Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-15 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якого діє Паньків В.Д. , звернувся до суду із заявою про усиновлення та просив ухвалити рішення, яким оголосити його усиновлювачем [PERSON] , [INFO] ; внести зміни до актового запису №16 від 10.08.2006, складеного виконавчим комітетом Ясенево-Пільнівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області про народження [PERSON] , змінивши прізвище дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] », змінити по батькові дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] », вказати батьком дитини [PERSON] , [INFO] . Вимоги заяви мотивовані тим, що заявник (дошлюбне прізвище [PERSON] ) 06.10.2022 року зареєстрував шлюб із [PERSON] , яка є матір`ю [PERSON] . Їхня сім`я проживає по [ADDRESS] у приватному будинку, що на праві власності належить [PERSON] та орендує його. [PERSON] знає заявника з 2021 року, ще до укладення шлюбу із [PERSON] , та вважає [PERSON] батьком, хоче носити його прізвище. [PERSON] є приватним підприємцем та отримує стабільний дохід. Ухвалою від 02.08.2024 відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження. У судовому засіданні [PERSON] вимоги заяви підтримав та просив задовольнити. Пояснив, що з [PERSON] у шлюбі проживають з 2022 року, [PERSON] вважає сином, любить та піклується про нього. Знає, що біологічний батько [PERSON] позбавлений батьківських прав. Питання усиновлення назріло у зв`язку з тим, що бажає, щоб дитина мала його прізвище. Заінтересована особа - представник Органу опіки та піклування Городенківської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області у судовому засіданні не заперечила щодо усиновлення [PERSON] [PERSON] , оскільки заявник може виконувати батьківські обов`язки, умови проживання добрі, батько сім`ю забезпечує. Висновок Органу опіки та піклування підтримують у повному обсязі. Заінтересована особа - [PERSON] у судовому засіданні ствердила про визнання вимог заявника, не заперечила щодо усиновлення її сина [PERSON] та внесення відповідних змін до актових записів. Також пояснила, що син народився від її попередніх стосунків та батько дитини позбавлений батьківських прав. [PERSON] вважає заявника батьком. Підтвердила добрі стосунки її чоловіка із сином. Також суд у судовому засіданні з`ясував думку [PERSON] , який на час розгляду справи досяг повноліття, та підтвердив, що вважає заявника батьком, бажає мати його прізвище. Крім цього, у судовому засіданні допитано свідків [PERSON] , який є родичем заявника, та [PERSON] , які повідомили, що біологічний батько дитини відсутній близько десяти років, підтвердили дружні стосунки заявника із [PERSON] , знають, що він називає заявника татом, гарно відгукується про [PERSON] , вони разом проводять вільний час. Вислухавши пояснення заявника, [PERSON] , представника заінтересованої особи - Органу опіки та піклування Городенківської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області, з`ясувавши думку [PERSON] , заслухавши свідків, вивчивши матеріали справи та оцінивши в сукупності надані докази, суд зазначає наступне. Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про усиновлення. Згідно ст. 310 ЦПК України заява про усиновлення дитини або повнолітньої особи, яка не має матері, батька або була позбавлена їхнього піклування, подається до суду за місцем їх проживання. Положеннями ч. 1 ст. 311 ЦПК України передбачено, що заява про усиновлення дитини повинна містити: найменування суду, до якого подається заява, ім`я, місце проживання заявника, а також прізвище, ім`я, по батькові, вік усиновлюваної дитини, її місце проживання, відомості про стан здоров`я дитини. Заява про усиновлення дитини може також містити клопотання про зміну прізвища, імені, по батькові, дати, місця народження дитини, про запис заявника матір`ю або батьком дитини. У відповідності до ч. 1 ст. 313 ЦПК України суд розглядає справу про усиновлення дитини за обов`язковою участю заявника, органу опіки та піклування або уповноваженого органу виконавчої влади, а також дитини, якщо вона за віком і станом здоров`я усвідомлює факт усиновлення, з викликом заінтересованих та інших осіб, яких суд визнає за потрібне допитати. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Ясеневопільнівською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області 10.08.2006, актовий запис №16, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Згідно копії рішення Городенківського районного суду від 02.04.2024 [PERSON] , [INFO] , позбавлено батьківських прав стосовно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Городенківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 06.10.2022, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] Прізвище чоловіка та дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON] . Підставою звернення заявника [PERSON] до суду є бажання бути усиновлювачем [PERSON] . Відповідно до ст. ст. 4, 5, 7 СК України кожна особа має право на проживання в сім`ї. Держава створює пріоритет сімейного виховання дитини. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. Відповідно до ст. 207 СК України усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого ст. 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Відповідно до ч. 1 ст. 208 СК України, усиновленою може бути дитина. Згідно ст. 6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що на час розгляду справи у суді [PERSON] , [INFO] , досяг повноліття. Згідно ч. 2 ст.208 СК України у виняткових випадках суд може постановити рішення про усиновлення повнолітньої особи, яка не має матері, батька або була позбавлена їхнього піклування. У цьому разі суд бере до уваги сімейний стан усиновлювача, зокрема, відсутність у нього своїх дітей, та інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 211 Сімейного кодексу України передбачено, що у разі усиновлення повнолітньої особи різниця у віці не може бути меншою, ніж вісімнадцять років. На виконання вимог ст.211 СК України судом встановлено, що заявник [PERSON] , 1984 року народження, а повнолітній [PERSON] , якого він бажає усиновити, 2006 року народження. Таким чином, різниця у віці між заявником та усиновленим, становить 22 роки. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав необхідно виходити з положень Конституції України і додержуватися норм Сімейного кодексу України, Цивільного кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Законів України «Про охорону дитинства» та «Про міжнародне приватне право», Конвенції про права дитини, Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах і Протоколу до неї 1997 року, інших нормативно-правових актів України з питань захисту прав дитини, усиновлення, опіки і піклування. Пунктом 3 вказаної постанови визначено, що у зв`язку із включенням у СК правових норм про усиновлення повнолітньої особи необхідно брати до уваги, що така особа може бути усиновлена лише у виняткових випадках, зокрема якщо вона є сиротою або була позбавлена батьківського піклування до досягнення повноліття. Враховуючи винятковий характер права на усиновлення повнолітньої особи, суди мають установлювати при розгляді справ цієї категорії додаткові обставини, зокрема необхідність усиновлення і неможливість оформлення іншого правового зв`язку між особою, яку бажають усиновити, та особою, яка хоче це зробити (складення заповіту тощо). При цьому звернення до суду із заявою про усиновлення не повинно бути зумовлене бажанням досягти іншого правового наслідку, ніж юридичне оформлення родинного зв`язку (можливо, вже наявного фактично). Слід також з`ясовувати наявність чи відсутність в усиновлювача своїх дітей. Закон не встановлює заборони на усиновлення повнолітньої особи тією, яка має власних дітей, проте на цей факт необхідно зважати, виходячи з обставин, що визначають можливість рідних дітей бути спадкоємцями. У кожному конкретному випадку суд при вирішення питання про усиновлення повнолітньої особи може врахувати й інші обставини. У СК не встановлено максимального віку повнолітньої особи, яка може бути усиновлена, однак визначено мінімальну різницю у віці між нею та усиновлювачем - не менше вісімнадцяти років. Згідно ч.4 ст.224 СК України суд, постановляючи рішення про усиновлення повнолітньої особи, враховує мотиви, на підставі яких особи бажають усиновлення, можливість їхнього спільного проживання, їхній сімейний стан та стан здоров`я, а також інші обставини, що мають істотне значення. За даними висновку про стан здоров`я, фізичний і розумовий розвиток дитини від 10.06.2024, виданого Городенківською багатопрофільною лікарнею інтенсивного лікування Городенківської міської ради, [PERSON] має вроджену ваду розвитку, має інвалідність з дитинства. Наведене підтверджується копією посвідчення, виданого Городенківським управлінням праці та соціального захисту від 31.10.2013 року, серія [NUMBER] . Судом з`ясовано під час розгляду справи, що бажання усиновлення [PERSON] заявником [PERSON] не зумовлене досягненням іншого правового наслідку, ніж юридичне оформлення родинного зв`язку. Суд враховує, що необхідність усиновлення повнолітнього [PERSON] зумовлена також його станом здоров`я, адже в судовому засіданні встановлено, що останній має вади розвитку, є інвалідом з дитинства, що усвідомлює заявник, та бажає піклуватися про [PERSON] , а останньому потрібен догляд. Відповідно до ст. 212 СК України, не можуть бути усиновлювачами особи, які: обмежені у дієздатності; визнані недієздатними; позбавлені батьківських прав, якщо ці права не були поновлені; були усиновлювачами (опікунами, піклувальниками, прийомними батьками, батьками-вихователями) іншої дитини, але усиновлення було скасовано або визнано недійсним (було припинено опіку, піклування чи діяльність прийомної сім`ї або дитячого будинку сімейного типу) з їхньої вини; перебувають на обліку або на лікуванні у психоневрологічному чи наркологічному диспансері; зловживають спиртними напоями або наркотичними засобами; не мають постійного місця проживання та постійного заробітку (доходу); страждають на хвороби, перелік яких затверджений центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я; є іноземцями, які не перебувають у шлюбі, крім випадків, коли іноземець є родичем дитини; були засуджені за злочини проти життя і здоров`я, волі, честі та гідності, статевої свободи та статевої недоторканості особи, проти громадської безпеки, громадського порядку та моральності, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, а також за злочини, передбачені статями 148, 150, 150-1, 164, 166, 167, 169, 181, 187, 324, 442 КК України, або мають непогашену чи не зняту в установленому законом порядку судимість за вчинення інших кримінальних правопорушень; за станом здоров`я потребують постійного стороннього догляду; є особами без громадянства; перебувають у шлюбі з особою, яка відповідно до пунктів 3-6, 8 і 10 цієї статті не може бути усиновлювачем. Крім осіб, зазначених у частині першій цієї статті, не можуть бути усиновлювачами інші особи, інтереси яких суперечать інтересам дитини. Згода батьків на усиновлення дитини має бути безумовною. Угода про надання усиновлювачем плати за згоду на усиновлення дитини батькам, опікунам чи іншим особам, з якими вона проживає, є нікчемною. Згода батьків на усиновлення може бути дана ними лише після досягнення дитиною двомісячного віку. Якщо мати чи батько дитини є неповнолітніми, крім їхньої згоди на усиновлення потрібна згода їхніх батьків. Письмова згода батьків на усиновлення засвідчується нотаріусом. Мати, батько дитини мають право відкликати свою згоду на усиновлення до набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Статтею 218 СК України передбачено, що для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити. Згода дитини на її усиновлення дається у формі, яка відповідає її вікові та стану здоров`я. Дитина має бути проінформована про правові наслідки усиновлення. Усиновлення провадиться без згоди дитини, якщо вона у зв`язку з віком або станом здоров`я не усвідомлює факту усиновлення. Згода дитини на усиновлення не потрібна, якщо вона проживає в сім`ї усиновлювачів і вважає їх своїми батьками. Відповідно до ч. 1 ст. 220 СК України на усиновлення дитини одним із подружжя потрібна письмова згода другого з подружжя, засвідчена нотаріально. Відповідно до ст. 223 СК України особа, яка бажає усиновити дитину, подає до суду заяву про усиновлення. Подання такої заяви через представника не допускається. Заява про усиновлення може бути відкликана до набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Відповідно до ст. 224 СК України суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема: стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; мотиви того, чому другий із подружжя не бажає бути усиновлювачем, якщо лише один із подружжя подав заяву про усиновлення; взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; особу дитини та стан її здоров`я; ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити. При дотриманні всіх умов, встановлених цим Кодексом, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини. Суд не може відмовити особі в усиновленні на тій підставі, що вона вже має або може народити дитину. Згідно висновку про стан здоров`я [PERSON] , виданого 10.07.2024 Городенківською багатопрофільною лікарнею інтенсивного лікування Городенківської міської ради, останній протипоказів для усиновлення немає; не знаходиться на диспансерному обліку у наркологічному та психіатричному кабінетах. Відповідно до витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» [PERSON] , [INFO] , уродженець Снятина, Україна, на території України станом на 21.05.2024 незнятої чи непогашеної судимості не має. Згідно копії податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця [PERSON] річний дохід останнього становить 2 930 636,71 гривень. За даними копії довідки про доходи [PERSON] , яка працює вчителем, виданої відділом освіти Городенківської міської ради, її дохід за листопад 2023 - квітень 2024 становить 64 129, 21 гривень. За даними характеристики, виданої Ясенево-Пільнівським старостинським округом, [PERSON] зарекомендував себе позитивно, бере участь у вихованні дитини, хороший батько. Згідно актів обстеження житлово-побутових умов №63 та житлово-побутових умов кандидатів в усиновителі від 16.07.2024 сім`я [PERSON] проживає у будинку, що належить тещі [PERSON] . Сімя проживає у добрих матеріально-побутових умовах. [PERSON] проживає у даному господарстві без реєстрації. Для дитини створені належні умови для проживання та відпочинку. Згідно договору оренди житлового приміщення від 18.07.2024 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , останній прийняв у строкове платне користування житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS] загальною площею 126,4 кв.м, житловою площею 68,5 кв.м. Належність житлового будинку [PERSON] підтверджується копією технічного паспорта від 11.01.2010, копією свідоцтва на спадщину за законом від 01.06.2010, копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 18.06.2010. Згідно копії довідки про реєстрацію місця проживання особи від 18.11.2020 [PERSON] , [INFO] , зареєстрований по [ADDRESS] . Згідно із Висновком органу опіки та піклування Городенківської міської ради від 23.07.2024 №21/02-19 усиновлення неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , вітчимом [PERSON] , [INFO] , буде відповідати інтересам дитини. У висновку зазначено, що заявник протипоказів до усиновлення немає, до кримінальної відповідальності не притягувався, любить [PERSON] як рідного сина, матеріально забезпечує, оскільки має добрий дохід, дбає про його здоров`я, відпочинок та оздоровлення, у них склалися дружні та люблячі стосунки. Неповнолітній [PERSON] не заперечив щодо його усиновлення вітчимом [PERSON] . Відповідно до копії заяви від 31.05.2024 року, посвідченої приватним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Яшаном Р.Р., [PERSON] , мати неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , дала свою згоду на його усиновлення її чоловіком [PERSON] , [INFO] , з яким перебуває у зареєстрованому шлюбі. Відповідно до ст. 229 СК України особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини або повнолітньої особи. Згідно з частиною 2 статті 231 СК України якщо усиновлювач записується батьком дитини, відповідно змінюється по батькові дитини. Відповідно до ст. 233 CK України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження з врахуванням цих змін. Свідоцтво про народження, що було видане раніше, анулюється. Відповідно до ст. 232 CK України з моменту усиновлення виникають взаємні особисті немайнові та майнові права і обов`язки між особою, яка усиновлена (а в майбутньому - між її дітьми, внуками), та усиновлювачем і його родичами за походженням. Усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов`язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини. Усиновлення надає особі, яку усиновлено, права і накладає на неї обов`язки щодо усиновлювача у такому ж обсязі, який має дитина щодо своїх батьків. Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу III Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Згідно з п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року № 96/5, підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Перешкод для усиновлення, передбачених статтею 212 СК України, та підстав неможливості заявника бути усиновлювачем в процесі розгляду справи судом не встановлено. Враховуючи стан здоров`я, моральні якості та матеріальне становище [PERSON] , що підтверджують можливість бути усиновлювачем, перебування його у зареєстрованому шлюбі з матір`ю [PERSON] - [PERSON] , той факт, що заявник піклується про [PERSON] як батько, та останній зазначив про його ставлення до заявника як до батька, враховуючи, що біологічний батько покинув сім`ю давно, суд вважає, що усиновлення повнолітнього [PERSON] відповідатиме його інтересам, а тому заяву слід задовольнити, надавши заявнику дозвіл на усиновлення та внести відповідні зміни у актовий запис про народження [PERSON] . Статтею 225 СК України передбачено, що усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Згідно ст. 228 СК України, особи, яким у зв`язку з виконанням службових обов`язків доступна інформація щодо усиновлення (перебування осіб, які бажають усиновити дитину, на обліку, пошук ними дитини для усиновлення, подання заяви про усиновлення, розгляд справи про усиновлення, здійснення нагляду за дотриманням прав усиновленої дитини тощо), а також інші особи, яким став відомий факт усиновлення, зобов`язані не розголошувати її, зокрема і тоді, коли усиновлення для самої дитини не є таємним. Відомості про усиновлення видаються судом лише за згодою усиновлювача, крім випадків, коли такі відомості потрібні правоохоронним органам, суду у зв`язку з цивільною справою чи кримінальним провадженням. Таємниця усиновлення забезпечується також відповідно до статей 229-231 цього Кодексу. Особи, які розголосили таємницю усиновлення, несуть відповідальність, встановлену законом. Згідно ст. 314 ЦПК України за результатами розгляду заяви про усиновлення суд ухвалює рішення. У разі задоволення заяви суд зазначає у резолютивній частині рішення про усиновлення дитини або повнолітньої особи заявником (заявниками). За клопотанням заявника (заявників) суд вирішує питання про зміну імені, прізвища та по батькові, дати і місця народження усиновленої дитини, про зміну імені, прізвища, по батькові усиновленої повнолітньої особи, про запис усиновлювачів батьками. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про усиновлення, відносяться на рахунок заявника (заявників). Якщо після ухвалення рішення про усиновлення, але до набрання ним законної сили батьки дитини відкликали свою згоду на її усиновлення, суд скасовує своє рішення і поновлює розгляд справи. У разі відкликання заяви про усиновлення після ухвалення рішення про усиновлення, але до набрання ним законної сили, суд скасовує своє рішення і залишає заяву без розгляду. Усиновлення вважається здійсненим із дня набрання законної сили рішенням суду. Для внесення змін до актового запису про народження усиновленої дитини або повнолітньої особи копія рішення суду надсилається до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення, а у справах про усиновлення дітей іноземцями - також до уповноваженого органу виконавчої влади. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України в справах окремого провадження при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі вищенаведеного, відповідно до вимог ст.ст. 51, 52 Конституції України, ст.ст. 3, 4, 5, 7, 207, 208, 211, 212, 217-220, 223, 224, 231, СК України,

Outcome: approved