Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-22 00:00:00

06 червня 2024 року до Рівненського районного суду Рівненської області звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "ДІДЖИ ФІНАНС" (далі - позивач) із позовною заявою до [PERSON] (далі - відповідач), третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» (далі - третя особа) про стягнення заборгованості за кредитним договором. Короткий зміст заяв по суті справи. У позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором № 4054728 від 20.08.2021 у розмірі 44450,00 грн та судові витрати. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що відповідно до умов кредитного договору № 4054728 від 20.08.2021 відповідачу було надано ТОВ «МІЛОАН», правонаступником якого є позивач, кредит в сумі 10000,00 грн. з датою повернення 04.09.2021 року. ТОВ «МІЛОАН» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу грошові кошти в розмірі та у строк, визначеними умовами кредитного договору. Відповідач у свою чергу не виконав умов кредитного договору. Станом на 10.05.2024 заборгованість відповідача перед позивачем становить 44450,00 грн, а саме: заборгованість за тілом кредиту - 10000 грн; заборгованість за відсотками 32550 грн; заборгованість за комісійними винагородами - 1900 грн., заборгованість за пенею 0 грн. 11.11.2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» було укладено договір відступлення прав вимоги № 12Т. Відповідно до умов цього договору ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржником ТОВ «МІЛОАН», включно і до [PERSON] за кредитним договором № 4054728 від 20.08.2021 року. 27.09.2023 року відповідачу було направлено досудову вимогу про погашення кредитної заборгованості, однак відповідач проігнорувала таку вимогу. Отже, термін повернення кредиту у повному обсязі настав, а заборгованість за кредитним договором у встановлений строк не було погашено, у зв`язку з чим ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» звернулося до суду із позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором. Відзив на позовну заяву до суду не надходив. Пояснення щодо позову або відзиву від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору не надходили. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 10 червня 2024 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито спрощене позовне провадження у даній справі, призначено судове засідання з участю сторін на 08:30 год. 04 липня 2024 року. 13 червня 2024 року представник позивача через систему "Електронний суд" подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій просив позовні вимоги задоволити в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечив. У зв`язку з неявкою відповідача у судове засідання 04 липня 2024 року розгляд справи відкладено на 11:00 год. 31 липня 2024 року. 31 липня 2024 року у зв`язку з повторною неявкою відповідача у судове засідання розгляд справи відкладено на 22 серпня 2024 року о 12:45 год. 13 серпня 2024 року відповідач був додатково повідомлений про призначення розгляду справи №570/2829/24 через сайт Рівненського районного суду Рівненської області у вигляді: "Оголошення про виклик особи зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме", де вказано, що судове засідання призначене на 12 год. 45 хв. 22 серпня 2024 року. 22 серпня 2024 року у зв`язку з повторною неявкою відповідача у судове засідання розгляд справи відкладено на 23 жовтня 2024 року. 18 жовтня 2024 року відповідач був додатково повідомлений про призначення розгляду справи №570/2829/24 через сайт Рівненського районного суду Рівненської області у вигляді: "Оголошення про виклик особи зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме", де вказано, що судове засідання призначене на 12 год. 45 хв. 23 жовтня 2024 року. У судове засідання 23 жовтня 2024 року сторони не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату та час розгляду справи. Клопотань від відповідача про розгляд справи без його участі чи про відкладення судового засідання на адресу суду не надходило. Враховуючи вищезазначене, суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності сторін за наявними матеріалами справи. За клопотанням позивача, яке міститься у позовній заяві, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на вказане, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Судом встановлено, що 20 серпня 2021 року [PERSON] в особистому кабінеті на сайті ТОВ «МІЛОАН» https://miloan.ua/ подала заявку на отримання кредиту №4054728. Після введення одноразового ідентифікатора, який було направлено електронним повідомленням (SMS) відповідач підтвердила прийняття умов кредитного договору №4054728 від 20.08.2021 року. Таким чином, 20 серпня 2021 року між ТОВ "МІЛОАН" та [PERSON] було укладено договір №4054728 про споживчий кредит (далі Договір), за умовами якого товариство надає споживачу кредит у гривні, а остання зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Сума кредиту складає 10000 грн., строк кредиту 15 днів, термін (дата) повернення кредиту, сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу): 04.09.2021 (п.п.1.1.-1.4. Договору). Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника, що складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат позичальника за кредитом складає 14450,00 грн. (пункт 1.5 Договору). Кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок (пункт 2.1 Договору). Доказом надання коштів у користування [PERSON] є платіжне доручення №54243653 від 20.08.2021 року про нарахування коштів у сумі 10000,00 грн. на банківський рахунок відповідача [NUMBER] ХХХХХХ619. Комісія за надання кредиту становить 1900,00 грн., яка нараховується за ставкою 19,00 відсотків від суми кредиту одноразово (п.п. 1.5.1 Договору). Проценти за користування кредитом: 2550,00 грн., які нараховуються за ставкою 1,70 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п.п. 1.5.2 Договору). Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (п.п. 1.6 Договору). Згідно пункту 2.2.3 Договору проценти нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, що визначена пунктом 1.6 цього договору, яка є незмінною протягом всього строку кредитування, окрім випадків, коли за умовами акцій, програм лояльності, спеціальних пропозицій, тощо визначена в пункті 1.5.2 процентна ставка протягом первісного строку кредитування визначеного пунктом 1.3, запропонована позичальнику зі знижкою і є меншою за стандартну (базову) ставку, встановлену пунктом 1.6 договору. Якщо визначена пунктом 1.5.2 процентна ставка є нижчою від стандартної (базової) ставки, то після завершення первісного строку кредитування та/або строку пролонгації на пільгових умовах, проценти з дня продовження строку кредитування (пролонгації) на стандартних (базових) умовах, згідно пункту 2.3.1.2 продовжують нараховуватись за базовою ставкою згідно пункту 1.6 договору. Відповідно до пункту 2.3.1.2 Договору позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз, коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування позичальником у спосіб, вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у позичальника відсутня заборгованість перед кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту). Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду, на який продовжено строк кредитування, нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, наведеною в пункті 1.6 цього Договору. 11.11.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» укладено Договір відступлення прав вимоги №12Т, у відповідності до умов якого ТОВ «МІЛОАН» передає (відступає) ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» приймає належні ТОВ «МІЛОАН» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у Реєстрі боржників. Згідно витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 12Т від 11 листопада 2021 року у вказаному реєстрі передано заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 4054728 на загальну суму 44450,00 грн., з яких 10000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 32550 грн - заборгованість за відсотками; 1900 грн. заборгованість за комісією, 0 грн. заборгованість за пенею. Згідно розрахунку заборгованості, здійсненого позивачем, відповідач станом на 10.05.2024 має заборгованість перед позивачем на загальну суму 44450,00 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 10000 грн; заборгованість за відсотками 32550 грн; заборгованість за комісійними винагородами - 1900 грн., заборгованість за пенею 0 грн. 27 вересня 2023 року ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» на адресу відповідача була направлена досудова вимога, у якій [PERSON] було повідомлено про відступлення права вимоги, наявність простроченої заборгованості у сумі 44450,00 грн. за кредитним договором №4054728 та повідомлено про необхідність до 15.11.2023 року погасити заборгованість перед ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» за вказаними реквізитами. Доказів повного погашення заборгованості ані перед первісним кредитором, ані перед новим кредитором - позивачем у даній справі відповідач суду не надала. Норми права, які підлягають застосуванню при вирішенні спору та мотиви їх застосування. Відповідно до частин 1, 2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно із ч.1 ст.633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх Загальні правила щодо форми договору визначено ст.639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст.1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Із прийняттям Закону України\~"Про\~електронну комерцію"\~№ 675-VIII (надалі - Закон №675-VIII) від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У ст.3\~Закону №\~675-VIII визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч.3 ст.11 Закону № 675-VIII, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 ст.11 Закону № 675-VIII). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним (ч.5 ст.11 Закону № 675-VIII). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: - надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; - заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; - вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ч.6 ст.11 Закону № 675-VIII). Згідно з ч.8 ст.11 Закону № 675-VIII\~у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - ч.12 ст.1 Закону № 675-VIII. Ст.12\~вказаного Закону\~№ 675-VIII визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п.6 ч.1 ст.3 Закону України "Про електронну комерцію"). Згідно з ч.13 ст.11 Закону № 675-VIII, електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із ст.64 ЦПК України, ст.36\~ГПК України та ст.79 КАС України. Відповідно до ч. 2 ст. 95 ЦПК України, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Ч.4 ст.95\~ЦПК України встановлено, що копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Згідно з ч.5 ст.95 ЦПК України, учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення. Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги (ч.6 ст.95 ЦПК України). Таким чином, суд дійшов висновку, що сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлений ними в електронній формі. Згідно із ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Підстави заміни кредитора у зобов`язанні визначені ст.512 ЦК України, відповідно до якої кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом (ч.3 ст.512 ЦК України). За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається (ст.ст.1077-1078 ЦК України). Відповідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що ТОВ «МІЛОАН» своєчасно та в повному обсязі виконало зобов`язання перед [PERSON] за договором про споживчий кредит № 4054728 від 20 серпня 2021 року, перерахувавши 20.08.2021 року одним платежем 10000 грн. на карту 53754ХХХХХХ619 в порядку передбаченому умовами договору, що підтверджується наданою позивачем копією платіжного доручення №54243653. Відступлення ТОВ «МІЛОАН» свого права грошової вимоги ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС" до [PERSON] підтверджується наявними у справі доказами. Натомість, відповідач свої зобов`язання за вказаним договором не виконала, заборгованість не погасила, що підтверджується розрахунком заборгованості, здійсненим позивачем, згідно якого загальна заборгованість складає 44450,00 грн, а саме: заборгованість за тілом кредиту - 10000 грн; заборгованість за відсотками 32550 грн; заборгованість за комісійними винагородами 1900 грн., заборгованість за пенею 0 грн. Разом з тим, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовної вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості за комісійними винагородами. Відповідно до п.1.5.1. Договору комісія за надання кредиту становить 1900 грн., яка нараховується за ставкою 19,00 відсотків від суми кредиту одноразово. Відповідно до правових висновків Верховного Суду України, викладених в постанові від 16 листопада 2016 року, справа № 6-1746цс16, та в постанові від 4 червня 2018 року, справа № 758/8481/15-ц, з посиланням на пункт 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на укладення кредитного договору тощо). Послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а відповідні умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними. Такий правовий висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 06 вересня 2017 року у справі № 6-2071цс16. Згідно позиції Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 06 вересня 2017 року, висловленої під час розгляду справи № 6-2071цс16, обслуговування кредиту не є послугою зі споживчого кредитування у розумінні Закону України "Про захист прав споживачів". Щодо стягнення з відповідача заборгованості за комісією згідно кредитного договору, суд враховує чинну судову практику і положення законодавства про захист прав споживачів та зазначає, що включення позивачем до розрахунку заборгованості комісії за послуги, що супроводжують кредит, є неправомірним, а тому у задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити. Встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що відповідач взяті не себе зобов`язання не виконала, у передбачений в договорі строк грошові кошти та нараховані проценти за користування кредитом у повному розмірі не повернула, унаслідок чого у неї виникла заборгованість перед позивачем. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, а саме стягненню з відповідача на користь позивача підлягає заборгованість у розмірі 42550 грн, що складається з суми заборгованості за тілом кредиту - 10000 грн; суми заборгованості за відсотками 32550 грн; суми заборгованості за пенею 0 грн. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.141\~ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Як вбачається з квитанції №6804-8093-7410-4806 від 05.06.2024, позивач сплатив за подання даного позову 2422,40 грн. судового збору. Оскільки позов майнового характеру задоволено на 95,73 % (42550 /44450 х 100), то судовий збір, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 2318,96 грн (95,73 % від 2422,40 грн). У матеріалах справи наявний договір № 42649746 про надання правової допомоги від 01 квітня 2024 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "ДІДЖИ ФІНАНС" та адвокатом Білецьким Богданом Михайловичем. Як вбачається з долучених до позовної заяви копії акту про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 10 травня 2024 року та копії детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Білецьким Б.М., необхідних для надання правничої (правової) допомоги щодо стягнення заборгованості від 10 травня 2024 року, адвокат Білецький Б.М. надав ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС" правову допомогу на загальну суму 6000 грн. Оскільки позов майнового характеру задоволено на 95,73 %, то правова допомога, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 5743,80 грн (95,73 % від 6000 грн).

Outcome: approved