача у даній справі суд зазначає наступне. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16 зазначено, що в праві України доктрина venire contrafactum proprium (заборона суперечливої поведінки) проявляється, зокрема, у кваліфікації певних поведінкових актів (так званих конклюдентних дій) особи, та базується ще на римській максимі - " [INFO] " (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці), в основі якої - принцип добросовісності. Поведінка є такою, що суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, якщо вона не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона правовідносин розумно покладалася на ці заяви чи попередню поведінку. Цей висновок також був застосований у пункті 91 постанови Великої Палати Верховного Суду від 25 травня 2021 року у справі № 461/9578/15-ц (провадження № 14-175цс20). Дії позивача, яка раніше приймала участь у приватизації іншого житла та свою частку у подальшому подарувала дочці, використавши своє право на приватизацію житла з державного та комунального житлового фонду, яке відповідно до чинного законодавства надається одноразово та вимагаючи у даній справі передати їй у власність житло, надане їй як титульному володільцю відповідно до норм законодавства на підставі ордеру, не відповідає принципу добросовісності та свідчить про зловживання правом на отримання житлового приміщення, вчинення дій на шкоду державі та іншим особам, які мають право на першочергове отримання житла. Враховуючи викладене, дослідивши обставини справи, суд приходить до висновку, що позивач [PERSON] не довела належними та допустимим доказами наявність підстав, на які вона посилалась, звертаючись до суду з позовними вимогами, а тому її позов до задоволення не підлягає. Розподіл судових витрат. Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 141 УПК України інші судові витрати, пов?язані з розглядом справи, покладаються, у разі відмови в позові на позивача. Відповідно до ч. 7 ст. 141 ЦПК України якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки позовні вимоги не підлягають до задоволення, а позивач є особою з інвалідністю ІІ групи і звільнена від сплати судового збору відповідно п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», судові витрати належить компенсувати за рахунок держави. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed