Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-20 00:00:00

До суду 28.05.2024 надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, заподіяних внаслідок ДТП. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що 23.07.2021 о 15.00 год., водій [PERSON] керуючи автомобілем «ToyotaLandCruiserPrado», р.н. [NUMBER] , по вулиці Миру, 16, в с-щі Овідіополь Одеської області, не надала перевагу в русі автомобілю «HyundaiSonata», р.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] внаслідок чого сталася ДТП. Внаслідок дорожньо - транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Позивачка зазначає, що ДТП сталася внаслідок порушення відповідачкою [PERSON] вимог п.п. 16.11 ПДР і згідно рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 02.11.2021 року (справа № 509/3851/21 ) - [PERSON] визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Внаслідок дорожньо - транспортної пригоди позивачці заподіяно майнову шкоду у зв`язку з тим, що транспортний засіб автомобіль «HyundaiSonata», реєстраційний номер [NUMBER] , який належав Позивачу отримав значні механічні пошкодження, вартість матеріального збитку становить 116\~114,50 грн., що підтверджується висновком експертного звіту № 2087-08-21 від 07.08.2021, складеного ФОП [PERSON] . Крім того, позивачкою сплачено вартість експертного дослідження у розмірі 4\~860,00 грн. У зв`язку з тим, що позивачці довелося самостійно шукати гроші для ремонту автомобіля, через що вона тривалий час не могла вночі спокійно спатиїй заподіяно моральну шкоду в розмірі 20\~000 грн. Посилаючись на зазначені обставини позивачка просить стягнути на її користь з відповідачки: матеріальну шкоду, завдану пошкодженням її транспортного засобу, в розмірі 116\~114, 50 грн.; витрати на проведення оцінки в розмірі 4\~860,00 грн.; моральну шкоду в розмірі 20\~000 грн.; судові витрати, що складаються з судового збору у розмірі 2\~620,20 грн. та витрат на правничу допомогу у розмірі 28\~800,00 грн. Представником відповідача до суду надано відзив, в якому відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог, посилаючись на наступне. Відповідачем визнається факт дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 23.07.2021 року в с-щі Овідіополі на перехресті вулиць Миру та Дністровської за участі транспортних засобів Тойота Ленд Круізер д.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та Хундай Соната д.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Разом з тим, відповідачем заперечується і не визнається вина відповідача у дорожньо-транспортній пригоді, факт заподіяння позивачці майнової та моральної шкоди внаслідок ДТП, правомірність користування позивачкою транспортним засобом Хундай Соната д.з. [NUMBER] та наявність у позивачки права на відшкодування шкоди, враховуючи наступне. Постановою Овідіопольського районного суду Одеської області від 02.11.2021 року у справі № 509/3851/21 справу відносно [PERSON] про адміністративне правопорушення закрито у зв`язку із закінченням терміну накладення адміністративного стягнення, а тому зазначення в мотивувальній частині висновку про наявність вини в її діях [PERSON] та складу адміністративного правопорушення не є встановленим фактом, як свідчить висновок Науково-консультативної ради при Вищому адміністративному суді України від 07.11.2017«Щодо встановлення вини особи під час закриття провадження про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності». Позивачці не заподіяно майнової шкоди і вона не має права на відшкодування у зв`язку з тим, що не є власником транспортного засобу Хундай Соната д.з. [NUMBER] та відсутні будь-які підстави правомірного користування позивачкою зазначеним транспортним засобом, зважаючи на приписи ч. 5 ст. 380 Митного кодексу України (в редакції станом на дату ДТП). А визначальним чинником для наявності права на відшкодування майнової шкоди є наявність права власності або правомірності користування майном на відповідній правовій підставі. Щодо витрат на проведення оцінки заподіяної шкоди в розмірі 4\~860,00 гривень відповідач зауважив, що відповідно до квитанції без зазначення номеру від 07.08.2021 року грошові кошти сплачено іншою особою - [PERSON] , прізвище якого зазначено і в протоколі огляду транспортного засобу у графі «Владелец (доверенное лицо)». Щодо вимог про відшкодування моральної шкоди відповідач заперечив, оскільки зазначені вимоги обґрунтовано наявністю матеріальних збитків у позивачки, які наразі відсутні. Крім того, представником відповідача в порядку ч. 6 ст. 95 ЦПК було заявлено клопотання про позивачем оригіналів доказів, копії яких було надано до позовної заяви, яке було задоволено судом. В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги, додатково зазначивши, що позивачка отримала транспортний засіб Хундай Соната д.з. [NUMBER] безпосередньо від власника, не змогла здійснити митне оформлення транспортного засобу до цього часу внаслідок пошкодження його під час ДТП, транспортний засіб до цього часу не відремонтовано позивачкою через брак коштів. Оригінали свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та квитанції про витрати на проведення експертної оцінки представником позивача на вимогу суду не надано. Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог з мотивів, зазначених у відзиві. Додатково звернув увагу на те, що пояснення представника позивача щодо обставин отримання позивачкою в користування транспортного засобу Хундай Соната д.з. [NUMBER] , надані в судовому засіданні, не відповідають змісту позовної заяви в якій зазначено, що громадянин [PERSON] , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником, передав позивачці даний автомобіль через свого представника для керування та розпорядження. Здійснення митного оформлення транспортного засобу для вільного обігу на митній території України є можливим лише особою, яка набула його у власність. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши на підставі фактичних обставин повноту їх з`ясування і доведеність, вважає позовну заяву такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 23.07.2021 о 15.00 год.по [ADDRESS] мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ToyotaLandCruiserPrado», р.н. [NUMBER] , під керуванням відповідачки [PERSON] та автомобіля «HyundaiSonata», р.н. [NUMBER] під керуванням позивачки [PERSON] внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Зазначена обставина не заперечується обома сторонами. Разом з тим, ні позивачем не відповідачем не надано відомостей про опис та характер отриманих транспортними засобами механічних ушкоджень саме внаслідок ДТП, що мають зазначатись в документах, складених уповноваженими працівниками поліції при оформленні матеріалів ДТП, зокрема на зворотному боці Схеми ДТП, за формою додатка № 8 до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015, зареєстрована в Міністерстві юстиції України № 1408/27853 від 10.11.2015. Крім того, огляд пошкодженого транспортного засобу «HyundaiSonata», р.н. [NUMBER] здійснено оцінювачем без дотримання вимог п. 5.2. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства фінансів України № 142/5/2029 від 24.11.2003 (з наступними змінами), без участі відповідача, як заінтересованої особи. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Виходячи з приписів ч. 3 ст. 386 та ст. 396 ЦК України, правом на відшкодування заподіяної майну шкоди наділено як власника майна, так і особу що має речове право на чуже майно, тобто володіє таким майном на відповідній правовій підставі. Згідно Звіту № 2087-08-21 від 07.08.2021, складеного ФОП [PERSON] , про оцінку колісного транспортного засобу автомобіля HyundaiSonata, реєстраційний номер [NUMBER] , власник KakaladzeGocha, власником зазначеного транспортного засобу є відмінна від позивача особа. Згідно свідоцтва про реєстрацію такою особою є громадянин Грузії [PERSON] , при цьому сам транспортний засіб має державний реєстраційний номер [PERSON] . Доказів про реєстрацію зазначеного транспортного засобу на території України, правової підстави правомірного користування зазначеним транспортним засобом позивачкою до суду не надано. Представником позивача не надано до суду і оригіналу свідоцтва про реєстрацію зазначеного транспортного засобу, що відповідно ч. 6 ст. 95 ЦПК унеможливлює використання його в якості доказу правомірності користування позивачкою зазначеним транспортним засобом. Крім того, суд виходить з того, що слід врахувати і положення ч. 5 ст. 380 Митного кодексу України (в редакції чинній станом на дату ДТП), якою визначено, що тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб. Транспортні засоби особистого користування, що класифікуються за товарною позицією 8903 згідно з\~УКТ ЗЕД, можуть використовуватися громадянами, які ввезли їх в Україну, а також громадянами-резидентами та громадянами-нерезидентами, які мають належний дозвіл користувача права на тимчасове ввезення, за умови використання транспортного засобу від імені і згідно з інструкціями користувача права на тимчасове ввезення. Такі транспортні засоби не можуть використовуватися для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, бути розкомплектовані чи передані у володіння, користування або розпорядження іншим особам. Позивачем не надано доказів ввезення транспортного засобу «HyundaiSonata», р.н. [NUMBER] в Україну, підстав набуття та користування зазначеним засобом на території України, що враховуючи приписи зазначеної норми унеможливлює правомірну передачу такого транспортного засобу в користування в порядку, визначеному п. 2.2 Правил дорожнього руху. Відповідно до положень ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. З огляду на встановлені судом обставини, суд вважає, що позивачем не доведено факту заподіяння йому майнової шкоди внаслідок пошкодження транспортного засобу «HyundaiSonata», р.н. [NUMBER] , не зазначено та не доведено існування правової підстави правомірного використання зазначеного транспортного засобу на території України, не доведено факту здійснення витрат, пов`язаних з ремонтом зазначеного транспортного засобу. На підтвердження зазначених вище обставин позивачем в супереч положенням ч. 3 ст. 12 ЦПК України не надано належних, допустимих та достовірних доказів. Доведення зазначених обставин покладається саме на позивача. Копії документів, надані позивачем в якості додатків до позовної заяви, зокрема: копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, квитанції до прибуткового касового ордеру б/н від 07.08.2021 щодо витрат з оцінки заподіяної шкоди, - не можуть бути взяті судом до уваги з огляду на положення ч. 6 ст. 95 ЦПК, оскільки позивачем не було надано в судове засідання оригіналів зазначених доказів на вимогу відповідача. Вимога позивача про стягнення заподіяної моральної шкоди, обґрунтована порушенням її прав у зв`язку з заподіянням ушкодження належного їй майна, також не підлягає задоволенню у зв`язку з недоведеністю як самого факту заподіяння їй моральної шкоди, так і належністю позивачу транспортного засобу. За приписами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 2 ст. 13 ЦПК України). Зважаючи на викладене вище, суд дійшов висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити в повному обсязі. Згідно ч.1\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи відмову позивачеві в задоволенні позову в повному обсязі, витрати з відповідача стягненню не підлягають.

Outcome: dismissed