Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-20 00:00:00

20.09.2024 року [PERSON] , в особі представника - адвоката Титаренко О.Є. звернулась до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя із позовною заявою до [PERSON] , у якій просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] , зареєстрований 05.01.2001 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Орджонікідзевського району м. Запоріжжя, актовий запис № 1. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 05.01.2001 року позивач та відповідач уклали шлюб. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що протягом останнього часу, сімейне життя між позивачем та відповідачем поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має протилежні погляди на шлюб, сім`ю. Між сторонами постійно виникають сварки. Спільне господарство не ведеться, спільне життя і збереження шлюбу не можливе, та суперечить інтересам кожного, посилаючись на ст.ст. 105, 110, 112 СК України просила заявлені позовні вимоги задовольнити. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.09.2024 визначено головуючого суддю Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Новасардову І.В. Ухвалою суду від 24.09.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, сторонам встановлено строки для подання заяв по суті справи. Представник позивача - адвокат Титаренко О.Є. у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Представник відповідача - [PERSON] у судовому засідання проти розірвання шлюбу не заперечувала, повідомила, що відповідач визнає позовні вимоги у повному обсязі. Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 05.01.2001 року, виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис №1, сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05.01.2001 року. Від шлюбу сторони мають двох дітей - [PERSON] , [INFO] ,що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 03.06.2011 рокута [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 22.06.2016 року. Згідно ч. 1 ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Відповідно до ст. 3 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, причиною розірвання шлюбу є втрата взаємоповаги, розуміння, внаслідок чого відбулося фактичне припинення шлюбних відносин. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності із ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина 2 статті 112 Сімейного кодексу України). Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 206 ЦПК, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, приймаючи до уваги, що шлюб - це добровільний союз чоловіка та жінки, а сторони зберегти сім`ю не бажають, враховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу, передбачених ч. 2 ст. 110 СК України, суд вважає за можливе ухвалити рішення про задоволення позову. Після розірвання шлюбу позивачу слід залишити прізвище - «[PERSON] », про що вона просила у позовній заяві, оскільки відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу у подальшому іменуватися цим прізвищем або поновити своє дошлюбне прізвище. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання, зокрема, щодо розподілу між сторонами судових витрат. В той же час, позивач не заявляла вимог про стягнення судового збору, тому на підставі ст. 13 ЦПК України, суд залишає витрати по сплаті судового збору за позивачем.

Outcome: approved