Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-22 00:00:00

Представник Кредитної спілки «СуперКредит» звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості солідарно заборгованості за договором про споживчий кредит № СК28/21/2023 від 28.03.2023 року у розмірі 7\~763,35 грн., судового збору у розмірі 3\~028,00 грн. та витрат на правову допомогу у розмірі 3\~500,00 грн.. В обґрунтування позовних вимог представник позивача послався на те, що 28.03.2023 року між Кредитною спілкою «СуперКредит» та [PERSON] було укладено Договір про споживчий кредит № СК28/21/2023 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту (кредитна лінія) відповідно до п.1.1 якого кредит надається у суму 17\~900,00 грн. 28.03.2023 року [PERSON] звернулася із заявою в якій просила надати в межах ліміту відкритої їй за кредитним договором транш у сумі 17\~900,00 грн. 28.03.2023 року між позивачем та [PERSON] було укладено додатковий договір про транш № 1 до Договору про споживчий кредит № СК28/21/2023 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту (кредитна лінія) відповідно до п.1 якого сторони погодили транш у розмірі 17\~900,00 грн., за наслідками видачі якого, сума неповернутого кредиту на дату укладення додаткового договору про транш № 1 складає 17\~900,00 грн. Позивач виконав умови кредитного договору, додаткового договору про транш № 1 та надав кредит у розмірі 17\~900,00 грн., а позичальник його отримав. [PERSON] належним чином не виконувала своїх зобов`язань щодо погашення кредиту та відсотків, внаслідок чого станом на 28.03.2024 р. утворилась заборгованість в розмірі 7\~763,35 грн., з яких: 910,27 грн.\~прострочена заборгованість за тілом кредиту, 6\~853,08 грн.\~прострочена заборгованість за процентами. 28.03.2023 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки № СК28/21/2023 відповідно до п. 1 якого остання зобов?язалася солідарно з [PERSON] відповідати перед позивачем за виконання зобов?язань [PERSON] за кредитним договором кредитної лінії та по додатковим договорам до Кредитного договору. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачами своїх зобов`язань за кредитним договором, представник просив суд стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача кредитну заборгованість, а також понесені судові витрати по справі. Ухвалою Сквирського районного суду Київської області від 21.06.2024 р. відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням, викликом сторін. Представник позивача Кредитної спілки «СуперКредит» Захарова Я.В. в судове засідання не з`явилася, звернулася до суду із заявою в якій просила розгляд справи проводити у її відсутності за наявними матеріалами справи, позовні вимоги підтримала, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи за зареєстрованим місцем проживання повідомлені належним чином, у судове засідання не з`явилися та про причини неявки суд не повідомили. Відповідно до вимог\~ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, відповідно до ч.3 ст.\~211, ч.4 ст.223, ч.1 ст.280, ст.281 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу за відсутності відповідачів на підставі наявних доказів та ухвалити заочне рішення. Згідно з ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Вивчивши та дослідивши матеріали справи в межах наданих суду доказів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 28.03.2023 року між кредитною спілкою «СуперКредит» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № СК28/21/2023 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту (кредитна лінія), відповідно до якого позивач зобов`язався надати відповідачу кредит в сумі 17\~900,00 грн.. (а.с.4-8). Відповідно до п 3.1. Договору кредит мав надаватися відповідачу у національній валюті, після підписання Договору готівкою в касі позивача або шляхом безготівкового перерахування коштів за дорученням відповідача, або шляхом спрямування суми виданого кредиту на цільовий внесок відповідача в додатковий капітал за його заявою. Згідно з положеннями п.п. 3.2., 3.3. Договору, плата за користування кредитом (проценти) становить 60 % річних, тип процентної ставки - фіксована. Нарахування процентів за договором здійснюється на залишок кредиту за кожен день користування кредитом. Кількість днів у році приймається 365 (366 для високосного року). Визначені цим пунктом проценти за користування кредитом нараховуються з наступного дня після надання кредиту позичальнику (перерахування на рахунок за дорученням позичальника або видачі готівкою) до закінчення строку дії договору включно. Відповідно до п. 3.4 Кредитного договору кредитної лінії сторони домовилися, що строк позовної давності за Договором складає 10 років, у тому числі щодо неустойки. Згідно з п. 3.5 Кредитного договору кредитної лінії прострочення сплати кредиту не зупиняє нарахування процентів. Відповідно до п.п. 2 п. 2.4 Договору Позичальник зобов`язаний повертати кредит та сплачувати нараховані проценти в порядку, визначеному останнім укладеним Додатковим договором про транш до Договору, що є невід`ємною частиною Договору. Відповідно до п.п. 7 п. 2.4 Договору Позичальник зобов`язаний сплачувати нараховані проценти і повертати передбачену графіком платежі в частину кредиту щомісяця не пізніше 28 числа, вказаного в останньому укладеному Додатковому договорі про транш. Якщо кредит був частково повернутий достроково і в поточному місяці не виникає зобов`язання повертати передбачену графіком платежів частину кредиту, Позичальник зобов`язаний в будь-якому випадку сплатити не пізніше дати, вказаної в графіку платежів, фактично нараховані проценти на дату такого платежу. Згідно з п. 7.1. Договору, цей Договір набуває чинності з моменту його укладення та діє до 28.03.2026 року (строк дії договору 36 місяців). Окрім того, 28.03.2023 року між Кредитною спілкою «СуперКредит» та [PERSON] був укладений Додатковий договір про транш №1 до договору про споживчий кредит № СК28/21/2023 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту (кредитна лінія) від 28.03.2023 року, відповідно до п.1 якого сторони погодили, що кредитодавець надає позичальнику транш за кредитним договором у розмірі 17\~900,00 грн. (а.с. 10). Відповідно до п. 2 строк дії Договору про транш - з 28.03.2023 року по 28.03.2026 року тобто 1096 днів. Окрім того додатковий договір про транш № 1від 28.03.2023 року містить графік платежів відповідно до якого [PERSON] мала здійснювати погашення кредиту. Позивач виконав умови Договору про споживчий кредит № СК28/21/2023 та Додаткового договору про транш №1 від 28.03.2023 року і видав [PERSON] кошти в сумі 17\~900,00 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером від 28 березня 2023 року, в якому міститься підпис відповідача про отримання коштів. (а.с. 13). 28.03.2023 року між кредитною спілкою «СуперКредит» та [PERSON] було укладено договір поруки № СК28/21/2023, відповідно до якого поручитель зобов`язався солідарно з [PERSON] відповідати перед позивачем за виконання зобов`язань по договору про споживчий кредит № СК28/21/2023 від 28.03.2023 року та додатками до нього (а.с. 9). Відповідно до п. 2.1. договору поруки поручитель відповідає перед кредитодавцем в тому ж обсязі, що і позичальник за повернення кредиту, сплату процентів, можливих штрафних санкцій та відшкодування збитків. Відповідно до п. 3.1. договору поруки договір набуває чинності з моменту укладення і діє 72 (сімдесят два) місяців - до 28.03.2029 року, але в будь-якому випадку до повного виконання позичальником своїх зобов`язань перед кредитодавцем за кредитним договором. [PERSON] належним чином не виконувала своїх зобов`язань щодо погашення кредиту та відсотків, внаслідок чого станом на 28.03.2024 р. утворилась заборгованість в розмірі 7\~763,35 грн., з яких: 910,27 грн.\~прострочена заборгованість за тілом кредиту, 6\~853,08 грн.\~прострочена заборгованість за процентами, що підтверджується розрахунком нарахування процентів та штрафних санкцій по договору про споживчий кредит № СК28/21/2023 (а.с. 3). Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 статті 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст.611 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050, ч. 2 ст. 1054 ЦК України позичальник зобов`язується повертати кредит та сплачувати проценти за користування ним у розмірах та на умовах, встановлених договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно з ч. 1 ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно з ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як встановлено при розгляді справи, позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав [PERSON] кредит у розмірі, встановленому договором. Суд при розгляді справи виходить з того, що позивач, як сторона договору, яка виконала свої зобов`язання за договором, має право вимагати від другої сторони належного виконання його грошових зобов`язань, в тому числі повернення кредитних коштів, сплати відсотків та погашення виниклої заборгованості. Статтею 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, порукою. За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Згідно з ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно з письмових матеріалів справи, [PERSON] не надала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, в порушення умов кредитного договору, а також вимог ст. 509, 526, 1054 ЦК України [PERSON] зобов`язання за вказаним вище договором не виконав. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором. Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Враховуючи, що отримані та використані [PERSON] кредитні кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позову та стягнення солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитом в загальному розмірі 7\~763,35 грн.. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідачів на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 3 028 грн. 00 коп., сплата якого позивачем документально підтверджується платіжною інструкцією № 787 від 23.04.2024 року, в рівних частинах. Згідно з положеннями статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, пункт 5.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18). З матеріалів справи вбачається, що між адвокатом Білецьким Б.М. та Кредитною спілкою «Супер Кредит» в особі голови правління Дорошенка Б.П. укладено договір про надання правової (правничої) допомоги від 05 жовтня 2023 року (а.с.14-15). Відповідно до акта приймання-передачі наданих послуг від 18.04.2024 року, що є додатком до вказаного договору, адвокат Білецький Б.М. здійснив підготовку та написання позовної заяви щодо стягнення з [PERSON] та [PERSON] заборгованості за договором про споживчий кредит № СК28/21/2023. Наведено розрахунок наданих послуг, які Кредитною спілкою «Супер Кредит» було оплачено в сумі 3 500,00 гривень, згідно з платіжною інструкцією №769 та № 764 від 19.04.2024 року та 18.04.2024 року відповідно (а.с.16-18). Згідно з ч. 8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку із розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Суд вважає, що заявлений розмір витрат на професійну правничу допомогу є обґрунтованим та співмірним зі складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт та обсягом наданих адвокатом послуг, виконаних робіт, а тому підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача у рівних частках. Згідно з положень ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, та кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази. Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Положеннями ч. 2 ст. 78 ЦПК України, визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. У п. 27 постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів. Таким чином, з урахуванням принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, обов`язок подавати докази покладається на сторони процесу, а суд позбавлений можливості визначати коло доказів за власною ініціативою і зобов`язаний розглядати справу виключно на підставі поданих сторонами доказів. На підставі досліджених письмових доказів, наданих позивачем, які не спростовані відповідачем, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги Кредитної спілки «СуперКредит» обґрунтовані належними доказами та підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved