Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-23 00:00:00

У січні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовна заява мотивована тим, що 02.11.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» та [PERSON] укладено Договір №455841-КС-001 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Вказує, що 02.11.2022 відповідачу [PERSON] було направлено пропозицію (оферту) укласти Договір №455841-КС-001 про надання кредиту, 02.11.2022 прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору №455841-КС-001 про надання кредиту на умовах визначених офертою. Зазначає, що через телекомунікаційну систему було направлено відповідачу одноразовий ідентифікатор UA-1462 на номер телефону [NUMBER] , що зазначений ним у анкеті в особистому кабінеті, котрий ним було введено/відправлено. Таким чином, 02.11.2022 між ТОВ «Бізнес позика» та [PERSON] укладено Договір №455841-КС-001 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Позивач посилається, що свої зобов`язання за Договором кредиту виконав та надав відповідачу грошові кошти в розмірі 24 000,00 грн. шляхом перерахування на його банківську картку № [NUMBER] , який ним вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті, однак відповідач свої зобов`язання за кредитним договором №455841- КС-001 належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на 09.01.2024 за ним числиться заборгованість в розмірі 75990,70 грн., що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 24000,00 грн; суми прострочених платежів по процентах - 48390,70 грн; суми прострочених платежів за комісією - 3600,00 грн. Зважаючи на викладене ТОВ «Бізнес позика» просить стягнути з відповідача вказану вище суму заборгованості у розмірі 75990,70 грн., а також понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 422,40 грн. Ухвалою судді Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 5 квітня 2024 року вказана позовна заява була прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін. У строк, установлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідач відзив на позовну заяву не надав. 24 жовтня 2024 року Великоберезнянським районним судом Закарпатської області постановлено ухвалу про заочний розгляд справи із ухваленням заочного рішення. Представник позивача в судове засідання не з`явився. Попередньо подав клопотання про проведення розгляду справи у відсутності представника позивача, зазначивши, що позов підтримує в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач, будучи повідомленим про дату, час та місце проведення судового розгляду, повторно в судове засідання не з`явився, відзиву на позов не подав. Про причини неявки суд не повідомив, жодних заяв від нього не надходило. Судові повістки про виклик в судові засідання, які надсилалися [PERSON] за останнім відомим місцем реєстрації відповідача ( [ADDRESS] ), поверталися на адресу суду з відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою». За відомостями наданими Ставненською сільською радою Ужгородського району Закарпатської області, слідує, що згідно по-господарської книги Ставненської сільської ради [PERSON] , [INFO] зареєстрованого в [ADDRESS] 27 лютого 2024 р. було знято з реєстрації місця проживання за заявою власника житла. З інформації, що надана ГУ ДМС України в Закарпатській області (лист вих.№2101.03.7-2886/2101.3-24 від 21.03.2024 р.) слідує, що за наявними обліками ГУ ДМС у Закарпатській області громадянин [PERSON] , [INFO] , знятий з реєстраційного обліку 27.02.2024 року за заявою власника житла з адреси: [ADDRESS] . Згідно ч.11 ст.128 ЦПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Судом було розміщено (оприлюднено) на веб-порталі Судової влади України оголошення про виклик у судове засідання по справі №298/228/24 відповідача [PERSON] . В силу ч.11 ст.128 ЦПК України відповідач [PERSON] вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Суд, встановивши фактичні обставини справи, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, вважає, що позов слід задовольнити, зважаючи на таке. Судом встановлено, що 02.11.2022 позивачем було направлено відповідачу пропозицію (оферту) укласти Договір №455841-КС-001 про надання кредиту. Цього ж дня, відповідач прийняв пропозицію щодо укладення Договіру №455841-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. Таким чином, 2 листопада 2022 року між ТОВ «Бізнес позика» та [PERSON] , в електронній формі було укладено Договір №455841-КС-001 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором UA-1462, який було направлено відповідачу на номер телефону [NUMBER] , що зазначений ним у анкеті в особистому кабінеті, котрий ним було введено, відповідно до порядку визначеного статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до укладеного договору №455841-КС-001 про надання кредиту від 2 листопада 2022 року, позивач надає відповідачу грошові кошти у розмірі 24 000 грн., на засадах строковості, поворотності, платності, а відповідач зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених цих договором та правилами надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес позика» (п. 2.1 договору). Строк, на який надається кредит: 16 тижнів (п.2.3 договору), стандартна процентна ставка за кредитом в день 2,00000000 фіксована, занижена процентна ставка за кредитом в день 1,15957070 фіксована (п.2.4 договору), комісія за надання кредиту 3600,00 грн. (п.2.5 договору). Орієнтовна загальна вартість наданого кредиту 50400,00 грн. (п. 2.8); орієнтовна реальна річна процентна ставка 12126,10 процентів (п. 2.9 договору). Пунктом 2.11 договору визначено, що датою повернення кредиту є 22.02.2023 року. Сторонами також було погоджено графік платежів визначений пунктом 3.2.3 договору. Згідно з пунктом 4.2.3 договору позичальник зобов`язаний повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі, передбачені договором до закінчення строку дії договору. Пунктом 6.2 договору, сторони обумовили, що закінчення строку дії договору не звільняє сторони від відповідальності за порушення та/або невиконання умов договору, які мали місце під час дії договору. Відповідач прийняв умови кредитного договору та підписав даний договір з використанням одноразового ідентифікатора (пароля UA-1462) та отримав кредит в сумі 24000 грн. на свою банківську платіжну картку № [NUMBER] . Отримання відповідачем коштів підтверджується даними платіжного документа номер 533305038, дата операції 02.11.2022 12:38; ордер: b38сf2е1-5а99-11еd- b82а-000с29d57еd2; сума 24000,00 грн.; призначення перерахунок коштів [PERSON] [NUMBER] , згідно до кредитного договору №455841-КС-001 від 02.11.2022. Також 2 листопада 2022 року відповідачем було підписано паспорт споживчого кредиту, який містить інформацію, щодо основних умов кредитування, щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту, та щодо порядку повернення кредиту, яка повністю узгоджується з інформацією зазначеною у договорі №455841-КС-001. На підтвердження заявлених вимог позивачем до позову також додано: прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) укласти Договір №455841-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) від 2 листопада 2022 року; пропозицію (оферта) укласти Договір №455841-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) від 2 листопада 2022 року; візуальну форму послідовності дій клієнта [PERSON] ; правила надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес позика»; анкету клієнта (витяг з інформаційно-телекомунікаційної системи - https://my.bizpozyka.com/); та фотокопії документів [PERSON] . У зв`язку із неналежним виконанням відповідачем умов кредитного договору, відповідно до наданого ТОВ «Бізнес позика» розрахунку заборгованості до кредитного договору №455841-КС-001 від 02.11.2022, загальна заборгованість [PERSON] станом на 09.01.2024 згідно кредитного договору складає: 75990,7 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 24000 грн; заборгованість по відсотках - 48390,7 грн; заборгованість по комісії: 3600 грн; заборгованість по штрафам - 0 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача на його користь. Згідно п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до положень ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Частиною першою статті 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до положень ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі (п. 5 ч. 1ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону (ч.ч. 4, 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ч.ч. 12, 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Згідно ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно до п.1 ст.611 Цивільного кодексу України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором. Відповідно до умов кредитного договору у випадку порушення позичальником зобов`язань, передбачених умовами кредитного договору, банк має право вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту, сплати винагороди, комісії, відсотків за користування кредитом. При вирішенні спору судом взято до уваги, що відповідач в порушення взятих на себе зобов`язань своєчасно не здійснив погашення основної суми заборгованості та не повернув грошові кошти, отримані в кредит. При вирішенні даного спору судом взято до уваги, що відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, та при цьому суд враховує, що відповідач належних доказів повернення грошових коштів за кредитним договором суду не надав. Контррозрахунку, який би спростовував неправильність розрахунку, поданого позивачем, відповідачем також не надано. При цьому судом враховуються аргументи позивача, наведені ним в позові на підтвердження підстав для його задоволення, зокрема щодо порушення відповідачем умов договору та вимог чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, оскільки такі знайшли своє підтвердження в ході дослідження зібраних по справі доказів, які, на переконання суду, є належними, допустимими та достовірними в розумінні ст.ст. 77-79 ЦПК України. При цьому суд зауважує, що на день розгляду справи в суді заборгованість відповідачем не погашена та розмір такої заборгованості ним не оспорюється. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд у відповідності до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача 2422,40 грн. судового збору, який був сплачений при зверненні до суду з позовом.

Outcome: approved