Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому прохає продовжити їй строк для прийняття спадщини , визначивши додатковий строк три місяці, достатній для прийняття спадщини, як спадкоємця за законом після померлої [INFO] [PERSON] . В обґрунтування\~позовної заяви\~зазначає,\~що [INFO] у позивача померла баба, [PERSON] . [PERSON] є спадкоємцем за правом представлення після померлого [INFO] батька [PERSON] , який був сином померлої [PERSON] . В січні 2023 року [PERSON] звернулась в Горішньоплавнівську державну нотаріальну контору з заявою про вступ в спадщину та відповідно оформлення належних документів, з урахуванням Постанови КМУ № 164 від 28.02.2022 року не пропустивши як пояснили позивачу строк для вступу в спадщину. Листом Горішньоплавнівської державної нотаріальної контори від 13.10.2023 року [PERSON] відмовлено в оформленні спадщини посилаючись на те, що 31 січня 2023 року в Єдиному державному реєстрі судових рішень була оприлюднена постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у справі No676/47/21 (провадження №61-8014св22), якою надано оцінку пункту 3 Постанови КМУ № 164 від 28.02.2022 року, Верховний Суд вважає, що вона суперечить ст.ст.1270, 1272 ЦК України. У зв`язку із воєнним станом в України, з травня 2022 року позивач перебуває за кордоном в м. Берліні, Німеччина. Так як позивачу в усній формі було повідомлено що у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів від 28.02.2022 року № 164, перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж чотири місяці, позивачем було подано заяву до Горішньоплавнівської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини на початку січня 2023 року, яку було прийнято і також позивачу повідомили, що вона подана без пропуску строку на її подання. На даний час воєнний стан в України продовжено, позивач фактично перебуває за кордоном, про наявність листа про пропущення позивачем строку подання заяви про вступ в спадщину стало відомо від матері позивача. Ухвалою суду від 12.12.2023 року провадження у справі відкрито та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. 27.12.2023 року представник відповідача подав відзив на позовну заяву, в якому просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] , про визначення додаткового строку на прийняття спадщини. В обґрунтування\~відзиву на позовну заяву\~зазначає, що 19 грудня 2023 року відповідач отримав в Комсомольському міському суді Полтавської області матеріали позовної заяви [PERSON] до [PERSON] про визначення додаткового строку на прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON] . Ознайомившись з позовною заявою про визначення додаткового строку на прийняття спадщини та додатками до неї, відповідач заперечую проти неї та її задоволення виходячи з наступного. [INFO] померла мати відповідача та бабою позивачки [PERSON] . За життя [PERSON] заповіту не склала. 29 червня 2022 року за заявою відповідача як спадкоємця першої черги Горішньоплавнівською державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу за № 119/2022 після померлої [INFO] [PERSON] . Відповідно до положень ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спалкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Виходячи з наведених положень законодавства відповідач належить до першої черги спадкування за законом. Як слідує зі змісту листа вих. № 464/01-16 від 13.10.2023 року Горішньоплавнівської державної нотаріальної контори позивачці [PERSON] надана консультація у письмовій формі та роз`яснено, що 31 січня 2023 року в Єдиному державному реєстрі судових рішень була оприлюднена постанова від 25.01.2023 року Верховного Суду у складі колегії суддів Другової судової палати Касаційного цивільного суду у справі №676/47/21 (провадження №61-8014св22), якою надано оцінку пункту 3 Постанови КМУ № 164 від 28.02.2022 року, Верховний Суд вважає, що вона суперечить ст. ст. 1270, 1272 ЦК України, а також позивачці було роз`яснено її право звертатися до суду щодо встановлення факту своєчасного прийняття спадщини або визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини після [PERSON] . Також листом вих. № 464/01-16 від 13.10.2023 року доведено до відома позивачки [PERSON] про заяву відповідача від 04.10.2023 року якою відповідач заперечую проти видачі свідоцтва про право на спадщину [PERSON] , оскільки нею пропущений шестимісячний строк для прийняття спадщини та на яку нотаріус не надала відповідачу ніякої відповіді після її подання. При цьому в листі вих. № 464/01-16 від 13.10.2023 року Горішньоплавнівської державної нотаріальної контори нотаріусом не стверджується та не робиться висновок, що позивачка [PERSON] звернулась до нотаріальної контори з пропущенням строку подання заяви про вступ в спадщину 01.02.2023 року (а не на початку січня 2023 року як стверджує представник позивача). Нотаріус в листі них. № 464/01-16 від 13.10.2023 року посилається на положення ст. 42 Закону України «Про нотаріат» щодо обов`язку нотаріуса перед вчиненням нотаріальної дії впевнитись у відсутності у заінтересованих осіб заперечень проти вчинення цієї дії. Однак за змістом листа вих. № 464/01-16 від 13.10.2023 року нотаріус не вказує вчинення саме якої нотаріальної дії відкладається для з`ясування наявності заперечень у заінтересованої сторони проти її вчинення. Представник відповідача зауважує, що пункт 3 Постанови КМУ № 164 від 28.02.2022 року «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», був чинний на момент звернення позивачки [PERSON] до нотаріальної контори з заявою про вступ в спадщину та не скасовувався постановою від 25.01.2023 року Верховного Суду у складі колегії суддів Другової судової палати Касаційного цивільного суду у справі №676/47/21 (провадження №61-8014св22). Отже нотаріус Горішньоплавнівської державної нотаріальної контори при вирішенні питання щодо строку прийняття спадщини повинен був керуватись чинним законодавством У країни в тому числі і пунктом 3 Постанови КМУ № 164 від 28.02.2022 року. Ухвалою суду від 25.01.2024 підготовче провадження закрито та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті. Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовну заяву та просив суд її задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову та просив суд відмовити у його задоволенні. Суд, заслухавши учасників, дослідивши наявні у справі докази та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів дійшов наступних висновків. За змістом ч. 1 ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст.\~5\~ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно ч. 2 ст.\~16\~ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути серед інших і визнання права, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Згідно ч. 1 ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до відповіді № 464/01-16 від 13.10.2023 Горішньоплавнівської державної нотаріальної контори наданої [PERSON] , яка є уповноваженою представницею [PERSON] зазначено, що позивач може звернутися до суду щодо встановлення факту своєчасного прийняття спадщини або визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини після [PERSON] . (а.с. 4) Згідно з свідоцтвом про смерть [NUMBER] , виданим Горішньоплавнівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кременчуцькому районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 12 січня 2022 року, актовий запис №44, [PERSON] помер [INFO] , який народився [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 10.02.1975 року. (а.с. 5-6) Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 25.09.1996 року, актовий запис № 862, видане відділом реєстрації запису актів громадського стану Октябрського району м. Полтави, [PERSON] народилась [INFO] . В графі батько зазначено « [PERSON] ». (а.с. 7) Згідно з дозволом на перебування 125713028 від 11.05.2022 [PERSON] надано дозвіл на перебування та дозволяється трудова діяльність в межах землі Берлін. (а.с. 9-11) Відповідно до довідки, про реєстрацію місця проживання особи, виданої Горішньоплавнівською міською радою Полтавської області за №20-22/4086 від 16.04.2021 [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 14). Відповідно до\~ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно із\~ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України\~встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 5\~ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.\~Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Отже, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно з ч. 1, 2 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.\~За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом зазначеної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Так, за правилами ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1)спадкоємець пропустив строк для прийняття спадщини; 2)у спадкоємця були перешкоди для подання заяви для прийняття спадщини; 3) ці обставини визнані судом поважними. Оцінка поважності причин пропуску строку прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. Таких висновків дійшов Верховний Суд України у постановах від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1486цс15, від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17, у постановах Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17, від 17 жовтня 2019 року у справі№ 766/14595/16, від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18, від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18, від 17 серпня 2023 року у справі № 626/274/22. Вирішуючи питання поважності причин пропуску позивачем шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є: справедливість, добросовісність та розумність. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19) сформульовано висновки про те, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину потрібно доказувати так, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. За правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави суд виносить рішення на користь тієї сторони, сукупність доказів якої є більш переконливою порівняно з сукупністю доказів іншої сторони. Суд звертає увагу, що 28 лютого 2022 року Кабінетом Міністрів України була прийнята постанова № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», яка постановою Кабінету Міністрів України від 06 березня 2022 року № 209 доповнена пунктом 3, яким встановлено, що на час дії воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини зупиняється. Постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2022 р. № 719 редакцію пункту 3 постанови № 164 від 28 лютого 2022 року змінено та викладено в наступній редакції: «Перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини». Верховний Суд у постанові від 25 січня 2023 року № 676/47/21 дійшов висновку, що пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» суперечить статтям 1270, 1272 ЦК України, а тому не підлягає застосуванню. А отже позивач перебуваючи за кордоном у зв`язку із воєнним станом введеним в Україні мала поважні причини пропустити строк для прийняття спадщини. Аналізуючи обставини справи, суд дійшов переконання, що наявні підстави для визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини на підставі частини третьої статті 1272 ЦК України, а тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Outcome: approved