Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-14 00:00:00

06 серпня 2024 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить ухвалити рішення, яким стягувати з [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ) на користь [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] ) аліменти на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову та до досягнення сином повноліття, тобто до [INFO] ; стягувати з [PERSON] \~( [INFO] ,\~РНОКПП [NUMBER] ,\~зареєстрований за\~адресою:\~ [ADDRESS] )\~на користь\~ [PERSON] ( [INFO] ,\~РНОКПП [NUMBER] , зареєстрована за\~адресою:\~ [ADDRESS] ) аліменти на її утримання в розмірі 8 500 (вісім тисяч п`ятсот) грн. щомісяця до досягнення сином трирічного віку, до [INFO] . В обґрунтування свого позову посилається на те, що 28 липня 2023 року між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) було зареєстровано шлюб, про що 28 липня 2023 року складено відповідний актовий запис №1641, що підтверджується копією Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . [INFO] народився [PERSON] , батьками записані - [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) 24 травня 2024 року. Позивач зазначала, що після одруження та народження дитини з`ясувалося, що кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Це призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Позивачка з дитиною пішла від чоловіка та на теперішній час проживає окремо від відповідача, дитина перебуває на її утриманні. Зазначає, що, враховуючи, поведінку відповідача [PERSON] , у неї є підстави вважати, що він ухилятиметься від матеріального утримання дитини, тобто сплати аліментів, та не бажатиме надавати кошти на утримання позивачки. Вказані обставини і стали підставою для звернення до суду з цим позовом. Ухвалою судді від 12.08.2024 року провадження у справі було відкрито та призначено судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України Представник позивача [PERSON] [PERSON] у судовому засіданні, підтримала вимоги позову та наполягала на їх задоволенні в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 28 липня 2023 року між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про що 28 липня 2023 року зроблено відповідний актовий запис №1641, що підтверджується копією Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 12). [INFO] народився [PERSON] , батьками записані - [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) 24 травня 2024 року (а.с. 13). Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, \~батько \~мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. \~Розірвання шлюбу між батьками, \~проживання їх \~окремо \~від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до\~ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі\~ст. 181 СК України\~способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до\~ст.182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 191 СК України\~визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд враховує положення закону про те, що позивач також має обов`язок утримувати дитину. Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір \~ аліментів, \~ визначений \~ за \~рішенням суду \~або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за \~рішенням \~суду\~за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни \~матеріального \~або \~сімейного \~стану, \~погіршення \~або поліпшення \~ здоров`я когось\~ із\~ них \~та \~в \~інших \~випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Отже, з урахування вищевказаного суд вважає за необхідне стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина в розмірі частці від доходу відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з моменту подачі позову. При цьому суд зауважує, що такий розмір стягуваних аліментів є розумним та не суперечитиме чинному законодавству, інтересам позивача, відповідача та малолітньої дитини. Відносно позовних вимог в частині стягнення аліментів на утримання позивачки, суд зазначає наступне. Суд враховує те, що позивач знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною, тому не працює, у зв`язку з чим потребує утримання з боку чоловіка - відповідача по справі. Відповідно ст.84 СК України дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно ст.77 СК України утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно. Згідно ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Згідно ст.79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. В даному випадку норми закону передбачають право дружини, з якою проживає малолітня дитина, на утримання від чоловіка або колишнього чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років, і з моменту пред`явлення позову. Як зазначалось вище, малолітня дитина сторін по справі проживає з позивачем, яка не працює, доглядає сина, який перебуває на її утриманні, наразі відповідач проживає окремо. Таким чином, враховуючи викладене та беручи до уваги визнання позову відповідачем, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги про стягнення з відповідача аліментів на утримання позивачки в розмірі 8 500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень щомісяця до досягнення сином трирічного віку, тобто до 20.05.2027 року. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах оплати платежу за один місяць. Згідно з ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених Кодексом випадках Відповідно до\~ст. 13 ч. 3 ЦПК України\~учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до\~ст.16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до частини 6\~ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях Реалізуючи передбачене\~ст. 64 Конституції України\~право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту. Враховуючи те, що у відповідності до ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору, тому необхідно оплату судових витрат на користь держави покласти на відповідача. Відповідно до вимог ч. 3 ст.\~7\~Закону України\~«Про судовий\~збір» зазначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору. У зв`язку з тим, що відповідач визнав позов, слід стягнути з нього на користь держави судовий збір у сумі 1211,20 гривень.

Outcome: approved