Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до Валківського районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: приватний нотаріус ВАЛКІВСЬКОГО РАЙОННОГО НОТАРІАЛЬНОГО ОКРУГУ ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ Габінет Юлія Іванівна про визнання договору дарування недійсним та скасування його державної реєстрації, який обґрунтувала наступним. 08 серпня 2017 року Валківським районним судом Харківської області по справі № 615/790/17 ухвалено рішення про ??стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] борг за договором позики у розмірі 257849,07 грн, 3 % річних у розмірі 9621,64 грн та проценти за користування коштами у розмірі 115478,99 грн та судові витрати у справі. Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 16 травня 2018 року апеляційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення. 19 січня 2018 року Міжрайонним відділом державної виконавчої служби по Валківському та Коломацькому районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області на підставі виконавчого листа № 615/790/17, виданого Валківським районним судом Харківської області 11 січня 2018 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] суми боргу в розмірі 409254,09 грн відкрито виконавче провадження № [NUMBER]. Постановою заступника начальника Міжрайонного відділу ДВС по Валківському та Коломацькому районах ГТУЮ у Харківській області від 29 січня 2018 року накладено арешт на все майно боржника [PERSON] в межах суми стягнення. Відповідно до листа відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Валківському та Коломацькому районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 19 січня 2019 року, 26 серпня 1988 року був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Шлюб розірваний 07 липня 2018 року. За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 154700537 від 01 лютого 2019 року, [PERSON] була власником квартири [ADDRESS] , на підставі договіру купівлі-продажу, який укладений 08 квітня 2005 року. Таким чином, спірна квартира є спільним майном подружжя [PERSON] та [PERSON] 03 лютого 2019 року Міжрайонний ВДВС по Валківському та Коломацькому районах ГТУЮ у Харківській області звернувся до суду з поданням про виділення частки майна боржника [PERSON] у майні, яким він спільно володіє з іншою особою, а саме, квартири [ADDRESS] . 15 травня 2019 року Валківським районним судом Харківської області по справі № 615/790/19 прийнято рішення, яким задоволено подання Міжрайонного ВДВС по Валківському та Коломацькому районах ГТУЮ у Харківській області та визначено частку майна боржника [PERSON] у спільному майні, а саме, спірній квартирі [ADDRESS] , загальною площею 60,1 кв. м., зареєстрованої за [PERSON] , як 1/2 частку. У липні 2019 року позивачці стало відомо, що 11 квітня 2019 року, тобто за місяць до прийняття рішення, вказану квартиру [PERSON] подарувала своєму синові [PERSON] на підставі договору дарування № 290 від 11 квітня 2019 року. Тобто вказані дії вчиненні [PERSON] під час розгляду подання Міжрайонного ВДВС по Валківському та Коломацькому районах ГТУЮ у Харківській області про виділення частки майна боржника [PERSON] у майні, яким він спільно володіє з іншою особою. Рішенням Валківського районного суду Харківської області від 27 жовтня 2020 року по справі № 615/1261/19 відмовлено у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , треті особи - Приватний нотаріус Валківського районного нотаріального округу Харківської області Дем?яненко Валентина Олександрівна, Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Валківському та Коломацькому районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про визнання недійсним Договору дарування квартири [ADDRESS] , виданого приватним нотаріусом Валківського районного нотаріального округу Харківської області Дем?яненко В. О. 11 квітня 2019 року за № 290. 21 січня 2021 року постановою Харківського апеляційного суду рішення Валківського районного суду Харківської області від 27 жовтня 2020 року скасовано та ухвалено постанову, якою визнано недійсним договір дарування в 1/2 частині квартири [ADDRESS] , посвідчений приватним нотаріусом Валківського районного нотаріального округу Харківської області Дем?яненко В. О. 11 квітня 2019 року за реєстровим № 290. 26 жовтня 2020 року [PERSON] на підставі договору № 1123, посвідченого приватним нотаріусом Валківського районного нотаріального округу Харківської області Габінет Ю. І., подарував [PERSON] та [PERSON] , в особі законного представника [PERSON] , по 1/2 квартири [ADDRESS] . Посилаючись на приписи ст. 3, 11, 202, 215, 216, 236, 321, 328, 346 ЦК України, просила визнати недійсним договір дарування № 1123 від 26 жовтня 2020 року квартири [ADDRESS] , посвідчений приватним нотаріусом Валківського районного нотаріального округу Харківської області Габінет Ю. І., та скасувати його державну реєстрацію (т. 1 а. с. 1-5, 133-137, 191-195). Через канцелярію суду 20 травня 2021 року відповідач [PERSON] надав відзив на позовну заяву де зазначив, що відповідач позовні вимоги не визнає, оскільки вважає їх необґрунтованими, безпідставними та таким, що не підлягають задоволенню. На його думку в позовній заяві представник позивача [PERSON] намагається викривити фактичні обставини справи та вводить суд в оману, не зазначає постанову Харківського апеляційного суду від 16 липня 2019 якою подання заступника начальника Міжрайонного відділу ДВС по Валківському та Коломацькому районах про визначення частки боржника у майні залишено без задоволення, ухвалу Валківського районного суду Харківської області від 15 травня 2019 року скасувано та ухвалено нове судове рішення. Із рішенням апеляційного суду від 16 липня 2019 року погодився як позивач так і ДВС, внаслідок чого останні не оскаржували його до Верховного суду. Таким чином Позивач посилається не на остаточне рішення суду, яке набрало законної сили, викривляє фактичні обставини справи, вказує, що власниками квартири є [PERSON] та [PERSON] , що не відповідає дійсності, вводить суд в оману при подачі позовної заяви, оскільки вона підписана не [PERSON] , а її представником - [PERSON] . Зазначив, що він та члени його сім?ї багато років користуються квартирою по [ADDRESS] , при цьому [PERSON] ніколи в ній не проживав, участі в її утриманні не приймав. Зазначена квартира була особистою власністю його матері [PERSON] , придбана за особисті кошти матері. Вітчим [PERSON] жодних претензій та прав на дану квартиру не мав. В подальшому відповідач подарував належне йому нерухоме майно своїм дітям. Стверджував, що договори дарування між ним та матір`ю, між ним та дітьми направлені на реальне настання правових наслідків, передбачених договором дарування, а саме, безоплатну передачу майна у власність іншої особи та на даний час виконані у повному обсязі. Квартира в [ADDRESS] є неподільною річчю і виділення часток в спільній сумісній власності подружжя не є можливим. Обраний позивачем спосіб захисту є неналежним, оскільки визнання недійсним договору дарування не призведе до поновлення прав [PERSON] та стягнення з [PERSON] грошових коштів. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі (т. 1 а. с. 88-90). Через канцелярію суду 20 травня 2021 року представник відповідача [PERSON] , адвокат Зелінський П. Л. надав відзив на уточнену позовну заяву де зазначив що позовна заява не підлягає задоволенню, так як обраний позивачем спосіб захисту не є ефективним, оскільки позивач звернувся до суду із позовною заявою щодо скасування договору стороною якого не є, та не обґрунтував яким чином задоволення його позовних вимог призведе до поновлення його прав. Наявність постанови Харківського апеляційного суду у справі № 615/790/17 про відмову у задоволенні подання органу ДВС щодо виділення частки боржника у спірній квартирі, яка має преюдиційний характер, свідчить про неможливість задоволення вимоги кредитора [PERSON] шляхом звернення стягнення на спірну квартиру. Зауважив, що до участі в справі не залучено власника майна. Просив відмовити в задоволені позову в повному обсязі (т. 1 а. с. 236-237). Ухвалою Валківського районного суду Харківської області від 28 квітня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд цивільної справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження (т. 1 а. с. 74-75). Ухвалою Валківського районного суду Харківської області від 30 березня 2021 року забезпечено позов, шляхом заборони відчуження квартири [ADDRESS] (т. 1 а. с. 63-66). 31 березня 2021 року державним реєстратором Валківської міської ради внесено відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяжень, запис № 41263524 (т. 1 а. с. 82). Ухвалою Валківського районного суду Харківської області від 20 травня 2021 року витребувано у приватного нотаріуса Валківського районного нотаріального округу Харківської області Габінет Юлії Іванівни належним чином завірені копії усіх документів з нотаріальної справи, щодо посвідчення договору дарування квартири [ADDRESS] , що був посвідчений 26 жовтня 2020 року за реєстровим № 1123 приватним нотаріусом Валківського районного нотаріального округу Харківської області Габінет Ю. І. та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 54779697 від 26 жовтня 2020 року (т. 1 а. с. 92-93). Ухвалою Валківського районного суду Харківської області від 27 липня 2021 року витребувано у приватного нотаріуса Валківського районного нотаріального округу Харківської області Габінет Юлії Іванівни належним чином завірену копію договору дарування квартири від 26 жовтня 2020 року, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , що був посвідчений 26 жовтня 2020 року за реєстровим № 1123 приватним нотаріусом Валківського районного нотаріального округу Харківської області Габінет Ю. І. (т. 1 а. с. 164-165). Протокольною ухвалою Валківського районного суду Харківської області від 21 вересня 2021 року прийнято до розгляду уточнену позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , що діє в інтересах малолітнього [PERSON] , треті особи: [PERSON] , приватний нотаріус ВАЛКІВСЬКОГО РАЙОННОГО НОТАРІАЛЬНОГО ОКРУГУ ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ Габінет Юлія Іванівна, СЛУЖБА У СПРАВАХ ДІТЕЙ ВАЛКІВСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ, про визнання договору дарування недійсним та скасування його державної реєстрації (т. 1 а. с. 204). Ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області від 17 квітня 2023 року прийнято справу за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , що діє в інтересах малолітнього [PERSON] , треті особи: [PERSON] , приватний нотаріус ВАЛКІВСЬКОГО РАЙОННОГО НОТАРІАЛЬНОГО ОКРУГУ ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ Габінет Юлія Іванівна, СЛУЖБА У СПРАВАХ ДІТЕЙ ВАЛКІВСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ, про визнання договору дарування недійсним та скасування його державної реєстрації до розгляду, що надійшла 20 квітня 2022 року на підставі розпорядження виконуючого обов`язки голови Валківського районного суду Харківської області від 21 березня 2022 року, суддею Пархоменко І. О. до провадження (т. 2 а. с. 83). Ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області від 12 грудня 2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду (а. с. 111). Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] у судовому засіданні підтримали позовні вимоги у повному обсязі, надали пояснення аналогічні викладеному у позовній заяві, зазначили, що вважають оспорюваний договір дарування фіктивним, перосили визнати недійсним договір дарування № 1123 від 26 жовтня 2020 року квартири [ADDRESS] , посвідчений приватним нотаріусом Валківського районного нотаріального округу Харківської області Габінет Ю. І., та скасувати його державну реєстрацію. Представник відповідача [PERSON] , адвокат Махно А. В., у судовому засіданні позов не визнала, суду пояснила, що відповідач 26 жовтня 2020 року подарував своїм дітям [PERSON] та [PERSON] по 1/2 частці кожному спірної квартири. Діти проживали у вказаній квартирі з моменту купівлі вказаної квартири та з моменту народження. Перехід вказаної квартири є реальним та дійсним, оскільки настали правові наслідки обумовлені договором, тому діти є добросовісними набувачами. Третя особа [PERSON] не має жодного стосунку до цією квартири, оскільки вона була придбана за власні кошти [PERSON] . Він, [PERSON] , самостійно утримував вказане майно та здійснює оплату комунальних послуг. На момент вчинення правочину, нотаріусом було перевірено інформацію щодо заборони відчуження або арешту, тобто були відсутні підстави для відмови нотаріуса у посвідченні договору. Представник позивача посилається на рішення суду, яке не є остаточним, та наводить рішення Валківського районного суду Харківської про визначення частки [PERSON] у спільному майні, яке було скасовано рішенням Харківського апеляційного суду та подання було залишено без розгляду. Правочин є дійсним, бо він спрямований на настання правових наслідків, а саме, надання житла дітям, які проживали за вказаною адресою. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання , про причини неявки суд не повідомила. Відповідач [PERSON] , що діє в інтересах малолітнього [PERSON] та її представник адвокат Старостіна О. Ю. у судове засідання не з`явилися, через електронну пошту суду представник відповідача надала клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні заперечував проти позовних вимог, зазначив, що спірна квартира була куплена за рахунок колишньої дружини та тещі для свого онука. Він не претендував на квартиру, так як не мав стосунку до неї. Зазначив, що за рішенням суду з нього стягують заборгованість на користь позивача, а тому він не бачить підстав для задоволення позовних вимог. Третя особа приватний нотаріус ВАЛКІВСЬКОГО РАЙОННОГО НОТАРІАЛЬНОГО ОКРУГУ ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ Габінет Юлія Іванівна у судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду надала клопотання де просила розглянути справу за її відсутності, зазначила що підстав для визнання договору дарування спірної квартири недійсним у суду немає. Договір було укладено відповідно до законодавства, державна реєстрація прав за набувачем також відбулася на законних підставах. Позивачка не була учасником оспорюваного правочину, її доводи ґрунтуються на припущеннях. Третя особа: СЛУЖБА У СПРАВАХ ДІТЕЙ ВАЛКІВСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ не направила свого представника для участі у судому засіданні, через електронну пошту суду надійшло клопотання, відповідно до якого просила розглянути справу за відсутності представника та при прийнятті рішення врахувати інтереси неповнолітньої дитини [PERSON] . Вислухавши позивача та її представника, представника відповідача та третю особу [PERSON] , вивчивши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд встановив таке. Рішенням Валківського районного суду Харківської області від 14 грудня 2017 року, яке залишено без змін постановою Апеляційного суду Харківської області від 16 травня 2018 року по справі № 615/790/17, позовні вимоги [PERSON] задоволено частково, стягнуто з [PERSON] на її користь борг за договором позики у розмірі 272674,90 грн, 3% річних - 10197,22 грн та проценти за користування коштами - 122501,93 грн, всього - 405374,05 грн, а також судовий збір (т. 1 а. с. 9-11, 39-41, 141-143). Постановами заступника начальника МІЖРАЙОННОГО ВІДДІЛУ ДВС ПО ВАЛКІВСЬКОМУ ТА КОЛОМАЦЬКОМУ РАЙОНАХ ГТУЮ В ХАРКІВСЬКІЙ ОБЛАСТІ Абрамова Р. М. від 19 січня 2018 року відкрито виконавче провадження № [NUMBER] з примусового виконання виконавчого листа № 615/790/17, виданого 11 січня 2018 року Валківським районним судом Харківської області та від 29 січня 2018 року накладено арешт на все майно [PERSON] в межах суми стягнення (т. 1 а. с. 12-13, 42-43). 05 лютого 2019 року заступник начальника Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Валківському та Коломацькому районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області Абрамов Р. М. звернувся до Валківського районного суду Харківської області з поданням про визначення частки майна боржника [PERSON] у спільному майні, а саме, квартири [ADDRESS] , зареєстрованого за [PERSON] (т. 1 а. с. 14-15, 44-45). Ухвалою Валківського районного суду Харківської області від 15 травня 2019 року подання заступника начальника Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Валківському та Коломацькому районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області Абрамова Р. М. було задоволено, визначено частку майна боржника [PERSON] у спільному майні, а саме, у квартирі [ADDRESS] , загальною площею 60,1 кв. м., зареєстрованої за [PERSON] , як 1/2 частку (т. 1 а. с. 16, 46-49). Постановою Харківського апеляційного суду від 16 липня 2019 року ухвалу Валківського районного суду Харківської області від 15 травня 2019 року скасовано та подання заступника начальника Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Валківському та Коломацькому районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області Абрамова Р. М. про визначення частки боржника у майні залишено без задоволення. Зазначене рішення оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень, відомості якого є загальнодоступними. Рішенням Валківського районного суду Харківської області від 27 жовтня 2020 року у справі № 615/1261/19 у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , треті особи: приватний нотаріус ВАЛКІВСЬКОГО РАЙОННОГО НОТАРІАЛЬНОГО ОКРУГУ ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ Дем`яненко В. О., МІЖРАЙОННИЙ ВІДДІЛ ДВС ПО ВАЛКІВСЬКОМУ ТА КОЛОМАЦЬКОМУ РАЙОНАХ СХІДНОГО МІЖРЕГІОНАЛЬНОГО УПРАВЛІННЯ МІНІСТЕРСТВА ЮСТИЦІЇ (М. ХАРКІВ) про визнання договору дарування недійсним було відмовлено (т. 1 а. с. 21-22, 50-52). Постановою Харківського апеляційного суду від 21 січня 2021 року по справі № 615/1261/19 рішення Валківського районного суду Харківської області від 27 жовтня 2020 року було скасовано. Позовні вимоги задоволено частково. Визнано недійсним договір дарування 1\\2 частини квартири, загальною площею 60,1 кв. м, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , посвідчений приватним нотаріусом Валківського районного нотаріального округу Харківської області Дем`яненко В. О. 11 квітня 2019 року за реєстровим № 290. Колегія суддів дійшла висновку, що на час укладення договору дарування квартира [ADDRESS] , перебувала у спільній власності відповідачів. А отже [PERSON] , за умови згоди другого з подружжя мала право на укладення договору дарування указаного майна лише щодо належної їй на праві спільної власності 1\\2 частини указаної квартири(т. 1 а. с. 23-27, 53- 57). Ухвалою Харківського апеляційного суду Харківської області від 23 березня 2021 року виправлено описку, допущену у абзаці четвертому резолютивної частини постанови Харківського апеляційного суду від 21 січня 2021 року та викладено в наступній редакції: «Визнати недійсним в 1/2 частині договору дарування квартири, загальною площею 60,1 кв. м, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , посвідчений приватним нотаріусом Валківського районного нотаріального округу Харківської області Дем`яненко В.О. 11 квітня 2019 року за реєстровим № 290» (т. 1 а. с. 140). Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 250178907 від 27 березня 2021 року на підставі договору дарування № 1123, виданому 26 жовтня 2020 року приватним нотаріусом ВАЛКІВСЬКОГО РАЙОННОГО НОТАРІАЛЬНОГО ОКРУГУ ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ Габінет Ю. І. власниками квартири, загальною площею 60,1 кв. м, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , є [PERSON] та [PERSON] . Власність спільна часткова. Розмір частки - . (т. 1 а. с. 28-29, 58-59). Постановою Верховного Суду від 03 листопада 2021 року у справі № 615/1261/19 постанову Харківського апеляційного суду від 21 січня 2021 року в частині позовних вимог [PERSON] до [PERSON] змінено, виклавши її мотивувальну частину в редакції цієї постанови. В іншій частині постанову Харківського апеляційного суду від 21 січня 2021 року залишено без змін (т. 2 а. с. 8-12). Судом було досліджено копії документів на підставі яких 26 жовтня 2020 року було посвідчено договір дарування квартири [ADDRESS] , за реєстровим № 1123, рішення № 54779697 від 26 жовтня 2020 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, які було надано приватним нотаріусом ВАЛКІВСЬКОГО РАЙОННОГО НОТАРІАЛЬНОГО ОКРУГУ ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ Габінет Ю. І. на виконання ухвали Валківського районного суду Харківської області від 20 травня 2021 року про витребування доказів, а саме: розпорядження ВАЛКІВСЬКОЇ РАЙОННОЇ ДЕРЖАВНОЇ АДМІНІСТРАЦІЇ ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ № 123 та рішення комісії з питань захисту прав дитини ВАЛКІВСЬКОЇ РАЙОННОЇ ДЕРЖАВНОЇ АДМІНІСТРАЦІЇ ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ (протокол № 10) від 21 серпня 2019 року, розпорядження ВАЛКІВСЬКОЇ РАЙОННОЇ ДЕРЖАВНОЇ АДМІНІСТРАЦІЇ ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ № 151 про надання дозволу [PERSON] на дарування квартири [PERSON] та малолітньому [PERSON] ; довідку про склад сім`ї, згідно з якою [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , разом з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ; заяву [PERSON] та [PERSON] на ім`я приватного нотаріуса ВАЛКІВСЬКОГО РАЙОННОГО НОТАРІАЛЬНОГО ОКРУГУ ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ Габінет Ю. І. про надання згоди про прийняття в дар [PERSON] квартири; заяву [PERSON] на ім`я приватного нотаріуса ВАЛКІВСЬКОГО РАЙОННОГО НОТАРІАЛЬНОГО ОКРУГУ ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ Габінет Ю. І., договір дарування кв. [ADDRESS] , посвідчений приватним нотаріусом Валківського районного нотаріального округу Харківської області Дем`яненко В. О. 11 квітня 2019 року за реєстровим № 290, витяг з Реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 163108972 від 11 квітня 2019 року; інформаційну довідку з єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів № 165237613 від 26 жовтня 2020 року; інформацію з Єдиного реєстру боржників від 26 жовтня 2020 року про відсутність у реєстрі [PERSON] ; інформацію з Єдиного реєстру боржників від 26 жовтня 2020 року про відсутність у реєстрі [PERSON] ; відомості з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про відсутність актового запису цивільного стану; витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 229623291 від 26 жовтня 2020 року щодо власника спірної квартири [PERSON] ; лист приватного нотаріуса ВАЛКІВСЬКОГО РАЙОННОГО НОТАРІАЛЬНОГО ОКРУГУ ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ Габінет Ю. І. голові комісії з питань захисту прав дитини ВАЛКІВСЬКОЇ РАЙОННОЇ ДЕРЖАВНОЇ АДМІНІСТРАЦІЇ ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ про посвідчення договору дарування квартири; рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 54779697 від 26 жовтня 2020 року, згідно з яким було проведено державну реєстрацію права власності на квартиру, загальною площею 60,1 кв. м, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , власниками якої стали [PERSON] та [PERSON] . Власність спільна часткова. Розмір частки - (т. 1 а. 100-119). Також, судом було досліджено копію договору дарування квартири, посвідченого приватним нотаріусом ВАЛКІВСЬКОГО РАЙОННОГО НОТАРІАЛЬНОГО ОКРУГУ ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ Габінет Ю. І. 26 жовтня 2020 року за реєстровим № 1123, яку було витребувано на виконання ухвали Валківського районного суду Харківської області від 27 липня 2021 року, за яким [PERSON] , передав дочці [PERSON] та сину - [PERSON] , в спільну часткову власність - по 1/2 частці у праві власності кожному, безоплатно належну йому на праві приватної власності квартиру [ADDRESS] , а обдаровані прийняли у дарунок вищевказані частки у праві власності на квартиру, про що свідчить прийняття [PERSON] та [PERSON] - матір`ю малолітнього [PERSON] , під час укладання цього договору технічного паспорту на нерухомість. Відповідно до відомостей з правовстановлюючого документу, інформації за № 229623291 з ДРРП від 26 жовтня 2020 року, вищезазначена квартира трикімнатна, житловою площею 38,3 кв. м, загальною площею 60,1 кв. м, матеріал зовнішніх стін будівлі - цегла. Квартира належить дарувальнику на праві особистої приватної власності на підставі договору дарування квартири, посвідченого 11 квітня 2019 року приватним нотаріусом ВАЛКІВСЬКОГО РАЙОННОГО НОТАРІАЛЬНОГО ОКРУГУ ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ Дем`яненко В. О. за реєстровим № 290, і право власності за № 31124735 на яку зареєстроване 11 квітня 2019 року за дарувальником у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державним реєстратором - приватним нотаріусом ВАЛКІВСЬКОГО РАЙОННОГО НОТАРІАЛЬНОГО ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ Дем?яненко В. О., Рестраційний номер об?єкту нерухомості в ДРРП 233082163212 (т. 1 а. с. 170, 177). Позивач ставить питання щодо визнання договору дарування недійсним та скасування його державної реєстрації, тобто між сторонами виникла правовідносини, що регулюються ЦК України. У ч. 1, 2 ст. 2 ЦПК України закріплено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Глава 55 розділу ІІІ ЦК України декларує питання щодо договору дарування. За приписами ч. 1 ст. 717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. Дарунком можуть бути рухомі речі, в тому числі гроші та цінні папери, а також нерухомі речі (ч. 1 ст. 718 ЦК України). У свою чергу Глава 16 розділу IV ЦК України унормовує питання правочинів. Так за ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей (ст. 203 ЦК України). Згідно зі ст. 234 ЦК України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним. Правові наслідки визнання фіктивного правочину недійсним встановлюються законами. Загальними засадами цивільного законодавства зокрема, є справедливість, добросовісність та розумність (п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України). У постанові Верховного Суду від 24 березня 2020 року у справі №704/1410/18 (провадження №61-359св20) визначено, що однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (п. 6 ст. 3 ЦК України) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними. Тобто, відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Правилами ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України закріплено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі №369/11268/16-ц (провадження №14-260цс19) зазначила, що цивільно-правовий договір (в тому числі й договір дарування) не може використовуватися учасниками цивільних відносин для уникнення сплати боргу або виконання судового рішення (в тому числі, вироку) про стягнення коштів, що набрало законної сили. Боржник (дарувальник), проти якого ухвалено вирок про стягнення коштів та відкрито виконавче провадження, та його сини (обдаровувані), які укладають договір дарування, діють очевидно недобросовісно та зловживають правами стосовно кредитора, оскільки укладається договір дарування, який порушує майнові інтереси кредитора і направлений на недопущення звернення стягнення на майно боржника. Тому правопорядок не може залишати поза реакцією такі дії, які хоч і не порушують конкретних імперативних норм, але є очевидно недобросовісними та зводяться до зловживання правом. Як наслідок, не виключається визнання договору недійсним, направленого на уникнення звернення стягнення на майно боржника, на підставі загальних засад цивільного законодавства (п. 6 ст. 3 ЦК України) та недопустимості зловживання правом (ч. 3 ст. 13 ЦК України). Будь-який правочин, вчинений боржником у період настання у нього зобов`язання із погашення заборгованості перед кредитором, внаслідок якого боржник перестає бути платоспроможним, має ставитися під сумнів у частині його добросовісності та набуває ознак фраудаторного правочину. При цьому, та обставина, що правочин із третьою особою, за яким боржник відчужив майно, реально виконаний, не виключає тієї обставини, що він направлений на уникнення звернення стягнення на майно боржника та, відповідно, може бути визнаний недійсним на підставі загальних засад цивільного законодавства. Такого ж висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 24 липня 2019 року в справі №405/1820/17. У постанові від 03 липня 2019 року у справі №369/11268/16-ц (провадження №14-260цс19) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що у фіктивних правочинах внутрішня воля сторін не відповідає зовнішньому її прояву, тобто обидві сторони, вчиняючи фіктивний правочин, знають заздалегідь, що він не буде виконаний, тобто мають інші цілі, ніж передбачені правочином. Такий правочин завжди укладається умисно. Основними ознаками фіктивного правочину є: введення в оману (до або в момент укладення угоди) третьої особи щодо фактичних обставин правочину або дійсних намірів учасників; свідомий намір невиконання зобов`язань договору; приховування справжніх намірів учасників правочину. Укладення договору, який за своїм змістом суперечить вимогам закону, оскільки не спрямований на реальне настання обумовлених ним правових наслідків, є порушенням ч. 1, 5 ст. 203 ЦК України, що за правилами ст. 215 цього Кодексу є підставою для визнання його недійсним відповідно до ст. 234 ЦК України. Саме такі правові висновки зроблені у постановах Верховного Суду України від 19 жовтня 2016 року (провадження №6-1873цс16), від 23 серпня 2017 року у справі №306/2952/14-ц та від 09 вересня 2017 року у справі №359/1654/15-ц, де вказано про неправильність застосування судами попередніх інстанцій ст. 203, 215, 234 ЦК України у спорах, що виникли із договорів дарування нерухомого майна, укладених сторонами, які є близькими родичами, без перевірки, чи передбачали ці сторони реальне настання правових наслідків, обумовлених спірними правочинами; чи направлені дії сторін договорів на фіктивний перехід права власності на нерухоме майно до близького родича з метою приховати це майно від виконання в майбутньому за його рахунок судового рішення про стягнення грошових коштів, зокрема чи продовжував дарувальник фактично володіти та користуватися цим майном. Велика Палата Верховного Суду не вбачала підстав для відступу від цих висновків. Велика Палата Верховного Суду врахувала, що фіктивний правочин характеризується тим, що сторони вчиняють такий правочин лише для виду, знають заздалегідь, що він не буде виконаний, вважала, що така протизаконна ціль, як укладення особою договору дарування майна зі своїм родичем з метою приховання цього майна від конфіскації чи звернення стягнення на вказане майно в рахунок погашення боргу, свідчить, що його правова мета є іншою, ніж та, що безпосередньо передбачена правочином (реальне безоплатне передання майна у власність іншій особі), а тому цей правочин є фіктивним і може бути визнаний судом недійсним. Велика Палата Верховного Суду погодилась з висновками, зробленими у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 лютого 2019 року у справі №646/3972/16-ц (провадження №61-28761св18) та зазначила, що позивач вправі звернутися до суду із позовом про визнання договору недійсним, як такого, що направлений на уникнення звернення стягнення на майно боржника, на підставі загальних засад цивільного законодавства (п. 6 ст. 3 ЦК України) та недопустимості зловживання правом (ч. 3 ст. 13 ЦК України), та послатися на спеціальну норму, що передбачає підставу визнання правочину недійсним, якою може бути як підстава, передбачена ст. 234 ЦК України, так і інша, наприклад, підстава, передбачена ст. 228 ЦК України. Як встановлено судом [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , треті особи: приватний нотаріус ВАЛКІВСЬКОГО РАЙОННОГО НОТАРІАЛЬНОГО ОКРУГУ ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ Дем`яненко В. О., МІЖРАЙОННИЙ ВІДДІЛ ДВС ПО ВАЛКІВСЬКОМУ ТА КОЛОМАЦЬКОМУ РАЙОНАХ СХІДНОГО МІЖРЕГІОНАЛЬНОГО УПРАВЛІННЯ МІНІСТЕРСТВА ЮСТИЦІЇ (М. ХАРКІВ) про визнання договору дарування недійсним. Відтак не пізніше цього моменту відповідач [PERSON] був обізнаний про ухвалення рішення Валківського районного суду Харківської області від 14 грудня 2017 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу за договором позики та наявність судового провадження щодо спірної квартири. 27 жовтня 2020 року рішенням Валківського районного суду Харківської області у справі № 615/1261/19 у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , треті особи: приватний нотаріус ВАЛКІВСЬКОГО РАЙОННОГО НОТАРІАЛЬНОГО ОКРУГУ ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ Дем`яненко В. О., МІЖРАЙОННИЙ ВІДДІЛ ДВС ПО ВАЛКІВСЬКОМУ ТА КОЛОМАЦЬКОМУ РАЙОНАХ СХІДНОГО МІЖРЕГІОНАЛЬНОГО УПРАВЛІННЯ МІНІСТЕРСТВА ЮСТИЦІЇ (М. ХАРКІВ) про визнання договору дарування недійсним було відмовлено. Напередодні, а саме, 26 жовтня 2020 року, [PERSON] укладає договір дарування квартири [ADDRESS] , з [PERSON] , [PERSON] , що діяла в інтересах малолітнього [PERSON] . Тобто, відповідач [PERSON] до ухвалення рішення Валківського районного суду Харківської області від 27 жовтня 2020 року, достеменно розуміючи, що рішення суду про стягнення з [PERSON] боргу не виконано, спір щодо квартири [ADDRESS] кінцево не вирішено, укладає зі своїми дітьми договір дарування спірної квартири, посвідчений приватним нотаріусом ВАЛКІВСЬКОГО РАЙОННОГО НОТАРІАЛЬНОГО ОКРУГУ ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ Габінет Ю. І. 26 жовтня 2020 року за реєстровим № 1123. З урахуванням зазначеного суд доходить висновку, що укладення 26 жовтня 2020 року [PERSON] договору дарування спірної квартири з близькими родичами направлене на фіктивний перехід права власності на нерухоме майно до дітей дарувальника з метою приховати це майно від виконання в майбутньому за його рахунок судового рішення про стягнення грошових коштів з [PERSON] . На підтвердження зазначеного слугує також те, що [PERSON] зареєстрований у [ADDRESS] , разом з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , що вбачається з довідки про склад сім`ї (т. 1 а. с. 104), та самостійно утримував вказане майно та здійснює оплату комунальних послуг, як пояснила представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні. Резюмуючи викладене суд доходить переконання про наявність правових підстав для задоволення позову, оскільки укладення договору дарування 26 жовтня 2020 року квартири [ADDRESS] , зі своїми родичами з метою приховання цього майна від конфіскації чи звернення стягнення на вказане майно в рахунок погашення боргу, свідчить, що його правова мета є іншою, ніж та, що безпосередньо передбачена правочином (реальне безоплатне передання майна у власність іншій особі), а тому цей правочин є фіктивним і може бути визнаний судом недійсним. Натомість позов слід задовольнити частково, через те що Постановою Харківського апеляційного суду від 21 січня 2021 року визнано недійсним в 1/2 частині договору дарування квартири, загальною площею 60,1 кв. м, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , посвідчений приватним нотаріусом Валківського районного нотаріального округу Харківської області Дем`яненко В.О. 11 квітня 2019 року за реєстровим № 290, яка на момент вчинення правочину належала [PERSON] на праві спільної власності та на яку можливе звернення стягнення в процесі виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду про стягнення боргу. Твердження представника [PERSON] , адвоката Махно А. В., з приводу неналежного способу захисту, обраного позивачем, з посиланням на Постанову Харківського апеляційного суду від 16 липня 2019 року якою залишено без задоволення подання заступника начальника Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Валківському та Коломацькому районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області про визначення частки боржника у майні, суд вважає не обґрунтованими та такими що не відповідають вимогам закону, та зазначає наступне. Частиною 1 ст. 11 ЦПК України передбачено, що суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19) зроблено висновок, що «завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту». Дійсно постановою Харківського апеляційного суду від 16 липня 2019 року ухвалу Валківського районного суду Харківської області від 15 травня 2019 року скасовано та подання заступника начальника Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Валківському та Коломацькому районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області Абрамова Р. М. про визначення частки боржника у майні залишено без задоволення. Натомість слід взяти до уваги підстави такої відмови. Так колегія суддів зазначила, що з 11 квітня 2019 року спірна квартира належить [PERSON] на підставі договору дарування квартири, посвідченого приватним нотаріусом Валківського районного нотаріального округу Харківської області Дем`яненко В.О. 11 квітня 2019 року за реєстровим № 290. Відомостей щодо оскарження цього правочину або права власності [PERSON] на спірну квартиру учасниками справи до суду не надано. Таким чином, на момент постановлення оскаржуваної ухвали власником квартири був [PERSON] , який не є учасником справи чи стороною виконавчого провадження. Оскільки спірна квартира вибула з власності [PERSON] та [PERSON] та належить іншій особі, що унеможливлює звернення стягнення на вказане нерухоме майно в процесі виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду, боржником у якому є [PERSON] , підстави для визначення частки боржника у майні, яким він володіє разом з іншими особами, щодо цієї квартири відсутні. У ч. 1, 2 ст. 2 ЦПК України закріплено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 76 ЦПК України, передбачає, що доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Приписами ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Отже, має бути задоволено позовні вимоги щодо визнання недійсним в 1/2 частині договір дарування квартири [ADDRESS] від 26 жовтня 2020 року, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , посвідчений 26 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Валківського районного нотаріального округу Харківської області Габінет Ю. І., та скасувати його державну реєстрацію у цій частині в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Також, при ухваленні рішення суд,

Outcome: partial