Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей. Позов мотивовано тим, що 01.01.2012 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб. Внаслідок шлюбу сторони мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Фактичні шлюбні відносини позивача та відповідача припиненні з липня місяця 2024 року. Після припинення ведення спільного господарства, діти залишились проживати з позивачем та перебувають на її утримані. Відповідач в утриманні доньки [PERSON] , [INFO] , участі не приймає. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам, не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Таким чином, дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Такий належний рівень у будь-якому разі не повинен бути меншим, ніж прожитковий мінімум. Такий рівень позивач одна не має змоги забезпечити, тому батько, який здоровий та працездатний, зможе сплачувати аліменти у розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу). Таким чином, при сплаті відповідачем аліментів у зазначеному вище розмірі забезпечується їх рівність при несенні обов`язку утримання дитини. Відповідач працездатний, вад здоров`я не має, офіційно не працевлаштований, має мінливий дохід від тимчасових заробітків, який повністю витрачає на свої потреби, стан його здоров`я дозволяє працювати, а тому вважає, що він може сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини на утримання доньки. У зв`язку з викладеними просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини щомісячно в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 19.09.2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися. Представник позивача надав до суду заяву з клопотанням розглянути справу без участі позивача та представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, погоджується сплачувати аліменти у розмірі вказаному позивачем. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідач записаний батьком [PERSON] , [INFO] (а.с. 7), тому, згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, зобов`язаний її утримувати до досягнення повноліття. Суд погоджується з позивачем та вважає за необхідне визначити аліменти, які підлягають стягненню з відповідача в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, оскільки позивач заявила такі вимоги, перебуває у важкому матеріальному становищі, відповідач позовні вимоги визнав та це відповідає вимогам Закону. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення. Стаття 430 ЦПК України передбачає випадки обов`язкового і факультативного негайного виконання рішення суду. Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст.\~141\~ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача у разі задоволення позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved