Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Заводського районного суду міста Миколаєва із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, в якому просила стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову до суду до закінчення сином навчання, але не більш як до досягнення повнолітнім сином 23 років. В обґрунтування позову зазначено, що 24.06.2006 року було укладено шлюб між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] , який в подальшому було розрізано в судовому порядку в 2013 році. В шлюбі народився син - [PERSON] , [INFO] . Весь час син проживав з матір`ю, батько участі у його вихованні не брав, добровільно аліменти не сплачував та матеріальної допомоги на утримання не надавав. На теперішній час син позивачки навчається на другому курсі денної форми підготовки Миколаївського національного аграрного університету, що підтверджується довідкою №3230 від 06.09.2024 року; закінчує навчання у червні 2027 року. У зв`язку із знаходженням у скрутному матеріальному становищі позивачка самостійно забезпечувати сина на час навчання у вищому навчальному закладі не може і потребує матеріальної допомоги. Приймаючи до уваги матеріальне становище відповідача, позивачка вважає, що має право на стягнення з нього на утримання дитини, яка продовжує навчання, 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) з 17.09.2024 року і до закінчення навчання, але не більш, ніж до досягнення [PERSON] 23-річного віку. Відповідач фізично здоровий, є військовослужбовцем, отримує стабільний щомісячний дохід, на утриманні має доньку, а тому може сплачувати такий розмір аліментів. Ухвалою Заводського районного суду міста Миколаєва від 18.09.2024 було відкрито провадження по справі після виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України. Представником відповідача [PERSON] адвокатом Шалару Олексієм Іллічем було подано відзив, відповідно до якого позовні вимоги відповідач визнає частково. В обґрунтування відзиву зазначено, що відповідно до висновку МРТ дослідження [PERSON] від 18.06.2024 року поперекового відділу хребта у нього виявили наступні захворювання: остеохондроз, наявні дегенеративно-дистрофічні зміни поперекового відділу хребта, спондилоартроз, спондильоз, протрузії між хребтових дисків. Також, відповідно до висновку №1108456 від 14.05.2024 року в тілі [PERSON] виявлена гемангіома 11х12 мм. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] у відповідача від другого шлюбу народилась дочка [PERSON] , [INFO] , яку [PERSON] повністю утримує, оскільки його дружина [PERSON] є безробітною. Окрім доньки та жінки [PERSON] повністю утримує свою матір [PERSON] , яка є пенсіонером за віком, адже пенсія складає всього 2725 грн на місяць. В зв`язку з виявленими захворюваннями [PERSON] та постійними витратами на близьких, які перебувають на утриманні, відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу своєму повнолітньому сину, який продовжує навчання у розмірі 1/8 частини усіх видів заробітку (доходів) щомісячно. Позивачка в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце судового засідання була повідомлена належним чином. Представник відповідача та відповідач у судове засідання не з`явились; повідомлялись про дату, час і місце судового засідання у встановленому законом порядку; у відзиві на позовну заяву представник відповідача просив проводити розгляд справи за їх відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Згідно зі ст. 5 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. А у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Крім того, відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (ст.263 ЦПК України). Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин (ст. 264 ЦПК України). Згідно з частинами першою та другою статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789- ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти та готувати її до самостійного життя. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням\~суду кошти\~на утримання\~дитини (аліменти)\~присуджуються у\~частці від\~доходу її\~матері,\~батька або\~у твердій\~грошовій сумі\~за вибором\~того з\~батьків або\~інших законних\~представників дитини,\~разом з\~яким проживає\~дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні\~розміру аліментів\~суд враховує: 1)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини; 2)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; 3)\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; 3-1)\~наявність на\~праві власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав; 3-2)\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний\~гарантований розмір\~аліментів на\~одну дитину\~не може\~бути меншим,\~ніж 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати (ч. 3 ст. 182 СК України). Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку\~(доходу)\~матері,\~батька,\~яка буде\~стягуватися як\~аліменти на\~дитину,\~визначається судом. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ч. 1 ст. 191 СК України). Відповідно ст. 198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно ст.\~199\~СК України,\~якщо повнолітні\~дочка,\~син продовжують\~навчання і\~у зв`язку\~з цим\~потребують матеріальної\~допомоги,\~батьки зобов`язані\~утримувати їх\~до досягнення\~двадцяти трьох\~років за\~умови,\~що вони\~можуть надавати\~матеріальну допомогу. Право\~на утримання\~припиняється у\~разі припинення\~навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. За змістом ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст. 201 СК України, до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187,189-192 і 194-197 СК України. У відповідності зі ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Судом встановлено, що 24.06.2006 року було укладено шлюб між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] , який в подальшому було розрізано в судовому порядку в 2013 році. В шлюбі народився син - [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане Полтавською сільською радою Первомайського району Миколаївської області 20 липня 2006 р.). [INFO] [PERSON] досягнув повноліття. На теперішній час він навчається на другому курсі денної форми підготовки Миколаївського національного аграрного університету, що підтверджується довідкою №3230 від 06.09.2024 року; закінчує навчання у червні 2027 року. Відповідно до висновку МРТ дослідження [PERSON] від 18.06.2024 року поперекового відділу хребта у нього виявили наступні захворювання: остеохондроз, наявні дегенеративно-дистрофічні зміни поперекового відділу хребта, спондилоартроз, спондильоз, протрузії між хребтових дисків (розшифровка дослідження від 18.06.2024 р. лікаря рентгенолога [PERSON] ). Також, відповідно до висновку №1108456 від 14.05.2024 року в тілі [PERSON] виявлена гемангіома 11х12 мм. Крім того, відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Первомайським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області 17.04.2018 року, у відповідача від другого шлюбу народилась дочка [PERSON] , [INFO] . Дружина відповідача [PERSON] офіційно не працевлаштована (витяг з трудової книжки [PERSON] серії [NUMBER] ). Матір відповідача [PERSON] є пенсіонером за віком, пенсія складає 2725 грн на місяць (пенсійне посвідчення № [NUMBER] від 05.12.2007 року, довідка про доходи №4313953018362366 видана пенсіонеру [PERSON] ). Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 09.12.2016 року громадянин [PERSON] та громадянка [PERSON] 16 серпня 2014 року уклали шлюб, про що складено відповідний актовий запис №1783. Прізвище після шлюбу чоловіка [PERSON] , дружини [PERSON] . Розмір доходу [PERSON] складає 4615 гривень 60 копійок на місяць (заробітна плата). Розмір отриманого доходу з січня 2024 року по червень 2024 року склав 27693 гривень 60 копійок. У шлюбі [PERSON] та [PERSON] [INFO] народився син [PERSON] , згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Заводським районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області. Аліменти на утримання інших осіб, яких [PERSON] зобов`язаний утримувати за законом, з відповідача не стягуються. [PERSON] на день звернення позивачки до суду не досяг 23 років, продовжує навчання, не працює, не одружений. Навчання на денній формі позбавляє [PERSON] можливості працевлаштуватися та одержувати певний дохід, у зв`язку з чим він потребує матеріальної допомоги, яку відповідач в змозі надавати. З огляду на викладене, виходячи із засад справедливості, добросовісності та розумності (ч. 9 ст. 7 СК України), суд вважає, що відповідач зобов`язаний і має можливість сплачувати на користь позивачки аліменти на\~утримання повнолітнього\~сина як\~такого,\~що продовжує\~навчання в\~розмірі 1/6\~частки від\~заробітку (доходу)\~щомісячно,\~починаючи з\~дати подання\~позову,\~тобто з\~17.09.2024\~року,\~і до закінчення навчання, але не більше як до досягнення ним 23 років.При цьому суд враховує, що стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років (постанова Верховного Суду від 13.04.2021 року у справі №308/4214/18; від 01.12.2021 року №753/20347/20). Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. Згідно пункту 3 та 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачка та відповідач звільнені від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: approved