Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин між нею та її бабусею [PERSON] , яка померла [INFO] та факту належності [PERSON] правовстановлюючого документа на домоволодіння у [ADDRESS] . Свої вимоги заявник мотивує тим, що вона бажає оформити спадщину після смерті своєї бабусі, але не може, через різне зазначення у документах, що ідентифікують [PERSON] і підтверджують родинні зв`язки, та у правовстановлюючих документах на нерухоме майно, імені бабусі, де вказано замість « [PERSON] » - російською мовою « [PERSON] » та « [PERSON] ». Таким чином, вказана обставина не дає можливості оформити свідоцтво про право на спадщину, про що нотаріус в усній формі порекомендував звернутись до суду. За таких обставин [PERSON] змушена була звернутись до суду з відповідною заявою. \~ \~ \~ \~У судове засідання учасники справи не прибули. \~ \~ \~ \~Заявниця у поданій заяві провила суд проводити судовий розгляд без її участі, на задоволенні заявлених вимог наполягає. \~ \~ \~ \~Заінтересована особа [PERSON] направив до суду заяву про визнання позову, в якій вимоги [PERSON] визнав у повному обсязі та ствердив, що [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , є бабусею [PERSON] , [INFO] , просив проводити розгляд справи за його відсутності. \~ \~ \~ \~ За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами справи. Відповідно до вимог ч. 2\~ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) не здійснювалось фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Суд, вивчивши та дослідивши письмові докази, приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи; ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України). Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч. 1 ст. 293 ЦПК України). Як вбачається з даних паспорта громадянина України [NUMBER] [PERSON] народилась [INFO] у с. Подільське Золотоніського району Черкаської області. Згідно із свідоцтвом про смерть (серії [NUMBER] від 22.06.2018 року) [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] у віці 78 років. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 07.07.1973 року [PERSON] народився [INFO] , його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] . Як вбачається із свідоцтва про свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 01.06.1991 року [PERSON] народилась [INFO] , а її батьками вказані [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 24.10.2014 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 24 жовтня 2014 року за актовим записом № 191. Після державної реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON] . Згідно із свідоцтвом про право особистої власності на житловий будинок № 26 від 04.09.1990 року, яке виконано російською мовою, житловий будинок із будівлями та спорудами, що розташований у [ADDRESS] , належить: « [PERSON] на праве личной собственности». Свідоцтво видане на підставі рішення виконкому Золотоніської районної ради народних депутатів № 180 від 29.08.1990 року. На підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 180461 від 06.10.2004, [PERSON] є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2.54 га, яка розташована в адміністративних межах Подільської сільської ради Золотоніського району Черкаської області. Відповідно до довідки, виданої Подільським старостинським округом виконкому Новодмитрівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області за вих.№ 68 від 17.05.2024 року, [PERSON] , [INFO] , дійсно була постійно зареєстрована та проживала на день смерті в будинку за адресою: [ADDRESS] . Як на день смерті так і по даний час крім неї у будинку зареєстровані (проживають): син [PERSON] , [INFO] , який фактичн проживає у [ADDRESS] ; онука [PERSON] , [INFO] ; правнука [PERSON] , [INFO] , (проживає без реєстрації); син [PERSON] , [INFO] (проживає без реєстрації, зареєстрований у с. Благодатне Золотоніського району Черкаської області). Згідно з даними погосподарського обліку та земельно-кадастрової документації за померлою [PERSON] рахується: -житловий будинок з надвірними будівлями у [ADDRESS] . Рік побудови будинку 1968. Будинок розташований на земельній ділянці, площею 0.25 га, наданій для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Земельна ділянка не приватизована; -земельна ділянка, площею 0.40 га для ведення особистого сільського господарства, не приватизована, не забудована, не є земельною часткою (паєм); -земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2.54 га, яка належить померлій на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 180461 від 06.10.2004, та розташована в адміністративних межах Подільської сільської ради Золотоніського району Черкаської області. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України - суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31 березня 1995 року, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Виникнення особистих, майнових прав громадян, їх зміну і припинення закон пов`язує з настанням чи зміною певних обставин, тобто з юридичними фактами, які підтверджуються різними свідоцтвами, довідками та іншими документами, що видаються громадянам в адміністративному порядку. Не завжди заінтересована особа має можливість довести документально, що той чи інший факт мав місце (неможливість поновлення втраченого документа або виправлення наявних у ньому помилок тощо), тому допускається судовий порядок встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника. Юридичні факти - це обставини чи життєві факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети. При вирішенні питання про встановлення факту родинних відносин, суд виходить з фактичних, встановлених в судовому засіданні обставин. Суд враховує, що законодавчо питання врегульовано положеннями Цивільного кодексу України щодо сприяння у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для підтвердження такого факту. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документів не збігаються з ім`ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. \~ \~ \~ \~Згідно із роз`ясненнями, які містяться в п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно листа ВСУ 01.01.2012 р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) вказано, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; - встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Згідно з ч. 1 ст. 89 ЦПК України - суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; ч.1 ст. 95 ЦПК України - письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини, які мають значення для правильного вирішення спору. Таким чином оцінивши належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності наявних у справі доказів, в розумінні ст.,ст. 76-81 ЦПК України, обставини справи, на які заявниця посилається як на підставу своїх вимог, з`ясувавши відомості про встановлені факти та мету їх встановлення, яка перешкоджає заявнику в оформленні спадкових прав після смерті своєї бабусі [PERSON] , у суду не виникає жодних сумнівів щодо родинних відносин померлої [INFO] [PERSON] та [PERSON] , яка є онукою померлої, оскільки дійсно невідповідність у документах, що стверджують родинні зв`язки виникла із-за помилки працівників, що видають відповідні документи, в тому числі і при перекладі з російської на українську мову. \~ \~ \~ \~Оскільки суд вважає, що при оформленні та видачі правовстановлюючого документа на нерухоме майно була допущена помилка та з невідомих причин ім`я власника домоволодіння було вказано як « [PERSON] », замість правильного « [PERSON] », то у суду не виникає жодних сумнівів щодо факту належності правовстановлюючого документу на садибу по [ADDRESS] ,, а саме: свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 04.09.1990 року № 26, яке видано на ім`я « [PERSON] » (російською мовою), тому суд приходить до висновку, що заява [PERSON] підлягає до задоволення в повному обсязі. \~ \~ \~ \~При вирішенні питання розподілу між сторонами судових витрат, суд враховує, що відповідно до ч. 7 ст. 297 ЦПК України при ухваленні судом рішення в справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються. Статтею 129-1 Конституції України визначено: Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~18\~ЦПК України\~-\~судові рішення,\~що набрали\~законної сили,\~обов`язкові\~для всіх\~органів державної\~влади і\~органів місцевого\~самоврядування,\~підприємств,\~установ,\~організацій,\~посадових чи\~службових осіб\~та громадян\~і підлягають\~виконанню на\~всій території\~України (суд\~ураховує також\~роз`яснення\~Верховного Суду\~України «Про\~судову практику\~в справах\~про встановлення\~фактів,\~що мають\~юридичне значення» - рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~На підставі зазначеного та

Outcome: approved