Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи позов тим, що між ним та відповідачем 25 жовтня 2019 року зареєстровано шлюб у Вінницькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, за актовим записом №2949. Позивач вказує, що спільне життя та збереження сім`ї стали неможливими, шлюбні відносини погіршились через відсутність взаєморозуміння, спільних інтересів та різні погляди на життя, шлюб має формальний характер. Також позивач зазначає, що виїхав в Йорданію, а відповідач залишилась проживати в Україні З огляду на викладене просив розірвати шлюб між ним та відповідачем. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 05 вересня 2024 року прийнято до розгляду позовну заяву, та відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив. Відповідач повідомлялась про розгляд справи шляхом розміщення оголошення-повідомлення на офіційному веб-порталі судової влади України. Однак у визначений ухвалою суду строк відповідач правом подання відзиву на позовну заяву не скористалась, клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не подала. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до\~ст.\~63\~Закону України «Про міжнародне приватне право» припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу. Відповідно до ст. 60 цього Закону правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином. Подружжя, яке не має спільного особистого закону, може обрати право, що буде застосовуватися до правових наслідків шлюбу, якщо подружжя не має спільного місця проживання або якщо особистий закон жодного з них не збігається з правом держави їхнього спільного місця проживання. Відповідно до ст. 1 Договору між Україною та Йорданським Хашимітським Королівством про взаємну правову допомогу у цивільних справах, ратифікованого Законом України №861-IX від 02.09.2020 громадяни будь-якої зі Сторін мають право на такий самий правовий захист на території іншої Сторони відповідно до її законодавства щодо своїх прав та інтересів, як і громадяни цієї Сторони. Громадяни будь-якої зі Сторін на території іншої Сторони відповідно до її законодавства мають право на доступ до судів та інших компетентних органів для подачі позовів та захисту своїх прав та інтересів щодо цивільних справ на тих самих умовах, як і громадяни цієї Сторони. Статтею 5\~Договору визначено,\~що на\~підставі цього\~Договору Сторони\~надають одна\~одній найширші\~заходи взаємної\~правової допомоги\~у цивільних\~і комерційних\~справах,\~включаючи визнання\~та виконання\~судових рішень\~у таких\~справах,\~а також\~вироки у\~кримінальних справах\~в частині\~цивільного позову\~про відшкодування\~шкоди відповідно\~до їх\~внутрішнього законодавства. Допомога\~відповідно до\~цього Договору\~включає,\~але не\~обмежується: a)\~врученням судових\~викликів та\~інших судових\~документів; b)\~одержанням доказів; c)\~опитуванням осіб; d)\~одержанням інформації\~та документів; e) наданням будь-якої іншої правової допомоги у цивільних справах, яка не заборонена законодавством Сторін. Згідно зі сторони взаємно визнають та виконують рішення, що набрали законної сили і підлягають виконанню, у цивільних та комерційних справах, а також вироки у кримінальних справах в частині цивільного позову про відшкодування шкоди відповідно до внутрішнього законодавства запитуваної Сторони (ст. 14 Договору). Подружжя є громадянами різних держав: позивач - громадянин Хашимітського Королівства Йорданія, відповідач громадянка України. Беручи до уваги, що відповідач має зареєстроване місце проживання на території України, а тому враховуючи вище вказані положення розірвання шлюбу здійснюється за законодавством України. Судом установлено наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами СК України щодо припинення шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Судом встановлено, що 25 жовтня 2019 року між громадянином Хашимітського Королівства Йорданія [PERSON] та громадянкою України [PERSON] зареєстровано шлюб у Вінницькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, за актовим записом №2949 (а.с. 31). Сторони не підтримують подружніх відносин, спільно не проживають, шлюб фактично розпався. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. У частинах 3 та 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на встановлені обставини не підтримання сімейних стосунків, формального існування шлюбу, суд дійшов висновку, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечило б інтересам позивача. За таких обставин, суд дійшов висновку про задоволення позову та розірвання шлюбу між сторонами. Крім того, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 1211,40 грн судового збору.

Outcome: approved