Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-09 00:00:00

03.06.2024 року судом зареєстровано позовну заяву АТ «Універсал Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості, яка мотивована тим, що «Мonobank» це мобільний банк, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю проекту monobank є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно, без відділень. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга переведення витрат у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. 09.04.2021 року [PERSON] звернулась до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим встановила мобільний додаток monobank, що дозволяє надавати клієнтові банківські послуги через смартфон за допомогою мобільного додатку. Пройшовши реєстрацію та надавши один із пакетів документів відповідач підписала Анкету-заяву клієнта до договору про надання банківських послуг «Monobank» шляхом застосування цифрового власноручного підпису. Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами і правилами обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів («Мonobank» UniversalBank), Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписанням анкети цифровим власноручним підписом на екрані власного смартфону у мобільному додатку monobank 09.04.2021 року відповідач [PERSON] підтвердила, що отримала примірник договору в мобільному додатку, ознайомилась та погодилась з умовами договору, уклала договір, зобов`язалась виконувати умови договору. На підставі укладеного договору відповідачка отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка [NUMBER] в розмірі 10 000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом. Банк свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі. Відповідачка використала кредитні кошти, але не виконала належним чином взяті на себе зобов`язання і не погасила борг, тому її заборгованість перед АТ «Універсал Банк» за договором про надання банківських послуг «Моnobank» від 09.04.2021 року станом на 03.04.2024 року становить 11\~200,72 грн. (сума складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту). Відповідно до ст.ст. 1054, 1048, 1049 ЦК України позивач просив стягнути з відповідачки [PERSON] заборгованість за договором про надання банківських послуг «Моnobank» від 09.04.2021 року станом на 03.04.2024 року в сумі 11\~200,72 грн., а також судовий збір 3\~028 грн. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з`явився, просив розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечив. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала. Суду пояснила, що дійсно, в мобільному додатку «Монобанк» від АТ «Універсал Банк» 09.04.2021 року вона уклала договір про надання банківських послуг та отримала на картковий рахунок кредит в розмірі 10\~000 грн. Кредит вона погасила частково, тому виник борг. Суму боргу визнала, до лютого 2025 року зобов`язалась погасити заборгованість. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що «Мonobank» це мобільний банк, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю проектуmonobank є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга переведення витрат у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. 09.04.2021 року [PERSON] звернулась до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим встановила мобільний додаток monobank, що дозволяє надавати клієнтові банківські послуги через смартфон за допомогою мобільного додатку. Пройшовши реєстрацію та надавши один із пакетів документів відповідачка підписала Анкету-заяву клієнта до договору про надання банківських послуг «Monobank» шляхом застосування цифрового власноручного підпису. Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами і правилами обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів («Мonobank» UniversalBank), Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. На етапі реєстрації відповідача за допомогою смартфону клієнта здійснюється генерація ключової пари (особистого та відкритого ключів), яка буде використовуватися УЕП у мобільному додатку для засвідчення усіх дій. Визнано, що УЕП є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах та паперових носіях. Підтверджено, що всі наступні правочини (в т.ч. підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятись з використанням простого електронного підпису або УЕП. Підписанням анкети цифровим власноручним підписом на екрані власного смартфону у мобільному додатку monobank 09.04.2021 року відповідач [PERSON] підтвердила, що отримала примірник договору в мобільному додатку, ознайомилась та погодилась з умовами договору, уклала договір, зобов`язалась виконувати умови договору. Відповідно до п.п. 4.2.19 п. 4 Розділу І Умов, на постійній основі, але не рідше ніж 1 різ на 30 календарних днів, клієнт зобов`язаний ознайомлюватися з чинною редакцією договору, що розташований за посиланням або в мобільному додатку з метою виконання договору з урахування можливих змін до нього. Сторони домовились, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір кредитного ліміту. Пільгова відсоткова ставка 0,00001% річних, розмір обов`язкового щомісячного платежу за користування кредитними коштами 4% від заборгованості (не менше 100 грн., але не більше залишку заборгованості), базова відсоткова ставка 3,1% на місяць (нараховується на максимальну заборгованість на день, за умови непогашення заборгованості в повному обсязі в пільговий період, за кожний день з моменту виникнення заборгованості), збільшена відсоткова ставка на місяць за карткою на суму загальної заборгованості 6,2% на місяць (нараховується у випадку наявності простроченої заборгованості). На підставі договору відповідачка отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка [NUMBER] у розмірі 10 000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом. Згідно Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank клієнт зобов`язувався, зокрема, контролювати дотримання встановленого кредитного ліміту, достроково погасити кредит, негайно здійснити повне погашення заборгованості. Відповідачка використала кредитні кошти, але не виконала належним чином взяті на себе зобов`язання і не погасила борг, що стало підставою для звернення до суду з позовом. Прострочення по виконанню зобов`язання зі сплати щомісячного мінімального платежу за договором сягнуло понад 90 днів, у зв`язку з чим на підставі п.4.16 п.4 розд. ІІ Умов відбулось істотне порушення клієнтом зобов`язань, вся заборгованість за кредитом стала простроченою. Банк 03.03.2024 року направив повідомлення про істотне порушення умов договору та необхідність погасити заборгованість. Проте, відповідачка [PERSON] жодної дії, спрямованої на погашення заборгованості не вчинила. За таких обставин суд вважає, що правовідносини, що виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до\~статті 6\~цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України). Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Таким чином, підписання договору від 09.04.2021 року між АТ «Універсал Банк» та [PERSON] відбулось в електронному вигляді, що регламентується ЗУ «Про споживче кредитування», ЗУ «Про електронну комерцію», ст. 626 ч. 1 ЦК України. Підписавши договір про надання банківських послуг, відповідачка погодилась з умовами договору та Умовами і правилами при наданні банківських послуг в АТ «Універсал Банк» («Монобанк»). Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені статтею 203 ЦК України. Так, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (частина третя статті 215 ЦК України). У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Закон України «Про\~електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» регулює відносини, що виникають між юридичними, фізичними особами, суб`єктами владних повноважень у процесі надання і отримання послуг електронної ідентифікації, гаманців з цифровою ідентифікацією та електронних довірчих послуг, процедури надання таких послуг, нагляду і контролю за дотриманням вимог законодавства у сферах електронної ідентифікації та електронних довірчих послуг. Згідно ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 2 статті 1054 ЦК України визначено, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Частиною 2 статті 1048 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення\~параграфа 1\~цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до наданого розрахунку заборгованості, із яким в судовому засіданні погодилась відповідач [PERSON] , її заборгованість перед АТ «Універсал Банк» за договором про надання банківських послуг «Мonobank» від 09.04.2021 року станом на 03.04.2024 року становить 11\~200,72 грн. (вказана сума складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту). Станом на день розгляду справи заборгованість відповідачкою не погашена, тому загальна сума боргу 11\~200, 72 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь банку. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 3\~028, 00 грн., сплата якого підтверджена платіжним дорученням від 13.05.2024 року.

Outcome: approved