Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-16 00:00:00

Адвокат Чернов В.В. в інтересах [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 06 лютого 2014 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Нетішинського міського управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 19, так як відповідач проявляє неконтрольовану агресію до неї, внаслідок чого вони припинили спільне проживання, спільне господарство не ведуть, подружні відносини не підтримують. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про розгляд справи у спрощеному провадженні без участі сторін. 16.10.2024 р до суду надійшла заява відповідача про те, що протягом наданого судом строку вони не помирилися, тому не заперечує проти задоволення позову про розірвання шлюбу з [PERSON] . Ухвалою суду від 18 липня 2024 р позовна заява [PERSON] прийнята до розгляду та у справі відкрите провадження і справа призначена до розгляду у спрощеному провадженні без участі сторін. Ухвалою суду від 16 серпня 2024 р провадження у справі зупинене за клопотанням представника відповідача та сторонам наданий строк для примирення на два місяці. 30 вересня 2024 р провадження у справі відновлене у зв`язку із закінченням строку для примирення та справа призначена до розгляду у спрощеному провадженні без участі сторін. Ознайомившись з позовною заявою, дослідивши письмові докази, суд знаходить, що позов слід задовольнити з таких підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 06 лютого 2014 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Нетішинського міського управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 19, що стверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] від 06 лютого 2014 року (а.с.8); мають неповнолітніх дітей: сина - [PERSON] , [INFO] та дочку - [PERSON] , [INFO] (а.с.9-10). Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу. Зокрема, особа має право вільно вирішувати питання щодо укладення шлюбу та його збереження, а також розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин. Частинами третьою, четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За змістом частини третьої статті 109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Судом встановлено, що сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, відносини як чоловік і дружина не підтримують, втратили почуття любові і поваги один до одного, протягом наданого судом строку для примирення сімейні відносини не відновили. Заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивачки, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті немайнові та майнові права сторін і дітей. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини розірвання шлюбу, обставини життя подружжя, суд знаходить, що позов слід задовольнити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивачки сплачений судовий збір.

Outcome: approved