Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-14 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Городищенської сільської ради Луцького району Волинської області про визнання права власності на спадкове майно. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] і за життя останній склав заповіт, за яким все належне йому майно заповів йому. Вказує, що 14.06.2012 року на частину спадкового майна державним нотаріусом Луцької районної державної нотаріальної контори було видано свідоцтво про спадщину. Зазначає, що до складу спадкового майна також входить право на земельну частку (пай), що знаходиться в колишньому КСП «8 Березня» в с. Чаруків Луцького району Волинської області, яке належало спадкодавцю [PERSON] . Однак, нотаріусом було відмовлено у чиненні відповідної нотаріальної дії у зв`язку з відсутністю оригіналу сертифікату на право на земельну частку (пай). У зв`язку з чим, просить визнати за ним в порядку спадкування за заповітом право власності на земельну частку (пай) у сільськогосподарського підприємстві «8 Березня» Луцького району Волинської області площею 0,0667 умовних кадастрових гектарів (багаторічні насадження), виділених відповідно до сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ВЛ №0239160, виданого Луцькою районною державною адміністрацією і зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №109 від 20.07.2001 року. Ухвалою суду від 03.07.2024 року до участі у справі в якості співвідповідача залучено [PERSON] як спадкоємця першої черги за законом. До початку розгляду справи представник позивача подала суду заяву про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача - Городищенської сільської ради Луцького району до початку розгляду справи по суті подала суду заяву про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує щодо їх задоволення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи. Заяви про розгляд справи за її відсутності та відзив на позов не подала, а тому, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи, у відповідності до ст. 280 ЦПК України. Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається із матеріалів справи, [PERSON] помер [INFO] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 24.06.2011 р. (а.с. 6). Згідно заповіту від 16.03.2006 року, посвідченого Чаруківською сільською радою Луцького району, [PERSON] на випадок своєї смерті зробив розпорядження, згідно з яким усе належне йому майно він заповів [PERSON] (а.с. 8). Із матеріалів спадкової справи слідує, що [PERSON] видано свідоцтво на право на спадщину за заповітом від 14.06.2012 року на земельну ділянку площею 0,6549 га, розташованої на території с. Вигуричі Луцького району, що належить спадкодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВЛ №058403, виданого 02.02.2006 року (а.с. 9). Постановою приватного нотаріуса від 20.02.2024 року відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай), що знаходиться у колишньому КСП «8 Березня» на території Чаруківської сільської ради Луцького району Волинської області через відсутність правовстановлюючих документів (а.с. 11). Однак, як слідує із повідомлення головного управління Держгеокадастру у Волинській області, в КСП «8 Березня» Луцького району Волинської області [PERSON] мав право на земельну частку (пай) згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ВЛ №0203110, виданого Луцькою райдержадміністрацією і зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) №110 від 20.06.1997 р. Розмір земельної частки (паю) в колишньому КСП «8 Березня» становить 0,0667 (багаторічні насадження) в умовних кадастрових гектарах (а.с. 10). Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У відповідності до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Таким чином, з представлених в судове засідання письмових доказів, матеріалів спадкової справи, судом встановлено, що позивач прийняв спадщину шляхом подання до нотаріальної контори відповідної заяви, а тому вважається таким, що прийняв спадщину в порядку, визначеному ст. 1269 ЦК України. Про відмову від її прийняття у визначений законом строк не заявляв. А тому, враховуючи наведене, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов з наведених вище підстав слід задовольнити та визнати за позивачем право власності на спадкове майно. На підставі наведеного та

Outcome: approved