Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-16 00:00:00

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог, позиція позивача 09.09.2024 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позову посилається на те, що перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем, який розірвано 16.02.2023 року, від якого мають двох дітей: дочку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу діти залишилися проживати разом з нею. З відповідача на її користь на утримання неповнолітніх дітей за рішенням суду у справі №688/3618/22 стягуються аліменти в розмірі 1/3 частина усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. З 01.09.2024 року неповнолітня дочка [PERSON] навчається на контрактній\~основі на денній формі у Львівському торгівельно-економічному університеті за освітньою програмою туризм, строк навчання 3 роки, вартість якого за 2024-2025 навчальний рік становить 27200 грн. Окрім цього, [PERSON] проживає в гуртожитку, вартість проживання за рік становить 8200 грн. Нею 12.08.2024 року внесено за перше півріччя навчального 2024-2025 року як оплату вартості навчання 13600 грн та 8200 грн як оплату вартості проживання в гуртожитку за 2024-2025 навчальний рік. Розмір аліментів, який сплачує відповідач не покриває вказані витрати, а вона через відсутність постійного заробітку не може самостійно нести тягар фінансових витрат, необхідний для навчання дочки. Враховуючи те, що відповідач є здоровим та працездатним, вважає, що останній має можливість сплачувати додаткові витрати на утримання своєї дочки. А тому, просить суд стягнути з відповідача на користь позивача додаткові витрати на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 10900 грн. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, на підставі ч. 3 ст. 211 ЦПК України подала заяву, у якій просила розгляд справи провести у її відсутність, позов підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити. Щодо доводів відповідача, викладених у відзиві, просила суд врахувати, що відповідач забрав у неї бізнес та залишив без заробітку, виїхав за кордон, в даний час проживає в Естонії та має гарні заробітки. Діти проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні, відповідач сплачує лише аліменти. Щодо оплати вартості навчання, то дочка зверталась до відповідача, однак останній їй відмовив у допомозі. Позиція відповідача Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, хоча про час, день та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. В системі «електронний суд» подав відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнав посилаючись на те, що сплачує аліменти на утриманні неповнолітніх дітей у визначеному рішенням суду розмірі в повному обсязі, має скрутне матеріальне становище. Також позивач до нього не зверталась за вирішенням даного питання. Крім того, після розірвання шлюбу вони не розділи спільного майна подружжя, яким на даний час одноособово користується лише позивач. А тому, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Ухвалою Шепетівського міськрайонного\~суду Хмельницької\~області від\~13.09.2024\~року позовну\~заяву залишино\~без руху\~та надано\~позивачу п`ятиденний\~строк для\~усунення недоліків,\~які у\~встановлений судом\~строк було\~усунуто. Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 17.09.2024 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено судовий розгляд о 10 год 00 хв 17.10.2024 року. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Виклад встановлених судом обставин, зміст спірних правовідносин та докази на їх підтвердження Між сторонами виникли правовідносини щодо утримання неповнолітньої дитини, які регулюються нормами Сімейного кодексу України. Судом встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] з 05.08.2006 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 16.02.2023 року. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: дочку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Вказане стверджується даними свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 14.03.2007 року, даними свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 17.11.2015 року, рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 16.02.2023 року, яке набрало законної сили 21.03.2023 року. З виконавчого листа №688/3618/22, виданого 23.02.2023 року вбачається, що на підставі рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 18.01.2023 року, яке набрало законної сили 23.02.2023 року, з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання неповнолітніх дітей: дочки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду 20.12.2022 року до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи №4 від 08.12.2024 року, виданої відділом реєстрації місця проживання Шепетівської міської ради Хмельницької області, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована по [ADDRESS] . Згідно договору про навчання у закладі вищої освіти №8/16 сн від 16.08.2024 року та договору про надання платної освітньої послуги №8/16с від 16.08.2024 року, укладеного між Львівським торгівельно-економічним університетом в особі ректора професора Куцика П.О. та замовником в особі [PERSON] , яка є законним представником вступника [PERSON] , заклад бере на себе зобов`язання зарахувати вступника на 1 курс після виконання вимог умов прийому на навчання для здобуття вищої освіти, правил прийому та укладення договору; здійснити підготовку вступника за денною формою здобуття освіти за освітньою програмою «Туризм» за спеціальністю «242 Туризм і рекреація» для здобуття ступеня вищої освіти бакалавр. Освітня програма є акредитованою строком до 01.07.2029 року. Загальна вартість освітньої послуги за перший (2024-2025) рік навчання становить 27200 грн, за другий (2025-2026) рік навчання 29950 грн, за третій (2026-2027) рік навчання 31950 грн, за четвертий (2027-2028) рік навчання 33950 грн. З довідки, виданої 27.08.2024 року Львівським торгівельно-економічним університетом, слідує, що [PERSON] проживає в гуртожитку [ADDRESS] . Згідно даних індивідуальної відомості про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового соціального страхування Пенсійного фонду України Форми ОК-7, Форми - ОК-5 від 03.09.2024 року [PERSON] постійного та стабільного доходу не має, однак саме вона несе витрати для забезпечення навчання та проживання неповнолітньої дочки [PERSON] , що підтверджується наданими позивачем доказами. Так, 12.08.2024 року [PERSON] сплатила на користь Львівського торгівельно-економічного університету 8200 грн за проживання в гуртожитку та 13600 грн плати за навчання, що підтверджується копіями квитанцій до платіжних інструкцій на переказ готівки від 12.08.2024 року. Застосовані норми права \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченогочастиною п`ятоюстатті 157 цього Кодексу. \~ \~ \~ \~Статтею 185 Сімейного Кодексу України визначено порядок участі батьків у додаткових витратах на дитину. \~ \~ \~ \~Згідно із частиною першою статті 185 Сімейного кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. \~ \~ \~ \~За частиною другою статті 185 Сімейного кодексу України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. \~ \~ \~ \~Отже, виходячи з аналізу статті 185 Сімейного кодексу України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. \~ \~ \~ \~У постанові Верховного Суду від 13 вересня 2017 року у справі № 6-1489цс17 зроблено висновок, що СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого \~ \~ \~ \~Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Мотиви та висновки суду З`ясувавши думки позивача та відповідача, викладені у заявах по суті справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані докази, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено та не заперечувалось стронами, що на їх утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей, в тому числі дочка [PERSON] [INFO] , яка на платній основі з 01.09.2024 року навчається на 1 курсі Львівського торгівельно-економічного університету. Відповідно до договору про навчання у закладі вищої освіти №8/16 сн від 16.08.2024 року та договору про надання платної освітньої послуги №8/16с від 16.08.2024 року, укладених між Львівським торгівельно-економічним університетом та [PERSON] , яка є законним представником [PERSON] , позивачем здійснено оплату за навчання та проживання неповнолітньої дочки [PERSON] в гуртожитку в розмірі 21800 грн., що підтверджується наданими нею квитанціями. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до правової позиції Верховного Суду у постанові від 12.01.2022 року у справі №640/15771/19 «будь-який сімейний спір стосовно дитини має вирішуватися з урахуванням та якнайкращим забезпеченням інтересів дитини. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція про права дитини), держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з частиною першою\~статті 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. За змістом\~статті 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Одним із різновидів аліментних зобов`язань між батьками і дітьми є зобов`язання батьків брати участь у додаткових витратах на дитину (частина перша\~статті 185 СК України): той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається у цій статті. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. Наявність фактично понесених або передбачуваних додаткових витрат має довести особа, яка заявляє позовні вимоги про їх стягнення. У постанові Верховного Суду України від 13 вересня 2017 року у справі\~№ 6-1489цс17 зроблено висновок, що\~СК України\~виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого. У постановах Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 183/1679/17 (провадження № 61-21662св18), від 12 грудня 2019 року у справі № 756/4947/17-ц (провадження № 61-47858св18), від 01 квітня 2020 року у справі № 521/16268/18 (провадження № 61-20458св19), від 08 грудня 2021 року у справі № 607/12170/20 (провадження\~№ 61-17663св21) викладено правові висновки про те, що особливі обставини, яких стосується\~стаття 185 СК України, можуть бути зумовлені як негативними фактами (хворобами), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструмента, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Виходячи із аналізу\~статті 185 СК України\~та встановлених обставин справи, що є предметом касаційного перегляду, колегія суддів Верховного Суду вважає, що надання послуг із організації вступу до вищих навчальних закладів для здобуття професійної освіти, щодо підготовки документів для поїздки на навчання до навчального закладу Oxford International до Великої Британії та Канади, вступ до навчального закладу за кордоном та консультації з цих питань є тими особливими обставинами, щодо яких передбачено стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини, відповідно до положень\~статті 185 СК України». За частиною другою\~статті 185 СК України\~розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Оскільки позивач просить суд стягнути половину вартості понесених нею додаткових витрат на утримання неповнолітньої дочки, а відповідач проти їх відшкодування заперечує, суд знаходить, що між сторонами існує спір, тому виходячи з положень ч. 2 ст. 185 СК України розмір участі відповідача у додаткових витратах на неповнолітню дочку має визначатися за рішенням суду. \~ \~ \~ \~Пленум Верховного Суду України у постанові від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у пункті 18 звернув увагу судів на те, що до передбаченої статті 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. \~ \~ \~ \~Тлумачення відповідних норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. \~ \~ \~ \~Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні. Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов. \~ \~ \~ \~При цьому, вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. \~ \~ \~ \~Також, вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати особливі обставини, якими обумовлені ці додаткові витрати і які є індивідуальними у кожній конкретній справі, а також стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав. У постанові від 04 грудня 2019 року у справі № 320/383/19 (провадження № 61-18284св19) Верховний Суд виснував, що доказами, які підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які підтверджують, зокрема, витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки медико-соціальної експертної комісії, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо). Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватися відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). Враховуючи матеріальне становище неповнолітньої дочки, матеріальне становище платника аліментів, який є працездатним, те що витрати позивача на навчання є додатковими витратами, які викликані особливими обставинами, доведені належними та допустимими доказами, спрямовані на розвиток дитини та ст. 185 СК України встановлює обов`язок того з батьків з кого присуджено стягнення аліментів на дитину брати участь у додаткових витратах на дитину, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача 1/2 частини понесених та доведених додаткових витрат, що зумовлені особливою обставиною навчанням неповнолітньої дитини. При цьому суд не приймає до уваги доводи відповідача про скуртне матеріальне становище, оскільки такі не підтверджені належними та допустимими доказами, отже останній має об`єктивну можливість компенсувати позивачу [PERSON] частину понесених нею додаткових витрат на дочку. Та обставина, що відповідачем вже сплачуються аліменти на утримання неповнолітніх дітей також до уваги судом не приймається, оскільки вказане не звільняє останнього від сплати понесених позивачем додаткових витрат на неповнолітню [PERSON] . Судові витрати На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211 грн 20 коп, від сплати якого позивач була звільнена згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». На підставі ст.ст. 141, 182, 185 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved