Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить: розірвати шлюб між ним та відповідачкою, зареєстрований виконавчим комітетом Кунисівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 19. Позовні вимоги позивач мотивував тим, що з часом сімейне життя у них з відповідачем не склалося, вони виявилися людьми різних характерів та поглядів н життя, оскільки не змогли прийти до згоди при вирішенні простих побутових питань. Кожен з них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Також, вони втратили почуття взаємної любові і підтримки. Разом не проживають понад рік. У зв`язку з вищенаведеним, примирення та подальше спільне життя між ними неможливе, а продовження шлюбних відносин буде суперечити інтересам обох. Зазначає, що позивачем не вживалися заходи досудового врегулювання спору шляхом бесіди з відповідачкою щодо звернення в органи ДРАЦС із заявами про розірвання шлюбу як подружжя, в яких немає спільних неповнолітніх дітей, оскільки відповідачка проживає понад рік окремо, тому вирішити спір добровільно не вдалося. Сторони в судове засідання не прибули, про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку. Позивач в позовній заяві позивач просить суд розгляд справи проводити у його відсутності. Відповідач [PERSON] , через канцелярію суду, подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги вважає обґрунтованими та визнає в повному обсязі. Передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розгляд справи здійснюється у порядку спрощеного позовного провадження згідно гл.10 Розділу ІІІ ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, встановив, що шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 03 жовтня 1987 року виконавчим комітетом Кунисівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 19, що стверджується повторним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим 10.09.2024 Городенківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Від шлюбу у сторін спільних неповнолітніх дітей немає. Ст. 51 Конституції України, ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя, визначає ч.1 ст.36 СК України. Статтею 55 СК України передбачений обов`язок подружжя турбуватись про сім`ю, в т.ч.: дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, вони повинні бути відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в сім`ї, та зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. Відповідно до ч.2 ст. 104 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно із ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України). Судом встановлено, що сторони не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що сім`я розпалася повністю, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, відповідач в поданій до суду заяві не заперечила щодо розірвання шлюбу та визнала в повному обсязі, а тому суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Щодо вирішення питання судових витрат по даній справі суд приходить до наступного. Відповідно до ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір» розмір ставки судового збору за подання позовної заяви про розірвання шлюбу становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в розмірі 1211,20 грн. Згідно п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема інваліди I та II груп. Відповідно до копії довідки до акту огляду МСЕК серії 12ААІ № 224393 від 17.05.2023 та копії пенсійного посвідчення серії [NUMBER] від 27.06.2023 позивач [PERSON] є інвалідом II групи, а тому звільнений від сплати судового збору. Враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», позов задоволено, суд вважає, що на підставі вищевикладеного та відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір у розмірі 1 211,20 грн. підлягає стягненню із відповідача. На підставі ст.ст. 3, 19, 21, 24, 36, 55, 56, 104, 112-114 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved