Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-09 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію та судових витрат, посилаючись на те, що відповідач є побутовим споживачем електроенергії за особовим рахунком [NUMBER] , за адресою: [ADDRESS] , За період з 01.10.2021 по 31.07.2024 року згідно переданих у відповідності до вимог п. 11 Постанови № 312, п. 4.3 ПРРЕЕ, п. 1.1 Розділу ІХ Кодексу комерційного обліку від оператора системи розподілу АТ «Харківобленерго» показань приладу обліку проведено нарахування за електричну енергію у розмірі 6800,24 грн., проте вказану суму боргу за виставленими рахунками відповідач не сплатив, у зв`язку з чим станом на 07.08.2024 утворилася заборгованість за електричну енергію. Тому, представник позивача був змушений звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію у розмірі 6800,24 грн, витрат понесених по сплаті судового збору у розмірі 3028 грн. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягав з наведених в позові підстав, в разі неявки відповідача просив ухвалити заочне рішення. В судове засідання відповідач [PERSON] жодного разу, не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи та відзив на позов не надавав. Згідно до положення ч.3 ст.131\~ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Виходячи з викладеного, зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані до суду докази у їх сукупності були встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , належить на праві власності [PERSON] на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 39719767. Відповідач [PERSON] за особовим рахунком [NUMBER] є побутовим споживачем електричної енергії, яку постачає ПрАТ «Харківенергозбут» за адресою: [ADDRESS] . Згідно Довідки про розрахунки за спожиту електроенергію абонента №700002080098 [PERSON] , за адресою [ADDRESS] , заборгованість за період з 01.10.2021 по 31.07.2024 становить 6800,24 грн. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1,2 ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч.2 ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно із ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Постановою НКРЕКП від 26.10.2018 №1268 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо передачі даних побутових та малих не побутових споживачів постачальнику електричної енергії, на якого відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» покладається виконання функції універсальної послуги на закріпленій території. Згідно Переліку постачальників універсальних послуг на території Харківської області, таким постачальником визначено ПрАТ «Харківенергозбут». Позивач має ліцензію з постачання електричної енергії (постанова НКРЕКП від 19.06.2018 № 505). Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (далі - Договір) є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії виключно побутовим та малим непобутовим споживачам (далі - споживач) постачальником універсальних послуг (далі - постачальник) та укладається сторонами з урахуванням статей 633,634,641,642 ЦК України шляхом приєднання споживача до цього договору. Умови цього договору є обов`язковими для виконання усіма учасниками роздрібного ринку. Згідно з п.4.1. Правил роздрібного ринку електричної енергії (далі ПРРЕЕ) розрахунки за електричну енергію та послуги, що надаються на роздрібному ринку, між учасниками цього ринку здійснюються у грошовій формі відповідно до укладених договорів. У відповідності з п.4.7. ПРРЕЕ оплата електричної енергії здійснюється побутовим споживачем виходячи з умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг і може, зокрема, бути у формі оплати за фактично відпущену електричну енергію відповідно до даних комерційного обліку. Згідно з п.4.8. ПРРЕЕ форма та порядок оплати, терміни (строки) здійснення попередньої оплати, планових платежів та остаточного розрахунку зазначаються у договорі між електропостачальником та споживачем про постачання електричної енергії споживачу (комерційній пропозиції до договору). Типовий договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, комерційна пропозиція, копія ліцензії на провадження відповідної діяльності та копії інших документів ПрАТ «Харківенергозбут» розмішені на його сайті для публічного доступу: zbutenergo.kharkov.ua. Абзацом п`ятим пункту 13 Перехідних положень ЗУ «Про ринок електричноїенергії» встановлено, що фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії. У відповідності до п.13 Перехідних положень вказаного закону, передача постачальнику універсальних послуг персональних даних побутових та малих непобутових споживачів під час здійснення заходів з відокремлення оператора системи розподілу не потребує отримання згоди та повідомлення таких споживачів про передачу персональних даних і вважається такою, що здійснена в загальносуспільних інтересах з метою забезпечення постачання електричної енергії споживачам. Враховуючи, що за адресою: [ADDRESS] , фактично спожито електричну енергію, договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг вважається укладеним на умовах типового договору та комерційної пропозиції, що розміщені на сайті zbutenergo.kharkov.ua з [PERSON] . Крім того, нарахування за надані послуги з постачання електричної енергії здійснювались за фактичний обсяг відпущеної електричної енергії, визначений за показниками розрахункового засобу обліку. Відповідач не звертався до ПрАТ «Харківенергозбут» із заявами про припинення розподілу електричної енергії, відмови від послуг ПрАТ «Харківенергозбут», а фактично користувався послугами з постачання електричної енергії, визнаючи таким чином наявність правовідносин, взаємних прав та обов`язків, що з них випливають. Наведені дії відповідача свідчать про прийняття ним умов договору про надання послуг з постачання електричної енергії, що узгоджується із положеннями ст.641, 642 ЦК України. Згідно з п.5.10 Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг оплата рахунка постачальника має бути здійснена споживачем у строк, визначений в комерційній пропозиції, яка є додатком 3 до цього договору. За умовами п.3 комерційної пропозиції розрахунковим періодом є календарний місяць; оплата електричної енергії, в тому числі послуги з розподілу електричної енергії, здійснюється споживачем один раз за фактичний обсяг відпущеної електричної енергії, визначеного за показами розрахункових засобів обліку (або розрахунковим шляхом), на підставі виставленого рахунка споживачу постачальником, в якому зазначаються сума до сплати за електричну енергію, в тому числі послуги з розподілу електричної енергії. Відповідно до п.6.2 договору споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії відповідно до умов цього договору та пов`язаних з постачанням електричної енергії послуг згідно з умовами цього договору. За період з 01.10.2021 року по 31.07.2024 за вказаною адресою згідно переданих у відповідності до вимог п.11 Постанови №312, п.4.3 ПРРЕЕ, п.1.1 Розділу IX Кодексу комерційного обліку від оператора системи розподілу ПрАТ «Харківенергозбут» показань приладу обліку проведено нарахування за електричну енергію у розмірі 6800,24 грн. Проте вказану суму боргу за виставленими рахунками споживач не сплатив, у зв`язку з чим утворилася заборгованість за електричну енергію в зазначеному розмірі. У спростування зазначеного будь яких доказів відповідачем суду не надано. Згідно з підпунктом 2 п.5.5.5. ПРРЕЕ, споживач електричної енергії зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів. Відповідно до п.9.1. договору, за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, передбачену цим договором та чинним законодавством. Згідно з підпунктом 1 пункту 5.2.1. ПРРЕЕ, електропостачальник має право на своєчасне та в повному обсязі отримання коштів за продану електричну енергію відповідно до укладених договорів. Статтями 526-527, 530 ЦК України, визначено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Судом встановлено, що відповідач неналежним чином не виконував обов`язок по оплаті наданих йому послуг, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість за спожиту електричну енергію у розмірі 6800,24 грн. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги є законними і обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі ст.141, 164 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати по справі, зарахувавши до суми судового збору, сплаченого за подання даного позову, суму судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, у видачі якого судом було відмовлено, а саме у сумі 3028,00 гривень, встановленої за подання позовної заяви до суду. Крім того представник позивача просив повернути надмірно сплачений судовий збір сплачений позивачем при зверненні до суду з даним позовом в сумі 302,80 грн. В обґрунтування посилався на те, що при зверненні до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію позивачем сплачено судовий збір в сумі 3330,80 грн. Згідно ст.\~7\~Закону України\~«Про Державний\~бюджет України\~на 2024\~рік» та згідно з пунктом 1 першого розділу частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2024 року. За подання позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка на день подання заяви до суду сума судового збору становить 3028 гривень. Таким чином виникає сума надміру сплаченого судового збору в розмірі 302 грн. 80 коп. Відповідно до ч.2 ст.133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Так, відповідно до ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру юридичною особою, належна до сплати сума судового збору 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Таким чином, позивачу необхідно було сплатити судовий збір у розмірі 3028 грн. Як вбачається з платіжних інструкцій № 63124 від 07.05.2024 та № 147 від 04.01.2024, які містяться в матеріалах справи, позивачем був сплачений судовий збір у загальному розмірі 3330 грн. 80 коп. Згідно положень п.1 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір»\~сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. Враховуючи, що позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 3330 грн. 80 коп., то сума сплаченого судового збору в розмірі 302 грн. 80 коп. підлягає поверненню.

Outcome: approved