Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-13 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту здійснення [PERSON] , постійного догляду за матір`ю- [PERSON] , яка за висновком МСЕК №324542 від 19 червня 2024 року є інвалідом ІІ групи, при тому, що її донька - [PERSON] , сама потребує постійного догляду за висновком лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, інші родичі першого та другого ступеня споріднення [PERSON] відсутні. Заяву обґрунтовує тим, що [INFO] у шлюбі [PERSON] та [PERSON] народився [PERSON] . З 2022 року [PERSON] вступив до ЗСУ. До теперішнього часу він проходить військову службу у військовій частині [NUMBER] з грудня 2023 на посаді командира евакуаційного взводу евакуаційної роти. В 2024 році здоров`я [PERSON] значно погіршилось і відповідно до висновку МСЕК №324542 від 19 червня 2024 року вона була визнана інвалідом ІІ групи. У зв`язку з значним погіршенням здоров`я - мати заявника потребує постійного догляду яке може надати їй тільки її син [PERSON] . Мати заявника [PERSON] потребує постійного догляду дома та отримання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від фізичної особи відповідно до висновків ЛКК закладу охорони здоров`я Комунального некомерційного підприємства «Міська поліклініка №6 Харківської міської ради» №2251 від 19.04.2024 року. Консультативним висновком спеціаліста ДУ «Інститут неврології психіатрії на наркології» від 12 червня 2024 року встановлено діагноз захворювання [PERSON] : змішана(гіпертонічна, атеросклеротична) дисциркуляторна емуфалапотія ІІ-ІІІ ст. з вираженим и вестибуло-атакорічним синдромом, вираженою лікворновенозною дистензією, вегетативними пароксизмами, гіпертонична хвороба ІІ ст. Оглядом терапевта Комунального некомерційного підприємства «Міська поліклініка №6 Харківської міської ради» від 04 червня 2024 року встановлено, що [PERSON] потребує постійного стороннього догляду. Актом соціального захисту населення адміністрації Салтівського району Харківської міської ради №1175/258 від 23 травня 2024 року встановлено факт того, що [PERSON] мешкає разом з мамою [PERSON] та здійснює догляд за нею. Ще однією дитиною [PERSON] є її донька та рідна сестра заявника [PERSON] . [PERSON] , дівоче прізвище [PERSON] , народилась [INFO] .Прізвище [PERSON] змінила на [PERSON] у зв`язку з реєстрацією шлюбу, свідоцтво про реєстрацію шлюбу, номер актового запису 907. [PERSON] є пенсіонеркою та потребує отримання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від фізичної особи відповідно до висновків ЛКК Комунального некомерційного підприємства «Міська поліклініка №6 Харківської міської ради» №5448 від 30.08.2024 року. Оглядом терапевта Комунального некомерційного підприємства «Міська поліклініка №6 Харківської міської ради» від 30 серпня 2024 року встановлено, що [PERSON] за станом здоров`я потребує постійного стороннього догляду. Відповідно до виписки медичної карти стаціонарного хворого №6776 [PERSON] , встановлено діагноз: дисциркуляторна енцефалопатія ІІ ст., з лікворногіпертанзійним, цефалгічним, вестибуло-атактичним, астенічним, підкорковим синдромами, вегето-судиними пароксизмами за симпатово-адренолоновим типом. Довідками ВПО №6343-5003292378 від 20 травня 2024 року та №6343-5003292350 від 09 червня 2024 року підтверджується, що [PERSON] та [PERSON] проживають за адресою: [ADDRESS] . Інші особи, крім [PERSON] , які зобов`язані та можуть здійснювати постійний догляд за [PERSON] , відсутні, а її донька [PERSON] сама потребує постійного нагляду. Отже, встановлення факту необхідності здійснювати постійний догляд [PERSON] , за своєю мамою [PERSON] , яка є особою з інвалідністю ІІ групи, та яка, за висновком лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, потребує домашнього догляду та отримання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від фізичної особи, а інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, має для [PERSON] юридичне значення , у зв`язку з чим заявник звернувся до суду з вказаною заявою . У судове засідання заявник не з`явився, від представника заявника адвоката Муфазалова С.Р. надійшла заява про розгляд справи за відсутності заявника та представника заявник за наявними матеріалами справи. У судове засідання представник заінтересованої особи\~ не з`явився. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Частиною 7 ст.19 ЦПК України визначено, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Порядок судочинства у справах про встановлення юридичних фактів врегульовано статтями 315-319 ЦПК. Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду за таких умов: 1) факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій; 2) для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення; 3) встановлення факту не має бути пов`язано з наступним вирішенням спору про право, підвідомчого суду; 5) заявник не має іншої можливості одержати чи поновити документи, які посвідчують факт, що має юридичні наслідки. Наявність спору про право, не підвідомчого судам, не є перешкодою для судового встановлення юридичного факту. Чинним законодавством не передбачений інший позасудовий порядок встановлення юридичних фактів. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] є сином [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] . [INFO] є донькою [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до висновку МСЕК №324542 від 19 червня 2024 року [PERSON] визнана інвалідом ІІ групи. Мати заявника [PERSON] потребує постійного догляду дома та отримання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від фізичної особи відповідно до висновків ЛКК закладу охорони здоров`я Комунального некомерційного підприємства «Міська поліклініка №6 Харківської міської ради» №2251 від 19.04.2024 року. Консультативним висновком спеціаліста ДУ «Інститут неврології психіатрії на наркології» від 12 червня 2024 року встановлено діагноз захворювання [PERSON] : змішана(гіпертонічна, атеросклеротична) дисциркуляторна емуфалапотія ІІ-ІІІ ст. з вираженим и вестибуло-атакорічним синдромом, вираженою лікворновенозною дистензією, вегетативними пароксизмами, гіпертонична хвороба ІІ ст. Оглядом терапевта Комунального некомерційного підприємства «Міська поліклініка №6 Харківської міської ради» від 04 червня 2024 року встановлено, що [PERSON] потребує постійного стороннього догляду. Актом соціального захисту населення адміністрації Салтівського району Харківської міської ради №1175/258 від 23 травня 2024 року встановлено факт того, що [PERSON] мешкає разом з мамою [PERSON] та здійснює догляд за нею. Рідна сестра заявника [PERSON] є пенсіонеркою та потребує отримання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від фізичної особи відповідно до висновків ЛКК Комунального некомерційного підприємства «Міська поліклініка №6 Харківської міської ради» №5448 від 30.08.2024 року. Оглядом терапевта Комунального некомерційного підприємства «Міська поліклініка №6 Харківської міської ради» від 30 серпня 2024 року встановлено, що [PERSON] за станом здоров`я потребує постійного стороннього догляду. Відповідно до виписки медичної карти стаціонарного хворого №6776 [PERSON] , встановлено діагноз: дисциркуляторна енцефалопатія ІІ ст., з лікворногіпертанзійним, цефалгічним, вестибуло-атактичним, астенічним, підкорковим синдромами, вегето-судиними пароксизмами за симпатово-адренолоновим типом. Довідками ВПО №6343-5003292378 від 20 травня 2024 року та №6343-5003292350 від 09 червня 2024 року підтверджується, що [PERSON] та [PERSON] проживають за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з положеннями п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Таким чином, надані суду документи підтверджують, що [PERSON] здійснює постійний сторонній догляд на безоплатній основі за своєю матір`ю [PERSON] , яка є інвалідом другої групи та потребує постійного стороннього догляду, а інших осіб, які б могли це робити немає. Згідно з Постановою Пленуму ВСУ № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»(далі за текстом також\~постанова Пленуму), наведений у ст. 273 ЦПК України перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення. У вказаній Постанові зазначено вичерпний перелік заяв, які не можуть розглядатися судами, серед яких не вказано про факт здійснення догляду за особою, яка за станом здоров`я потребує постійного стороннього догляду. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 та п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України та роз`яснень, викладених у п.1 постанови Пленуму, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до ст.1 Закону України «Про соціальні послуги» чинниками, що можуть зумовити складні життєві обставини є: а) похилий вік; б) часткова або повна втрата рухової активності, пам`яті; в) невиліковні хвороби, хвороби, що потребують тривалого лікування; г) психічні та поведінкові розлади, у тому числі внаслідок вживання психоактивних речовин; ґ) інвалідність. На підставі ст.12 ЗУ «Про соціальні послуги», отримувач соціальних послуг має право на вільний вибір надавачів соціальних послуг та отримання соціальних послуг відповідно до умов договору про надання соціальних послуг. Наказом Міністерства соціальної політики України №429 від 23.06.2020 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 09.07.2020 року за №643/34926, затверджено класифікатор соціальних послуг, у відповідності до якого постійний догляд вдома за місцем проживання отримувача соціальної послуги надається особам громадяни похилого віку та особам з інвалідністю шляхом підтримки навичок самообслуговування та інших навичок, необхідних для самостійного проживання, допомоги в організації розпорядку дня, організації медичного патронажу, допомога у веденні домашнього господарства (закупівля і доставка продуктів харчування, ліків та інших товарів, приготування їжі, косметичне прибирання), представництво інтересів, допомога в організації взаємодії з іншими фахівцями та службами. Відповідно до ч. 6 ст. 13 Закону України «Про соціальні послуги», фізичні особи, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності, можуть надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі без проходження навчання та дотримання державних стандартів соціальних послуг отримувачам соціальних послуг з числа членів своєї сім`ї, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки та є: особами з інвалідністю І групи; дітьми з інвалідністю; громадянами похилого віку з когнітивними порушеннями; невиліковно хворими, які через порушення функцій організму не можуть самостійно пересуватися та самообслуговування; дітьми, яким не встановлено інвалідність, але які є хворими на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісні орфанні захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет І типу (інсулінозалежні), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, дітьми, які отримали тяжку травму, потребують трансплантації органа, потребують паліативної допомоги. Відповідно до ст.10 ЗУ «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні», громадянами похилого віку визнаються особи, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а також особи, яким до досягнення зазначеного пенсійного віку залишилося не більш як півтора року, на даний час в Україні для жінок це вік 60 років. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. ( ч. 2 ст. 3 СК України). У відповідності до абз. «г» п.3 ч.5 та абз.13 п.3 ч.12 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовослужбовці звільняються з військової служби через сімейні обставини якщо існує необхідність здійснювати постійний догляд за одним із своїх батьків, який є особою з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я. Таким чином, законодавець визначив у ст.26 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», гарантований соціальний захист вразливих осіб похилого віку, які знаходяться у складних життєвих обставинах через вплив несприятливих чинників у вигляді похилого віку, порушення функцій організму та невиліковних хвороб. Крім того, законом не визначено іншого порядку встановлення факту необхідності здійснювати постійний догляд за одним із своїх батьків, який є особою з інвалідністю ІІ групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я. Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. При таких обставинах суд вважає, що встановлення факту здійснення догляду не суперечить Закону і не порушує права, свободи та інтереси осіб та має для заявника юридичне значення, а тому підстав для відмови у задоволенні цієї заяви, судом не встановлено. Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З врахуванням вищенаведеного суд приходить до висновку, що заявник звернувся до суду із цією заявою не безпідставно, яка є належно обґрунтованою та обставини викладені в заяві підтверджені достовірними доказами, а тому вимоги викладені в заяві [PERSON] підлягають до задоволення в повному обсязі.

Outcome: approved