Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-14 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. Рух справи. У лютому 2024 року Національний технічний університет України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» (далі «Позивач») через свого представника звернувся до [PERSON] (далі «Відповідач») з даним позовом про стягнення заборгованості. Позовну заяву було подано до Деснянського районного суду м. Києва. В обґрунтування заявлених позовних вимог Позивач посилається на наступні обставини. Наказом № 2904-с від 30.08.2019 Відповідача з 01.09.2019 року було поновлено до Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» студенткою 4 курсу. 23.12.2019 року між Позивачем та Відповідачем було укладено Угоду № 1 про надання пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти (далі Угода). Згідно з розділом 1 Угоди, Позивач відповідно до Порядку пільгового кредитування для здобуття професійно-технічної та вищої освіти, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.08.2018 року № 673, надає Відповідачу пільговий державний кредит для здобуття вищої освіти за рахунок коштів державного бюджету за ступенем вищої освіти бакалавр за денною формою здобуття освіти у сумі 21500,00 грн. на 2019/2020 навчальний рік. На виконання умов укладеної Угоди Позивач надав Відповідачу кредит у сумі 21500,00 грн., що підтверджується копією платіжного доручення № 1754 від 26.12.2019 року та копією виписки за 27.12.2019 року. Відповідно до пункту 1 розділу ІІІ Угоди Відповідач повертає отриманий ним кредит у сумі 21500,00 грн. та відсотки за користування ним у сумі 5160,00 грн. 00 коп. в безготівковому порядку на банківський рахунок Позивача до 31 грудня кожного року в розмірі однієї п`ятнадцятої частини від загальної суми одержаного кредиту та відсотків за користування ним, починаючи з 01.06.2021 року по 01.06.2035 року. Відсотки за користування кредитом не повертаються у разі наявності в Одержувача кредиту однієї дитини та більше, про що Одержувач кредиту надає підтвердні документи (пункт 4 розділу ІІІ Угоди). Згідно пункту 5 розділу ІІІ Угоди сума заборгованості за кредитом, що сплачує Одержувач кредиту, який має двох дітей, становить 75 %. Оскільки Відповідач має двох дітей, що підтверджується відповідними копіями свідоцтв про народження, з урахуванням пунктів 4, 5 розділу ІІІ Угоди повинен повернути кредит у сумі 16125,00 грн. Відповідно до підпункту 3 пункту 2 розділу ІІ Угоди Відповідач зобов`язується повернути протягом п`ятнадцяти років усю суму наданого Позивачем кредиту, починаючи з дванадцятого місяця після закінчення навчання, а в разі дострокового відрахування Відповідача - починаючи з третього місяця після відрахування. Наказом № 1402-с від 22.06.2020 року Відповідача було відраховано з КПІ ім. Ігоря Сікорського за невиконання індивідуального навчального плану як таку, що повністю виконала теоретичний курс навчання, але не подала дипломну роботу до захисту з 22.06.2020 року. Враховуючи зазначене, з 01.09.2020 року розпочалося повернення Відповідачем отриманого кредиту в розмірі однієї п`ятнадцятої частини 1075,00 грн. кожного року. Однак, Відповідач порушує умови Угоди, внаслідок чого в останньої станом на 01.10.2023 року утворилась заборгованість в розмірі 3225,00 грн. по неповернутій сумі наданого кредиту. З огляду на викладене, Позивач просив суд стягнути з Відповідача на його користь заборгованість в розмірі 3225,00 грн., а також судові витрати зі сплати судового збору. 16.02.2024 року ухвалою Деснянського районного суду м. Києва було відкрито провадження у даній справі (а.с. 38). 02.04.2024 року ухвалою суду дану цивільну справу передано на розгляд Білоцерківському міськрайонному суду Київської області за підсудністю (а.с. 46-47). 17.06.2024 року ухвалою суду позовну заяву Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» до [PERSON] про стягнення заборгованості прийнято до провадження Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, постановлено провести її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження. У судові засідання представник Позивача не з`явився, до канцелярії суду подав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити (а.с. 79, 85-86). У судові засідання Відповідач не з`явилася, до канцелярії суду подала заяву про розгляду справи без її участі. Позовні вимоги до себе визнала у повному обсязі (а.с. 93). У зв`язку з тим, що сторони не з`явилися в судове засідання, згідно із ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч.1, 4 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Наказом № 2904-с від 30.08.2019 року Відповідача з 01.09.2019 року було поновлено до Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» студенткою 4 курсу (а.с. 6). 23.12.2019 року між Позивачем та Відповідачем було укладено Угоду № 1 про надання пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти (а.с. 7-10, 11). Згідно з розділом 1 Угоди, Позивач відповідно до Порядку пільгового кредитування для здобуття професійно-технічної та вищої освіти, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.08.2018 року № 673, надає Відповідачу пільговий державний кредит для здобуття вищої освіти за рахунок коштів державного бюджету за ступенем вищої освіти бакалавр за денною формою здобуття освіти у сумі 21500,00 грн. на 2019/2020 навчальний рік. На виконання умов укладеної Угоди Позивач надав Відповідачу кредит у сумі 21500,00 грн., що підтверджується копією платіжного доручення № 1754 від 26.12.2019 року та копією виписки за 27.12.2019 року (а.с. 12, 13). Відповідно до пункту 1 розділу ІІІ Угоди Відповідач повертає отриманий ним кредит у сумі 21500,00 грн. та відсотки за користування ним у сумі 5160,00 грн. 00 коп. в безготівковому порядку на банківський рахунок Позивача до 31 грудня кожного року в розмірі однієї п`ятнадцятої частини від загальної суми одержаного кредиту та відсотків за користування ним, починаючи з 01.06.2021 року по 01.06.2035 року. Відсотки за користування кредитом не повертаються у разі наявності в Одержувача кредиту однієї дитини та більше, про що Одержувач кредиту надає підтвердні документи (пункт 4 розділу ІІІ Угоди). Згідно пункту 5 розділу ІІІ Угоди сума заборгованості за кредитом, що сплачує Одержувач кредиту, який має двох дітей, становить 75 %. Оскільки Відповідач має двох дітей, що підтверджується відповідними копіями свідоцтв про народження, з урахуванням пунктів 4, 5 розділу ІІІ Угоди повинен повернути кредит у сумі 16125,00 грн. (а.с. 15, 16). Відповідно до підпункту 3 пункту 2 розділу ІІ Угоди Відповідач зобов`язується повернути протягом п`ятнадцяти років усю суму наданого Позивачем кредиту, починаючи з дванадцятого місяця після закінчення навчання, а в разі дострокового відрахування Відповідача - починаючи з третього місяця після відрахування. Наказом № 1402-с від 22.06.2020 року Відповідача було відраховано з КПІ ім. Ігоря Сікорського за невиконання індивідуального навчального плану як таку, що повністю виконала теоретичний курс навчання, але не подала дипломну роботу до захисту з 22.06.2020 року (а.с. 17). Враховуючи зазначене, з 01.09.2020 року розпочалося повернення Відповідачем отриманого кредиту в розмірі однієї п`ятнадцятої частини 1075,00 грн. кожного року. Однак, Відповідач порушує умови Угоди, внаслідок чого в останньої станом на 01.10.2023 року утворилась заборгованість в розмірі 3225,00 грн. по неповернутій сумі наданого кредиту (а.с. 14). Норми матеріального та процесуального права України, якими керується суд. Згідно з приписами статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права. За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який, зокрема, вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Стаття 13 Конвенції гарантує кожному, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, право на ефективний спосіб юридичного захисту в національному органі. А статтею 1 Першого протоколу до Конвенції передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, до якого згідно з практикою Суду відносяться й грошові кошти. У пункті 36 рішення від 09 грудня 2010 року у справі «Буланов і Купчик проти України», Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право звернутися до суду з будь-якою вимогою щодо своїх цивільних прав та обов`язків. У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке, відповідно до практики Суду, включає не тільки право ініціювати провадження, а й право отримати «вирішення» спору судом. Така сама правова позиція викладена Європейським судом з прав людини й у пункті 50 рішення від 13 січня 2011 року у справі «Чуйкіна проти України» та інших рішення Суду. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Згідно з ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Реалізація принципу змагальності сторін в процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК України). Відповідно до частин третьої-четвертої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. За правилами ч.ч.1,3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.\~ Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно зі ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. У свою чергу, ст. 80 ЦПК України передбачає, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Аналіз наведених норм процесуального та матеріального права дає підставу вважати, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів (Постанова Верховного Суду\~ від 08 серпня 2019 року у справі №450/1686/17). Верховний Суд також неодноразово наголошував на необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. У частині третій статті 2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства визначено принцип змагальності сторін, сутність якого розкрита у статті 12 цього Кодексу. Відповідно до статті 11 ЦК України підставою виникнення зобов`язань, зокрема, є договір. Відповідно до статтей 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язанням припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно з частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Висновки суду. Даючи оцінку зібраним доказам у справі, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги позивача є законними та такими, що підлягають задоволенню. Відповідачем позовні вимоги визнано у повному обсязі. З огляду на викладене, з Відповідача на користь Позивача необхідно стягнути заборгованість у розмірі 3225,00 гривень. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Таким чином, справу розглянуто в межах заявлених Позивачем позовних вимог, з урахуванням обраного ним способу захисту права, на підставі поданих доказів. Судові витрати. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України, зокрема, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки Відповідачем було визнано позов у повному обсязі, суд вважає за необхідне повернути Позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, що складає 1342,00 гривень, а інші 50 відсотків у сумі 1342,00 гривень необхідно стягнути з Відповідача на користь Позивача (а.с. 5). На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved