Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-13 00:00:00

\~ \~ \~ \~У липні 2024 року позивач звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем перебуває в шлюбі з 04.10.1980, неповнолітніх дітей не мають. У 2002-2003 роках відповідач виїхала на роботу до Італії, де живе та працює до тепершнього часу. Приїжджала до України лише раз у 2008 році, в зв`язку з чим шлюбні відносини між ними припинені. Спільне господарство не ведуть. Примирення та збереження шлюбу вважає неможливим. Тому просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, який було зареєстровано 04.10.1980 Відділом запису актів громадянського стану Виконавчого комітету Житомирської міської ради народних депутатів за актовим записом № 1740. \~ \~ \~ \~Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце його проведення були повідомлені належним чином, направили до суду письмові заяви з проханням проводити розгляд справи за їхньої відсутності. У поданій до суду заяві представник позивача вказала про підтримання позовних вимог, а відповідач в заяві зазначила про відсутність заперечень проти розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~Частиною ч. 3 ст. 211 ЦПК України передбачено право учасників справи заявити клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу за їхньої відсутності на підставі наявних у справі матеріалів. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 04.10.1980 між позивачем та відповідачем Відділом запису актів громадянського стану Виконавчого комітету Житомирської міської ради народних депутатів було зареєстровано шлюб за актовим записом № 1740, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу. Неповнолітніх дітей сторони не мають. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Частиною 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У зв`язку з відсутністю між сторонами взаєморозуміння наміру зберігати сім`ю вони не мають. Зважаючи на те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, а також враховуючи визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону і не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, тому приймається судом, і за даних обставин подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам обох сторін, що є підставою для розірвання шлюбу. При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат між сторонами суд керується ч. ч. 1, 2, 6 ст. 141, ч.\~1\~ст.\~142 ЦПК України. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» як особа з інвалідністю ІІ групи відповідно до виданого йому 08.10.2003 посвідчення серії [NUMBER] та внаслідок визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд покладає на неї судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 50 відсотків судового збору в дохід держави.

Outcome: approved