Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-09 00:00:00

Адвокат Бєла Є.Ю., яка діє в інтересах [PERSON] , звернулась до суду із позовом до ТОВ «БК «ПРАЙМКОНТРАКТ», [PERSON] , [PERSON] , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору [PERSON] та [PERSON] , в якому просить визнати припиненими трудові відносини між [PERSON] та ТОВ «БК «ПРАЙМКОНТРАКТ» в порядку статті 32 КЗпП України. В обґрунтування позивних вимог вказала, що згідно відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ТОВ «Будівельна компанія «ПРАЙМКОНТРАКТ» було створено 17.10.2011 року, запис № 14991020000014011. Одним із власників та кінцевим бенефіціаром вказаного підприємства є [PERSON] , розмір частки статутного капіталу складає 65 % та є вирішальною. 01.02.2012 року [PERSON] було прийнято до ТОВ «БК «ПРАЙМКОНТРАКТ» на посаду виконавця робіт в порядку переведення з ПрАТ «МЖК» згідно наказу № 03-к від 01.02.2012 року, про що внесено відповідний запис у трудову книжку за номером 7. 12.01.2021 року [PERSON] було переведено на посаду директора ТОВ «БК «ПРАЙМКОНТРАКТ» згідно наказу № 3-к, про що внесені відповідні відомості до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України. Також внесений відповідний запис у трудову книжку за № 10. 15 липня 2022 року [PERSON] на ім`я засновника ТОВ «БК «ПРАЙМКОНТРАКТ» [PERSON] було написано заяву про припинення повноважень директора підприємства та переведення на посаду заступника директора з капітального будівництва з 18.07.2022 року. Вказану заяву нарочно отримав [PERSON] , про що зроблена відповідна відмітка на заяві. 15.07.2022 року, на підставі Протоколу загальних зборів № 59, було видано наказ № 21-к про припинення повноважень [PERSON] , як директора, та переведення його на посаду заступника директора та внесено відповідний запис до трудової книжки [PERSON] за номером 11 З моменту звільнення [PERSON] з посади директора підприємства, тобто з 15.07.2022 року він не має ніякого відношення до підприємства, жодних господарських договорів, бухгалтерських документів, податкових звітів не підписував. Заробітну плату також не отримував, жодні нарахування відносно нього не здійснювались. 15.06.2024 року на адресу ТОВ «БК «ПРАЙМКОНТРАКТ», [PERSON] та [PERSON] було направлено заяву про вчинення дій щодо виключення відомостей з ЄДРПОУ щодо [PERSON] , цінним листом з описом вкладення, що підтверджується відповідними документами. Однак вказані листи повернулися на ім`я відправника, що підтверджується відповідними відомостями відстеження посилок на сайті АТ «Укрпошта» за номерами трекінгів . Також 20.06.2024 року [PERSON] через свого представника звернувся до відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців департаменту адміністративних послуг Херсонської міської ради із заявою про вчинення дій щодо виключення відомостей з ЄДРПОУ щодо [PERSON] 21.06.2024 року представник [PERSON] отримала рішення про відмову у державній реєстрації, яка ґрунтується на тому, що документ подано особою, яка не має на це повноважень та відсутній примірник оригіналу (нотаріально засвідчена копія) рішення уповноваженого органу управління юридичної особи про зміни, що вносяться до ЄДРПОУ. [PERSON] вчинив усі дії, спрямовані на захист порушеного права, однак виникає необхідність звернутися до суду за відновленням порушеного права. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 10.07.2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивача надав заяву, в якій просила розгляд справи провести у їх відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідачі в судове засідання повторно не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомилі. Заяв, клопотань, відзив на адресу суду не надходило. Треті особи в судове засідання повторно не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомилі. Заяв, клопотань, на адресу суду не надходило. За приписами ч. 2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. ч. 1,2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. За приписами статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 01.02.2012 року [PERSON] було прийнято до ТОВ «БК «ПРАЙМКОНТРАКТ» на посаду виконавця робіт в порядку переведення з ПрАТ «МЖК» згідно наказу № 03-к від 01.02.2012 року, про що внесено відповідний запис у трудову книжку за номером 7. 12.01.2021 року [PERSON] було переведено на посаду директора ТОВ «БК «ПРАЙМКОНТРАКТ» згідно наказу № 3-к, про що внесені відповідні відомості до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України. Також внесений відповідний запис у трудову книжку за № 10. Згідно відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ТОВ «Будівельна компанія «ПРАЙМКОНТРАКТ» було створено 17.10.2011 року, запис № 14991020000014011. Одним із власників та кінцевим бенефіціаром вказаного підприємства є [PERSON] , розмір частки статутного капіталу якого складає 65 % та є вирішальною. 15 липня 2022 року [PERSON] на ім`я засновника ТОВ «БК «ПРАЙМКОНТРАКТ» [PERSON] було написано заяву про припинення повноважень директора підприємства та переведення на посаду заступника директора з капітального будівництва з 18.07.2022 року. Вказану заяву нарочно отримав [PERSON] , про що зроблена відповідна відмітка на заяві. В той же день, 15.07.2022 року були проведені загальні збори учасників ТОВ «БК «ПРАЙМКОНТРАКТ», що оформлено протоколом № 59. Порядком денним було передбачено чотири питання: 1. Про обрання голови та секретаря загальних зборів 2. Про припинення повноважень директора товариства 3. Про обрання директора товариства 4. Про уповноваження відповідальних осіб на проведення реєстраційних дій. За наслідками розгляду питання № 2 було прийнято рішення припинити повноваження директора товариства [PERSON] шляхом переведення його з посади директора на посаду заступника директора з капітального будівництва товариства з 18.07.2022 року. За наслідками розгляду питання № 3 було прийнято рішення обрати на посаду директора товариства [PERSON] з 18.07.2022 року. За наслідками розгляду питання № 4 було прийнято рішення уповноважити [PERSON] на проведення реєстраційних дій, пов`язаних із внесенням змін до відомостей, які містяться в ЄДРПОУ. Також 15.07.2022 року, на підставі Протоколу загальних зборів № 59, було видано наказ № 21-к про припинення повноважень [PERSON] , як директора, та переведення його на посаду заступника директора та внесено відповідний запис до трудової книжки [PERSON] за номером 11. 14.06.2024 року, після перевірки відомостей про підприємство на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України за посиланням https://usr.minjust.gov.ua/content/free-search, [PERSON] стало відомо про те, що вказані реєстраційні дії проведені не були. З моменту звільнення [PERSON] з посади директора підприємства, тобто з 15.07.2022 року, він не має ніякого відношення до підприємства, жодних господарських договорів, бухгалтерських документів, податкових звітів не підписував. Заробітну плату також не отримував, жодні нарахування відносно нього не здійснювались. Вказане підтверджується довідкою Пенсійного фонду України за формою ОК-5 від 15.05.2024 року та ОК-7 від 14.05.2024 року. Згідно з ч.1 та ч.3 ст. 92 Цивільного кодексу України юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Відповідно до частини першої статті 99 Цивільного кодексу України загальні збори товариства своїм рішенням створюють виконавчий орган та встановлюють його компетенцію і склад. Аналогічні положення містить Господарський кодекс України. Статтею 65 Господарського кодексу України визначено, що управління підприємством здійснюється відповідно до його установчих документів на основі поєднання прав власника щодо господарського використання свого майна і участі в управлінні трудового колективу. Власник здійснює свої права щодо управління підприємством безпосередньо або через уповноважені ним органи відповідно до статуту підприємства чи інших установчих документів. Ч.2 ст. 14 ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» (далі - Закон про реєстрацію) встановлено, що у разі подання документів представником додатково подається примірник оригіналу (нотаріально засвідчена копія) документа, що засвідчує його повноваження (крім випадку, якщо відомості про повноваження цього представника містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - Єдиний державний реєстр). З вказаного вбачається, що подати відповідний перелік документів щодо зміни ПІБ керівника може або засновник підприємства, або уповноважена особа. Згідно Протоколу загальних зборів № 59 від 15.07.2022 року, особою, уповноваженою на проведення реєстраційних дій, пов`язаних із внесенням змін до відомостей, які містяться в ЄДРПОУ, є [PERSON] . Однак, як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, проведення реєстраційних дій, пов`язаних із внесенням змін до відомостей, які містяться в ЄДРПОУ, а саме внесення відомостей щодо припинення повноважень директора [PERSON] здійснено не було. 15.06.2024 року на адресу ТОВ «БК «ПРАЙМКОНТРАКТ», [PERSON] та [PERSON] було направлено заяву про вчинення дій щодо виключення відомостей з ЄДРПОУ щодо [PERSON] , цінним листом з описом вкладення, що підтверджується відповідними документами, наявними в матеріалах справи. Однак вказані листи повернулися на ім`я відправника, що підтверджується відповідними відомостями відстеження посилок на сайті АТ «Укрпошта» за номерами трекінгів . 20.06.2024 року [PERSON] через свого представника звернувся до відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців департаменту адміністративних послуг Херсонської міської ради із заявою про вчинення дій щодо виключення відомостей з ЄДРПОУ щодо [PERSON] 21.06.2024 року представник [PERSON] отримала рішення про відмову у державній реєстрації, яка ґрунтується на тому, що документ подано особою, яка не має на це повноважень та відсутній примірник оригіналу (нотаріально засвідчена копія) рішення уповноваженого органу управління юридичної особи про зміни, що вносяться до ЄДРПОУ. [PERSON] вчинив усі дії, спрямовані на захист порушеного права, в порядку досудового врегулювання спору. Відповідно до статті 43 Конституції України, кожен має право на працю, що передбачає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повної реалізації громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, відпрацьовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Відповідно до частини першої, третьої статті 21 КЗпП України (тут і далі в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, або організації, уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується відпрацювати роботу, визначену цією умовою, а власник підприємства, установи, організації або уповноваженим органом чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату та забезпечувати умови праці, обов`язкові для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором та угодою. Трудовий договір може бути: 1) безстроковим, що укладається на невизначений рядок; 2) визначений рядок, встановлений для погодження сторінки; 3) таким чином, що укладається на час виконання певної роботи. У п. 1 ч. 1 ст. 36 КЗпП України значено, що підставами припинення трудового договору, зокрема, є угода сторін. Слід зазначити, що Кодекс законів про працю України встановлює загальні вимоги до порядку розірвання трудових відносин. Відповідно до статті 3 КЗпП України до трудових відносин належать відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами. Власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належне оформлення трудової книжки і провести з ним розрахунок у рядках, зазначених у статті 116 цього Кодексу . У разі звільнення працівника від ініціативи власника або уповноваженого ним органу він зобов`язаний також у день звільнення видати йому копію наказу про звільнення з роботи. В інших випадках звільнення копії наказу видається на вимогу працівника (частини першої, другої статті 47 КЗпП України ). За змістом ст. 22 Кодексу законів про працю України будь-яке пряме або непряме обмеження прав чи встановлення прямих або непрямих переваг при укладенні, зміні та припиненні трудового договору не допускається. Згідно з частиною першою статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Європейський суд з прав людини вказує, що приватне життя «включає право особи на формування та розвиток стосунків з іншими людьми, включаючи стосунки професійного або ділового характеру». Стаття 8 Конвенції «захищає право на особистий розвиток та право встановлювати та розвивати стосунки з іншими людьми та оточуючим світом». Поняття «приватне життя» в принципі не виключає відносини професійного або ділового характеру. Врешті-решт, саме у рамках трудової діяльності більшість людей мають значну можливість розвивати стосунки з оточуючим світом. Отже, обмеження, накладені на доступ до професії, були визнані такими, що впливають на «приватне життя» (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Олександр Волков проти України» (Oleksandr Volkov v. Ukraine, № 21722/11, § 165)). З урахуванням положень частини першої статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та усталеної практики Європейського Суду з прав людини слід зазначити, що наявність у реєстрі інформації щодо позивача як про керівника товариства відноситься до професійної діяльності останнього та охоплюється поняттям «приватне життя». Конституційний Суд України у рішеннях від 07 липня 2004 року №14-рп/2004, від 16 жовтня 2007 року № 8-рп/2007 та від 29 січня 2008 року № 2-рп/2008 зазначав, що визначене статтею 43 Конституції України право на працю розглядає як природну потребу людини своїми фізичними і розумовими здібностями забезпечувати своє життя. Це право передбачає як можливість самостійно займатися трудовою діяльністю, так і можливість працювати за трудовим договором чи контрактом. Свобода праці передбачає можливість особи займатися чи не займатися працею, а якщо займатися, то вільно її обирати, забезпечення кожному без дискримінації вступати у трудові відносини для реалізації своїх здібностей. За своєю природою право на працю є невідчужуваним і по суті означає забезпечення саме рівних можливостей для його реалізації. Конституція України надає право кожному громадянину безпосередньо звернутися до суду за захистом порушеного права. Судовий захист є найважливішою юридичною гарантією прав і свобод людини і громадянина. За таких обставин, надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд вважає позовні вимоги [PERSON] законними та обґрунтованими, а обраний позивачем спосіб захисту порушених прав є правильним та ефективним.

Outcome: approved