Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-09 00:00:00

1. Стислий виклад позиції заявника та заінтересованої особи. Адвокат Кот Є.О., який діє в інтересах заявника [PERSON] , звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту належності [PERSON] правовстановлюючого документу - диплому [NUMBER], виданого 04 січня 1985 року Калінінградським морехідним училищем Всесоюзного рибопромислового об`єднання Зап. басейну, реєстраційний № 9712, за період навчання з 1981 по 1985 роки. В обґрунтування заяви посилається на те, що заявник 22.05.2024 року з метою реалізації права на пенсію та надання документів для заведення пенсійної справи, звернувся до Відділу обслуговування громадян № 8 (сервісний центр) головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з питанням щодо оформлення пенсії. Для підтвердження стажу та для обчислення пенсії заявник, разом з іншими документами, надав диплом [NUMBER], виданий 04 січня 1985 року Калінінградським морехідним училищем Всесоюзного рибопромислового об`єднання Зап. басейну (Заприба). В ході перевірки документів виявилось, що в цьому дипломі прізвище заявника вказано [рос.] - « [PERSON] », на відміну від документів, що встановлюють його особу, де зазначено [рос.] - « [PERSON] ». Заявнику було повідомлено, що виявлені розбіжності у написанні його прізвища унеможливлюють правильне визначення розміру пенсії, а відповідно це перешкоджає реалізації його права на пенсію. Так, Заявнику належить Диплом [NUMBER], виданий 04 січня 1985 року Калінінградським морехідним училищем Всесоюзного рибопромислового об`єднання Зап. басейну (Заприба) (мовою оригіналу: [рос.] - Калининградское мореходное училище Всесоюзного рыбопромышленного объединения Зап. басейна (Запрыба) реєстраційний № 9712 , в якому Заявник навчався з 1981 по 1985 роки за спеціальністю 1612 «морське судноводіння» ([рос.] - «морское судовождение») та здобув кваліфікацію «технік-судноводій» ([рос.] - «техник-судоводитель». Оригінал цього диплому знаходиться у Заявника. Однак, як зазначено, в дипломі прізвище Заявника записано із помилкою [рос.] - [PERSON] . Згідно із паспортом, свідоцтвом про народження, трудовою книжкою прізвище Заявника російською мовою записано « [PERSON] ». Тобто в дипломі прізвище Заявника записано через російську букву «ё», а в паспорті, свідоцтві про народження та інших документах через - «е». Належність диплома Заявнику підтверджується самим фактом того, що згідно трудової книжки Заявник у період з 21.02.1985 по 04.11.1985 року займав посади помічника капітана на суднах в риболовецькому колгспі «За Родину», які потребують освіти за спеціальністю визначеної в дипломі. Також, належність диплома Заявнику підтверджується і військовим квитком ВЧ № [NUMBER] виданим 05.09.1988 року, відомостями зазначеними в графі 4. Помилка в написанні прізвища виникла через те, що у російській орфографії допускаються випадки вибіркового вживання букви «ё». При цьому прізвище « [PERSON] » утворене як по-батькові від хрестильного імені [PERSON], в яких також використовуються букви «е» та «ё». В той же час, така неточність не змінює прізвища при написанні українською мовою, оскільки неточність допущена при написанні прізвища російською мовою. Встановлення вказаного факту породжує для заявника юридичні наслідки, оскільки встановлення факту належності надасть змогу вірно визначити трудовий стаж Заявника при визначенні розміру пенсії. Для реалізації права на пенсію та правильного визначення трудового стажу та розміру пенсії заявнику необхідно встановити, що диплом дійсно належить заявнику, адже прізвище в ньому, в паспорті, свідоцтві про народження та інших документах різниться. Отримати новий Диплом з виправленим прізвищем неможливо, оскільки навчальний заклад, в якому Заявник здобував освіту та отримав диплом, знаходиться в м. Калінінград, РФ. У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України указом президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан, який згідно з указами Президента України продовжений і до теперішнього часу. Більш того Заявник 08.04.2022 року призваний на військову службу під час мобілізації та на теперішній час перебуває на військовій службі і позбавлений можливості виїхати за межі України більш того в РФ. Відтак, усунути помилку іншим способом, окрім як встановлення у судовому порядку факту належності диплому, заявнику неможливо. 2. Заяви, клопотання заявника та заінтересованої особи. Адвокат Кот Є.О., який діє в інтересах заявника [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, просить розгляд справи проводити без участі заявника та його представника, заяву підтримує в повному обсязі та просить її задовольнити. Представник заінтересованої особи, Головного управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області, в судове засідання не з`явився, був належним чином сповіщений про дату засідання. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 3. Процесуальні дії по справі. 17 червня 2024 року ухвалою суду відкрито провадження по справі. Вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. 4. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин з посиланням на докази. Згідно до копії диплому серії [NUMBER] , реєстраційний № [NUMBER] , виданого 04 січня 1985 року Калінінградським морехідним училищем, встановлено, що [PERSON] у 1981 році вступив до даного училища та у 1985 році закінчив його (а.с. 6). Відповідно до копії паспорту серії [NUMBER] , виданого Заводським РВ Дніпродзержинського МУ УМВС України в Дніпропетровській області від 15 березня 2000 року, прізвище [PERSON] на російській мові зазначено « [PERSON] » (а.с. 7). Згідно до свідоцтва про народження, виданого Дніпродзержинськом міськ.бюро РАЦС, актовий запис № 1047, [PERSON] народився [INFO] , батьками якого зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с. 10). Згідно до трудової книжки серії [NUMBER] 10 жовтня 1985 року була заповнена трудова книжка [PERSON] , [INFO] (а.с. 11-14). Відповідно до військового квитка ВЧ № [NUMBER] , [PERSON] [INFO] видано військовий квиток з особистим № [NUMBER] (а.с. 15-17). Відповідно до посвідчення офіцера серії [NUMBER] , [PERSON] перебуває на військовій службі в Державній спеціальній службі транспорту, наразі має військове звання - капітан (а.с. 18-19). 5. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування. Ст. 4 ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до вимог статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Відповідно до ч. 2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Пунктом 12 вказаної Постанови визначено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Згідно з ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Факт належності [PERSON] диплому серії [NUMBER] від 04 січня 1985 року, виданого Калінінградським морехідним училищем підтверджується копією трудової книжки, з записами про місце роботи - 21.02.1985р. рибколгосп. «За Родину», зачислення на посаду пом. капітана на промисловому судні. Розбіжності в написанні прізвища заявника в одну літеру виникло у зв`язку із неправильним перекладом з російської на українську мову і внаслідок цього виникла технічна помилка та враховуючи досліджені долучені заявником докази у суду немає сумніву, що диплом серії [NUMBER] від 04 січня 1985 року, виданого Калінінградським морехідним училищем належить [PERSON] . Встановлення вказаного факту має для заявника юридичне значення, оскільки необхідне йому для реалізації права на отримання пенсії. 6. Висновки суду. На підставі викладеного, оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, а також те, що встановлення зазначеного факту, породжує юридичні наслідки, суд вважає за необхідне дану заяву задовольнити. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Згідно ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено Законом. Відтак, сплачений при звернені до суду з заявою про встановлення фактів судовий збір не відшкодовується за рахунок іншої сторони.

Outcome: approved