Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-16 00:00:00

[PERSON] в особі представника [PERSON] 01.03.2024 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики у розмірі 130\~000 доларів США. Позовні вимоги мотивовані тим, що 10.02.2022 [PERSON] та [PERSON] уклали договір позики, відповідно до якого відповідачка отримала у борг 160\~000 доларів США зі строком повернення до 10.02.2024. Кошти їй були необхідні для підтримання господарської діяльності належного їй ТОВ «Сенат». Позичальником повернуто лише 30\~000 дол. США. На претензію позивача, відповідач зазначила, що через погіршення ситуації не має змоги повернути кошти, однак вживає заходів для вирішення цього питання. Ухвалою від 04.03.2024 провадження у справі було відкрите, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 23.04.2024. Ухвалою від 06.03.2024 вжито заходи забезпечення позову по цивільній справі № 522/3301/24, шляхом заборони державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, нотаріусам та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, які мають відповідні повноваження щодо внесення відомостей та/або змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, проводити реєстраційні дії відносно Товариства з обмеженою відповідальністю Юридична компанія «Сенат» (код ЄДРПОУ 33016720, м. Одеса, Сабанєв міст, буд. 3), що стосуватиметься його учасника [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), а саме: щодо зміни складу учасників, щодо внесення змін до відомостей про [PERSON] , щодо відчуження частки (частини частки) [PERSON] , щодо розміру частки [PERSON] в статутному капіталі. Застосовано зустрічне забезпечення позову у сумі 10 000 (десять тисяч) гривень та зобов`язати позивача сплатити вказану суму на депозитний рахунок суду. На виконання вимог ухвали про зустрічне забезпечення представник позивача [PERSON] 15.03.2024 подала до суду платіжну інструкцію на підтвердження внесення зустрічного забезпечення. До суду 27.03.2024 надійшов відзив представника відповідача [PERSON] , згідно якого просить відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування відзиву зазначено, що раніше відповідач належним чином повертала отримані у позивача кошти в борг. У підготовчому засіданні 23.04.2024 проведеному за участі представника позивача [PERSON] та представника відповідача [PERSON] було відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про залучення третьої особи та про витребування доказів, надати представнику позивача для ознайомлення з відзивом та подання відповіді на відзив, у засіданні оголошено перерву до 04.06.2024. У зв`язку з відсутністю світла в приміщенні суду, зважаючи на подання представником позивача заяви про відкладення, розгляд справи у судовому засіданні 04.06.2024 було відкладено до 02.07.2024. У підготовчому засіданні 02.07.2024 проведеному за участі представника відповідача [PERSON] було закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті на 01.08.2024. У судовому засіданні 01.08.2024 проведеному за участі представників сторін було надано сторонам час врегулювання спору, наступне засідання призначено на 29.08.2024. До суду 01.08.2024 надійшла заява про зменшення позовних вимог, а саме просить стягнути борг у розмірі 120\~000 доларів США, оскільки 31.08.2024 [PERSON] сплатила 10\~000 доларів США. У зв`язку з відсутністю електропостачання в приміщенні суду, розгляд справи у судовому засіданні 29.08.2024 було відкладено до 17.10.2024. У судовому засіданні 17.10.2024 представник відповідача [PERSON] заперечував проти задоволення позову. Представник позивача [PERSON] звернулася до суду 17.10.2024 з заявою про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, з огляду на наступне. Судом встановлено, що 10 лютого 2022 року [PERSON] та [PERSON] уклали договір позики, за умовами кого [PERSON] передав у власність [PERSON] гроші в сумі 160\~000 доларів США готівкою, а остання зобов`язалася повернути кошти до 10.02.2024. Проценти за позикою не нараховуються (а.с.15). [PERSON] 10 лютого 2022 року склала розписки на підтвердження отримання від [PERSON] коштів у розмірі 160\~000 доларів США (а.с.16). 15.06.2022 [PERSON] повернула [PERSON] 15\~000 доларів США, 07.09.2022 7\~500 доларів США, 01.02.2023 4\~000 доларів США, 12.06.2023 3\~500 доларів США (а.с.17). [PERSON] направив 12.02.2024 [PERSON] претензію, якою вимагав повернення коштів у розмірі 130\~000 доларів США (а.с.18, 19). [PERSON] у відповідь на претензію надіслала лист від 22.02.2024, у якому вказала, що не має можливості повернути борг у розмірі 130\~000 доларів США. Здійснює заходи для віднайдення можливості виконання зобов`язань за розпискою від 10.02.2022 (а.с.20). 31.07.2024 [PERSON] склав розписку про те, що [PERSON] повернула 10\~000 доларів США, тому заборгованість становить 120\~000 доларів США (а.с.126). Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Частиною 2 ст. 1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій кількості, такого само роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За умовами договору, позику отримано в доларах США. Відповідно до вимог статті 192 ЦК України гривня є законним платіжним засобом на території України. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. За змістом статті 524 ЦК України грошовим визнається зобов`язання, виражене у грошовій одиниці України - гривні, проте в договорі сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги факт не повного виконання боржником своїх боргових зобов`язань за договором позики, суд вважає, що до стягнення із відповідача на користь позивача підлягає заборгованість за договором позики від 10.02.2022 в розмірі 120\~000 доларів США. При тому, зазначення представника відповідача про те, що раніше [PERSON] виконувала свої зобов`язання не впливає на необхідність повернення коштів за даним договором позики від 10.02.2022. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною 1 та 2 статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач при зверненні до суду оплатив судовий збір у розмірі 15 140 грн, що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції від 01.03.2024 (а.с.1). У зв`язку з задоволенням позову в повному обсязі сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Згідно ч.7 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Outcome: approved