Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-20 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовом до відповідача про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме майно, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 14.12.2023 р. вона домовилась із відповідачем про купівлю квартири [ADDRESS] ; 1/4 частки квартири [ADDRESS] та земельної ділянки, загальною площею 0,0023 га, з кадастровим номером: 5124110100:02:003:0271, цільове призначення якої "для будівництва індивідуальних гаражів", що знаходиться в [ADDRESS] , гараж № [NUMBER] , у зв`язку з чим був укладений договір купівлі продажу, який не було посвідчено у нотаріальному порядку. До суду надійшла заява про заміну предмету позовної заяві, в якій позивачка зазначила, що після укладання договору купівлі продажу від 14.12.2023 р., 06.06.2024 року була укладена додаткова угода до договору про зміну умов договору та акту приймання-передачі до нього в частині збільшення обсягу майна, яке підлягає купівлі-продажу за договором та ціни договору з урахуванням проведення незалежної оцінки майна. Відповідачем надано позивачу розписку про отримання грошових коштів у розмірі 795133,37 грн., позивачу надано вільний доступ до майна, документи про право власності на майно та звіти про незалежну оцінку майна, яке придбано, сторони домовились в усній формі про з`явлення до нотаріусу 14.06.2024 року для нотаріального посвідчення договору з урахуванням усіх змін та доповнень до нього. Сторони домовились про усі суттєві умови договору, відбулось повне виконання договору, однак відповідач ухиляється від посвідчення укладеного договору купівлі продажу у нотаріальному поряду. Таким чином позивачка просить суд визнати договір купівлі-продажу дійсним та визнати право власності на квартиру [ADDRESS] ; 1/4 частки квартири [ADDRESS] , земельну ділянку, загальною площею 0,0023 га, з кадастровим номером: 5124110100:02:003:0271, цільове призначення якої "для будівництва індивідуальних гаражів", що знаходиться в [ADDRESS] , гараж № [NUMBER] та гаражний бокс (гараж), що знаходиться в [ADDRESS] . Відповідно до положень ч. 1 ст. 30 ЦПК України, дана цивільна справа підсудна Ренійському районному суду Одеської області. Позивачка у підготовче судове засідання не з`явилась, відповідно до викладеної у позовній заяві вимозі просила розглянути справу у її відсутності. Відповідач у підготовче судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про визнання позовних вимог, в якій також просив розглянути справу у його відсутності. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. \~ \~ \~ \~Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Судом в ході судового розгляду справи були дослідженні: нотаріально не посвідчений договір купівлі продажу від 14.12.2023 р., згідно якого [PERSON] продав, а [PERSON] купила квартиру [ADDRESS] частки квартири [ADDRESS] та земельну ділянку, загальною площею 0,0023 га, з кадастровим номером: 5124110100:02:003:0271, що знаходиться в [ADDRESS] , гараж № [NUMBER] ; акт приймання-передачі майна за договором купівлі-продажу від 14.12.2023 р.; свідоцтво про право власності на житло від 12.11.2001 р., № 247; приватизаційне платіжне доручення № 752 від 28.11.2001 р.; технічний паспорт на квартиру [ADDRESS] ; розпорядження № 14/гик-2016 від 18.02.2016 р.; державний акт на право на земельну ділянку , серія ЯЛ № 726489, кадастровий номер 5124110100:02:003:0271; витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 08.06.2017 р., власник квартири [ADDRESS] [PERSON] ; нотаріально посвідчений договір купівлі продажу від 08.06.2017 р.; технічний паспорт на квартиру [ADDRESS] ; витяг з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації ЄДЕС у сфері будівництва; додаткова угода до договору купівлі продажу від 14.12.2023 р., укладена 06.06.2024 р.; розписка [PERSON] від 06.06.2024 р.; витяг з Державного реєстру речових прав від 03.06.2024 р.; технічний паспорт на гараж № [NUMBER] по [ADDRESS] ; звіт про незалежну оцінку майна на гараж [ADDRESS] ; звіт про незалежну оцінку майна квартири [ADDRESS] ; звіт про незалежну оцінку 1/4 частки квартири [ADDRESS] ; паспорт [PERSON] , серія [NUMBER] від 13.08.1997 р. з ідентифікаційним номером; паспорт [PERSON] , серія [NUMBER] від 07.10.2015 р. з ідентифікаційним номером. Дослідивши надані докази, судом встановлено, що 14.12.2023 р. [PERSON] домовилась із відповідачем про купівлю квартири [ADDRESS] ; 1/4 частки квартири [ADDRESS] та земельної ділянки, загальною площею 0,0023 га, з кадастровим номером: 5124110100:02:003:0271, цільове призначення якої "для будівництва індивідуальних гаражів", що знаходиться в [ADDRESS] , гараж № [NUMBER] . В той же день було укладено відповідний письмовий договір купівлі продажу, який не було посвідчено у нотаріальному порядку, однак сторони домовилися, що 25.12.2023р. оформлять договір у нотаріальному порядку (п. 4.6 договору купівлі продажу). Сторони домовились про усі суттєві умови договору, крім того, відбулось повне виконання договору, а саме відповідач передав позивачці нерухоме майно, а позивачка передала відповідачу обумовлену суму коштів, що підтверджується відповідним актом приймання-передання, який знаходиться в матеріалах справи. Таким чином, позивачка фактично вступила у володіння нерухомим майном, користується ним з 14.12.2023 р. Відповідач, в порушення п. 4.6 договору купівлі-продажу нерухомого майна від 14.12.2023 року ніяких дій з нотаріального посвідчення договору не вчинив. Після укладання вказаного договору, та зважаючи на неодноразові прохання та вимоги позивачки щодо з`явлення до нотаріусу для нотаріального посвідчення договору, у сторін відбулась зустріч, за результатами якої вони досягли згоди внести зміни до договору. Таким чином, 06.06.2024 року між сторонами була укладена додаткова угода до договору про зміну деяких умови договору та акту приймання-передачі до нього в частині збільшення обсягу майна, який підлягає купівлі-продажу за договором та ціни договору, зокрема пункти 1.1., 1.2. договору та пункти 1 і 3 акту приймання-передачі майна були викладені у новій редакції. Це було пов`язано з тим, що окрім майна, яке було визначено у договорі, позивачкою придбано у відповідача також гаражний бокс (гараж), загальною площею 21,6 кв. м., що знаходиться в [ADDRESS] , гараж № [NUMBER] . Відповідачем надано позивачці розписку про отримання грошових коштів у розмірі 795133,37 грн., надано вільний доступ до майна, документи про право власності на майно та звіти про незалежну оцінку майна, яке придбалось позивачкою, також в усній формі вони домовились про з`явлення до нотаріусу 14.06.2024 року для нотаріального посвідчення договору з урахуванням усіх змін та доповнень до нього. Проте, відповідач у визначений соронами строк знову не з`явився у нотаріуса та до теперішнього часу ухиляється від цього. Під час останньої телефонної розмови сторін, відповідач повідомив позивачці про те, що він не може з`явитися у нотаріуса у зв`язку з його відсутністю у м. Рені. У зв`язку з чим, порадив позивачці звернутися до нотаріусу або до суду та запевнив, що не буде заперечувати проти будь-яких вимог позивачки, пов`язаних з переоформленням майна, оскільки не має намірів порушувати свої зобов`язання, передбачені договором. Також, відповідач проінформував позивачку про відсутність у нього грошових коштів для понесення витрат, пов`язаних з оформленням договору купівлі-продажу майна, покладених на нього у відповідності до п. 7.1. Договору. З огляду на наведене позивачка вважає, що відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору купівлі продажу. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки надані суду докази в повному обсязі підтверджують обставини викладені у позовній заяві. Відповідно до ст. 657 ЦК України, договір купівлі продажу повинен бути укладений у письмовій формі і посвідчений нотаріально, якщо хоча б однією із сторін є громадянин, і недотримання цієї вимоги є підставою для визнання укладеного договору недійсним. Разом з тим, між сторонами була досягнута взаємозгода відносно всіх істотних умов договору, оскільки позивач передала продавцю обумовлену суму коштів, а продавець передала позивачу нерухоме майно в натурі та документи на нього. Згідно норм ст. 220 ЦК України, у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.\~Однак, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. \~ \~ \~ \~Згідно матеріалів справи, сторонами, при укладанні договору купівлі продажу була досягнута угода по всіх істотних умовах, крім того відбулось повне виконання договору, а саме відповідач передав позивачці нерухоме майно та документи на нього, а остання, у свою чергу, передала відповідачу обумовлену суму коштів, що підтверджується актом прийому-передання за договором купівлі-продажу від 14.12.2023 р. та розпискою від 06.06.2024 р., позивачка прийняла нерухоме майно, фактично вступила у володіння цим майном. Відповідач жодного разу не висував вимоги щодо повернення об`єкту нерухомості, не заперечував проти визнання права власності за позивачкою, про що свідчить заява, яка міститься в матеріалах справи. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у зв`язку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків. Підстав, які не дозволяють визнання права власності за позивачкою, судом не встановлено. Таким чином, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги. На вимогу позивачки судові витрати, пов`язані із розглядом справи за даною позовною заявою з відповідача не стягувати. З врахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved