Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-09 00:00:00

У травні 2024 року представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом. Заявлені позовні вимоги обґрунтовував тим, що 09 грудня 2021 року, між позивачем та відповідачем було укладено Договір позики грошей на загальну грошову суму у розмірі 85 532,10 грн., що в еквіваленті на день підписання цього договору, за комерційним курсом купівлі доларів США, встановленим ПАТ КБ «Приватбанк» (27,05 грн. за 1 дол. США), становить 3 162, 00 (Три тисячі сто шістдесят два) долари США 00 центів. Відповідно до п.3 вказаного Договору позики сторони домовились, що Позичальник зобов`язаний повернути (погасити) таку ж суму грошових коштів в повному обсязі до 09.04.2022 року включно, який може бути продовжений за взаємною згодою сторін. Згідно з п. 3.1. Сторони узгодили, що у випадку зміни курсу гривні до долара США, позика підлягає поверненню, за комерційним курсом продажу доларів США станом на дату повернення позики. Відповідно до п. 3.2. Договору позики повернення Позичальником позиченої суми повинно вчинятись 09 числа кожного місяця за наступним графіком: до 09.01.2022 року, у гривні, що в еквіваленті, за комерційним курсом продажу доларів США, що буде встановленим ПАТ «КБ ПРИВАТБАНК», станом на дату повернення частини позики становитиме 153, 00 долари США; до 09.02.2022 року, у гривні, що в еквіваленті, за комерційним курсом продажу доларів США, що буде встановленим ПАТ «КБ ПРИВАТБАНК», станом на дату повернення частини позики становитиме 200, 00 доларів США; до 09.03.2022 року, у гривні, що в еквіваленті, за комерційним курсом продажу доларів США, що буде встановленим ПАТ «КБ ПРИВАТБАНК», станом на дату повернення частини позики становитиме 200, 00 доларів США; а решту суми у гривні, що в еквіваленті, за комерційним курсом продажу доларів США, що буде встановленим ПАТ «КБ ПРИВАТБАНК», станом на дату повернення частини позики, становитиме 2 609, 00 доларів США по 09.04.2022 року. Факт отримання Відповідачем від Позивача грошових коштів у розмірі 85 532,10 грн., окрім п.2 Договору позики грошей підтверджується розпискою [PERSON] від 09.12.2021 року. Позивач виконав умови Договору позики, а саме Позивач передав Відповідачу грошові кошти в загальному розмірі 85 532,10 грн., Відповідач від взятих на себе зобов`язань ухиляється. Відповідач повертати Позивачу надану суму позики та всіх нарахованих штрафних санкцій не збирається, від зустрічі відмовляється. Згідно з положеннями п.8 Договору позики в разі якщо Позичальник своєчасно не поверне суму позики (та/або її частини) у встановлений строк, Позичальник зобов`язаний сплатити на вимогу Позикодавця суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, 100% річних від простроченої суми, пеню у розмірі 10% від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання, за кожен день прострочення та за кожне відповідне неналежне виконання умов цього договору, а також штраф у розмірі 5% від суми позики, зазначеній у п.1 договору позики грошей, за кожне порушення строків сплати позики. Всього за Договором позики грошей заборгованість Відповідача перед Позивачем складає: 137 446,33 грн. Крім того, за положенням п. 12 Договору позики грошей з метою забезпечення виконання зобов`язань за цим Договором Сторони домовились укласти Договір застави транспортного засобу, - автомобіль, марки FORD, модель FUSION, ідентифікаційний номер [NUMBER] , рік випуску 2011, колір СІРИЙ, реєстраційний номер [NUMBER] . Так, 09.12.2021 року на виконання вказаного положення Договору Позики, між [PERSON] , з однієї сторони у якості Заставодержателя та [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , з другої сторони, у якості Заставодавця, укладено Договір Застави, відповідно до якого заставою забезпечується виконання Заставодавцем зобов`язань за Договором Позики від 09.12.2021 року, що укладений між Заставодержателем та Заставодавцем, за умовами якого Заставодавець, зокрема, зобов`язаний повернути Заставодержателю позику в розмірі 85 532,10 грн. до 09 квітня 2022 року. Крім того, Заставодавець та Заставодержатель дійсним договором дійшли згоди, що вартість предмета застави на момент укладення договору складає 86 000, 00 грн. Позивач вважає, що у зв`язку з недобросовісною бездіяльністю Відповідача, вираженою в неповерненні Позивачу позичених грошових коштів в повному обсязі, його право порушене та, відповідно до положень до ст. 16 ЦК України, підлягає судовому захисту. Позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість, в розмірі 137446,33 грн., витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 40 000,00 грн. та судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 1 374,46 грн. 06.06.2024 ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області було відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження. В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у передбачений законом спосіб, причини неявки суду не повідомив, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України(далі ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Ухвала про заочний розгляд справи постановлена без виходу до нарадчої кімнати та занесена в протокол судового засідання. Суд, дослідивши матеріали справи та письмові докази в їх сукупності, оцінивши їх відповідно до ст. 89 ЦПК України, приходить до наступного висновку. У справі Bellet v. France Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. 09.12.2021 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики грошей. Пунктом 1 вищезазначеного договору передбачено, що Позикодавець передає у власність Позичальнику кошти у розмірі 85 532,10 грн., що в еквіваленті на день підписання цього договору, за комерційним курсом купівлі доларів США, встановленим ПАТ КБ «Приватбанк» (27,05 грн. за 1 дол. США), становить 3 162, 00 (Три тисячі сто шістдесят два) долари США 00 центів. Згідно п. 3 договору кінцевий строк повернення позики 09.04.2022 року в повному обсязі. Згідно з положеннями п.8 Договору позики в разі якщо Позичальник своєчасно не поверне суму позики (та/або її частини) у встановлений строк, Позичальник зобов`язаний сплатити на вимогу Позикодавця суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, 100% річних від простроченої суми, пеню у розмірі 10% від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання, за кожен день прострочення та за кожне відповідне неналежне виконання умов цього договору, а також штраф у розмірі 5% від суми позики, зазначеній у п.1 договору позики грошей, за кожне порушення строків сплати позики. Також на підтвердження факту укладення договору позики і отримання коштів у борг Відповідач власноруч склав письмову розписку від 09.12.2021 року. Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Згідно ч. 2 ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1047 ЦК України зазначено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Договір позики може бути оплатним, тобто таким, що передбачає сплату процентів за користування сумою позики, або безоплатним якщо виконання позичальником зобов`язання обмежується поверненням боргу. Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Така позиція висвітлена у постанові Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року (справа № 6-63цс13). Стаття 1049 ЦК України визначає що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За правилами ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Суду не надано належних та допустимих доказів того, що на час ухвалення рішення надана позивачем [PERSON] позика була повернута Позикодавцю відповідачем, у зв`язку з чим наявні підстави для стягнення вищезазначеної суми в судовому порядку. Виходячи з того, що позивач надав відповідачу на підставі договору позики від 09.12.2021, грошові кошти, а відповідач свої зобов`язання з повернення вказаних коштів не виконав, суд дійшов до висновку, що позовна вимога позивача про стягнення грошових коштів підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Згідно ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Позивач зазначає, що всього заборгованість за договором позики, враховуючи штрафні санкції, становить 137\~446,33 грн, однак розрахунку такої суми до матеріалів позовної заяви не долучає, внаслідок чого суд не має можливості перевірити факт зазначеного позивачем розміру боргу, тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. За таких обставин, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, пропорційно до задоволених позовних вимог, в розмірі 855,32 грн. Окрім того, у позові представник позивача просить суд про стягнення із відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 40\~000,00 гривень. Відповідно до ч. 3\~ст.137 ЦПК України\~для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При цьому, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі N826/1216/16 визначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Позивачем до позовної заяви додано копію ордеру, договору про надання правової допомоги від 01.02.2024, акт розрахунку до Договору про надання правової допомоги від 20.05.2024 року. Водночас, матеріали справи не містять доказів, а саме: детального опису робіт (наданих послуг), оплати витрат на професійну правничу допомогу позивачем (квитанції до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження), а отже такі витрати є не доведеними позивачем, тому у задоволенні вимоги позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід відмовити. Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні. Заходи забезпечення позову судом не застосовувалися. На підставі вищевикладеного, ст. ст. 526, 530, 1046, 1047, 1049 Цивільного кодексу України,

Outcome: partial