Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-22 00:00:00

Позивач в особі представника [PERSON] 12.09.2023 звернувся до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовна заява мотивована тим, що спільне життя сторін не склалося через різні погляди на сімейне життя, що поступово призвело до того, що вони стали зовсім різними людьми. Шлюбні відносини були припинені, спільне господарство не ведеться. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 15.09.2023 було відкрито провадження у справі, справу було призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. До суду 17.10.2023 надійшов відзив представника [PERSON] [PERSON] у якому вказує, що справа підсудна Приморському районному суді м. Одеси. Також відповідачка просила надати час сторонам для примирення. До суду 24.10.2023 надійшла відповідь на відзив представника позивача [PERSON] у якій вказано, що позивач вважає, що можливості зберегти сім`ю немає, тому заперечує щодо надання строку на примирення. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 01.11.2023 справу передано за підсудністю до Приморського районного суду м. Одеси. Справа 15.11.2023 надійшла до Приморського районного суду м. Одеси та на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 16.11.2023 була передана судді Бондарю В.Я. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 17.11.2023справу прийнято до провадження судді та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з призначенням судового засідання на 08.01.2024. Зобов`язано позивача надати оригінал свідоцтва про шлюб. У судовому засіданні 08.01.2024 проведеному за участі [PERSON] було задоволено клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи, наступне засідання призначено на 23.02.2024. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 23.02.2024 провадження у справі зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній\~справі № 201/369/24 за заявою [PERSON] , заінтересовані особи: [PERSON] , Соборний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про встановлення факту державної реєстрації шлюбу. Ухвалою від 23.09.2024 провадження у справі було поновлено, справу призначено до розгляду у судовому засіданні 22.10.2024. До суду 18.10.2024 надійшла заява представника позивача [PERSON] згідно якої просить розірвати шлюб з зазначенням поновленого актового запису, який складений на виконання судового рішення у справі №201/369/24. У судове засідання 22.10.2024 сторони не з`явилися, про час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином. Представник позивача [PERSON] звернувся до суду 21.10.2024 з заявою про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Повне судове рішення виготовлене 23 жовтня 2024 року. Щодо заяви відповідача про надання строку на примирення, суд відзначає наступне. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Отже, суд вважає недоцільним надання сторонам строку для примирення. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Якщо позивач не має бажання проживати з відповідачем, то, відповідно, збереження шлюбу суперечить його інтересам. З огляду на вищевикладене, також враховуючи, що після відкриття провадження у справі минуло більше року, суд відмовляє у задоволенні заяви [PERSON] про надання часу на примирення. Дослідивши матеріали, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позов, з огляду на наступне. Судом встановлено, що 11 березня 2005 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції м. Севастополя було зроблено актовий запис №184 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , про що свідчить рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26 березня 2024 у справі №201/369/24, залишене без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 21.08.2024 (а.с.117-128). 12 жовтня 2024 року Соборним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) було складено актовий запис №04, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане повторно на підставі запису поновлення (а.с.130). У батьків [PERSON] та [PERSON] [INFO] народилася донька [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а.с.5). У батьків [PERSON] та [PERSON] [INFO] народилася донька [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а.с.6). Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, тому що родина фактично розпалася і її відновлення неможливо, при обставинах, зазначених позивачем, шлюбний союз фактично розпався, на примирення [PERSON] не згоден, а також той факт, що один з подружжя або обоє мають право звернутися із заявою в суд про розірвання шлюбу й це право підлягає судовому захисту. Одночасно, суд вважає, що подальше спільне життя чоловіка й жінки та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому що сторони наразі подружні відносини припинили й спільного господарства не ведуть. Шлюб це сімейний добровільний та рівноправний союз жінки та чоловіка, їх спільність, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану та спрямований на створення сім`ї. Добровільність шлюбу одна з основних його засад. Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються. За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім`ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз сім`ю шлюб, не може мати місце, а також, приймаючи бажання й право одного з них розірвати шлюб не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії реєстрації шлюбу. Добровільність шлюбу, тобто наявність вільної згоди, - це його довічна риса. Саме добровільністю шлюбу зумовлена можливість його розірвання. За ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Як вбачається з пояснень позивача зазначеної вільної згоди між сторонами по справі не має. Чинне законодавство України забороняє примушування до шлюбу. Примушування значить добиватися певної поведінки від особи за допомогою фізичного або психічного насильства. Закріплені у законодавстві права дружини та чоловіка на повагу до своєї індивідуальності є засобом захисту психологічно слабшого у шлюбі від психічного диктату чи навіть агресії дружини, чоловіка або іншої особи. Воно схиляє до толерантності, терпимості у шлюбі, спрямовує кожного з них на спокійне, інтелігентне залагодження колізії індивідуальних рис характеру, життєвих звичок. Однією з причин припинення шлюбу є його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, розірвання шлюбу може відбутися за їхньою спільною заявою або за заявою когось з них. У ході розгляду справи, судом була перевірена наявність відповідних підстав для розірвання\~шлюбу, суд переконався у дійсному волевиявленні позивача. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, оскільки було встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, що має істотне значення. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З матеріалів справи вбачається, що сім`я розпалась, позивач наполягає на розірванні шлюбу, шлюб носить формальний характер. Подальше сумісне проживання суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Тому, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved