Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав. Позивач позовні вимоги мотивував тим, що він народжений [INFO] у шлюбі між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрованим 09.12.2006 року Шевченківським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис №260. Спільне життя його батьків не склалось через різні погляди на життя, постійні непорозуміння в сім`ї, зловживання алкогольними напоями та агресивну поведінку відповідача. Відповідач припинив не лише спілкування із своєю колишньою дружиною, але й самоусунувся від обов`язку виховання дитини, оскільки перестав навідувати свого сина, забезпечувати матеріально, допомагати у лікуванні, цікавитися його життям, здоров`ям, потребами, рівнем знань у навчальних закладах, залишивши його на повному утриманні своєї колишньої дружини, тобто на матері позивача, при цьому обірвав усі можливі засоби зв`язку з собою, які були наявними на той час. Позивач жодного разу не бачив свого батька, не має жодного уявлення як він виглядає, неодноразово писав листи батькові на його зареєстроване місце проживання, однак жодної відповіді від нього ніколи не отримував. У житті позивача відсутні слова, такі як «тато», «батько». Оскільки відповідач не цікавився життям сина, не брав жодної участі у його вихованні та утриманні, мати була вимушена звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу та про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина [PERSON] . Також відповідач взагалі не виплачує аліментів призначених судом на утримання сина. Син знаходиться на повному утриманні матері. Просив позбавити [PERSON] щодо дитини [PERSON] , [INFO] та судові витрати покласти на відповідача. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.05.2023 справу за поданим позовом передано до розгляду судді Донченко Ю.В. 24 червня 2024 року ухвалою судді Шевченківського районного суду м.Львова відкрито провадження та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження. 08 серпня 2024 року ухвалою Шевченківського районного суду м.Львова закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні 28.08.2024,16.09.2024 та 16.10.2024 позовні вимоги визнав повністю, не заперечував факту, наведеного позивачем. Представник третьої особи, як органу опіки та піклування в судовому засіданні не заперечила щодо задоволення позовних вимог, надавши висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його неповнолітнього сина - [PERSON] . Третя особа [PERSON] , яка є матір`ю позивача не заперечила щодо задоволення позову. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення з огляду на таке. Так, судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та відповідач по справі- [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повтороно 13.10.2009 року (а.с.18). Рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 05.11.2007 вирішено стягувати з відповідача аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/6 частини (заробітку) доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.14 зворот). З копії рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 10.07.2008 року вбачається, що шлюб між [PERSON] та відповідачем [PERSON] розірвано (а.с.10). На підставі ухвали Шевченківського районного суду м.Львова від 19.05.2021 року видано дублікат виконавчого листа у справі №2-6650/07 від 05.11.2007 про стягнення з [PERSON] в користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/6 частини (заробітку) доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 26.09.2007 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.20 зворот). З копії постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № [NUMBER] вбачається, що 30 червня 2021 року державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м.Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Вдовичем М.Б. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження про стягнення з [PERSON] в користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/6 частини (заробітку) доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 26.09.2007 року і до досягнення дитиною повноліття, тоюто до [INFO] (а.с.21). Постановою державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м.Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Процишин Д.Ю. ВП № [NUMBER] від 08.03.2023 року на боржника [PERSON] накладено штраф в розмірі 50% від суми наявної заборгованості зі сплати аліментів понад 3 роки в розмірі 85027,71 грн. (а.с.23). Рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 04.07.2023 року у справі №466/5585/23 було збільшено розмір аліментів, що підлягають стягненню з [PERSON] на підставі рішення Шевченківського районного суду м.Львовва від 05.11.2007 у справі №2-6650/2007 до 2000,00 грн. (а.с.26-27). Рішенням Шевченківського районного суду м.Львов від 24.08.2023 року у справі №466/5356/23 від 24.08.2023р. вирішено стягувати з [PERSON] пеню за несвоєчасну сплату аліментів в розмірі 79951,68 грн (а.с.28-30). Постановою державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м.Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Оприск О.С. ВП № [NUMBER] від 13.10.2023 року відкрито виконавче провадження про стягнення з [PERSON] в користь [PERSON] пені за несвоєчасну сплату аліментів у розмірі 79951,68 грн. (а.с.32). Постановою державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м.Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Процишин Д.Ю. від 23.10.2023 об`єднано виконавчі провадження [NUMBER] та [NUMBER] у зведене виконавче провадження [NUMBER] (а.с.33). Позивач [PERSON] , [INFO] змінив прізвище на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про зміну імені серії [NUMBER] від 28.06.2023 року, про що складений відповідний актовий запис №12 (а.с.25) Постановою Львівського апеляційного суду від 18.01.2024 року апеляційну скаргу [PERSON] було задоволено повністю, рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 04.07.2023 року змінено та вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на його утримання в розмірі 3000,00 грн. (а.с.34-36). На підставі виконавчого листа №466/5585/23 від 08.02.2024 р., постановою державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м.Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Рибчак А.М. від 27.02.2024 року було відкрито виконавче провадження [NUMBER] (а.с.37). Постановою державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м.Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Процишина Д.Ю. від 29.02.2024 р. приєднано виконавче провадження [NUMBER] до зведеного виконавчого провадження [NUMBER] (а.с.39). З розрахунку заборгованості по аліментах від 08.05.2024 року, виданого Шевченківським відділом державної виконавчої служби у м.Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції вбачається, що станом на 18 січня 2024 року заборгованість відповідача зі сплати аліментів становить 183825,39 грн., боржником сплачено аліменти у сумі 9388,04 грн. (а.с.47-49). З розрахунку заборгованості по аліментах від 08.05.2024 року, виданого Шевченківським відділом державної виконавчої служби у м.Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції вбачається, що станом на 30 квітня 2024 року заборгованість відповідача зі сплати аліментів становить 10598,00 грн., боржником сплачено аліменти у сумі 0 грн. (а.с.52). Факт невиконання відповідачем [PERSON] своїх батьківських обов`язків відносно свого неповнолітнього сина [PERSON] підтверджується постановами Шевченківського районного суду м.Львова у справах №№466/2681/24, 466/932/24 про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.183-1 КУпАП (а.с.41-43). З довідки №274 виданої Старостинським округом №8 Івано- Франківської селищної ради Яворівського району Львівської області від 9 травня 2024 року вбачається, що позивач [PERSON] проживає спільно з матір`ю, бабою та дідом ( а.с.45). З характеристики, виданої Домажирським ЗЗСО І-ІІІ ступенів Івано-Франківської селищної ради від 15.06.2022 року вбачається, що батько позивача жодним чином не брав участі у його житті. За час навчання дитину жодного разу не відвідував, не цікавився успішністю свого сина, не забезпечував його право на отримання базової середньої освіти (а.с.22 зворот). З характеристики №166 від 09.05.2024 р., виданої КЗ ЛОР Фаховий коледж культури і мистецтв вбачається, що позивача виховують мама, бабуся та дідусь. Батько хлопця жодним чином не бере участі у його житті , не забезпечує витрати на його задовільне існування, як студента та здобувача повної загальної середньої освіти, не проявляє жодної зацікавленості у його студентському та повсякденному житті. Цікавиться успішністю свого сина, відвідує батьківські збори, керівнику групи телефонує завжди лише мати- [PERSON] (а.с.44). З висновку про доцільність позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] , [INFO] відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , затвердженого рішенням Івано-Франківської селищної ради Яворівського району Львівської області від 08 серпня 2024 року № 366 вбачається, що батько після розлучення ніколи не цікавився своїм сином та не сплачував аліментів. Станом на 18.01.2024 року заборгованість по аліментах становить 183825,39 грн. Івано-Франківська селищна рада як орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав гр. [PERSON] відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно із ч.1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. ст. 81, 82 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Як випливає зі змісту положень принципу 6 Декларації прав дитини проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН від 20.11.1959 р. дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння, вона повинна зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Згідно зі ст.ст. 150, 157 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні та утриманні. Відповідно до ч. 1 ст. 152 Сімейного кодексу України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Відповідно до ч. 1 ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно із ч. 1 ст. 12 ЗУ "Про охорону дитинства" виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно роз`яснень, які містяться у п. 15 Постанови пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Позбавлення батьківських прав є крайньою мірою сімейно-правового характеру, вона застосовується до батьків, що не забезпечують належне виховання своїх дітей. По змісту Закону ухилення повинно бути навмисним, коли особа повністю розуміє наслідки своєї винної поведінки. Судом встановлено, що відповідно до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] , [INFO] відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , затвердженого рішенням Івано-Франківської селищної ради Яворівського району Львівської області від 08 серпня 2024 року № 366 вбачається, що батько після розлучення ніколи не цікавився своїм сином та не сплачував аліментів. Станом на 18.01.2024 року у відповідача наявна заборгованість по сплаті аліментів, яка становить 183825,39 грн. Дослідивши докази у справі, суд дійшов висновку про те, що відповідач не цікавиться фізичним і духовним розвитком свого сина, що негативно впливає на його фізичний та духовний розвиток як складову виховання, не приймає участі у його вихованні та утриманні, фактично самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, всі питання щодо виховання та утримання дитини вирішуються матір`ю, відповідач не проявив наміру в майбутньому приймати участь у житті дитини, займатись її розвитком, утримувати її. На підставі вищенаведеного, беручи до уваги інтереси дитини, суд приходить до висновку про доцільність позбавлення [PERSON] , [INFO] батьківських прав щодо дитини [PERSON] , [INFO] , таке позбавлення батьківських прав буде в повній мірі відповідати інтересам дитини та реалізації її законних прав. За таких обставин позовні вимоги потрібно задовольнити повністю. При задоволенні позовних вимог з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211, 20 грн. від сплати яких позивач був звільнений при зверненні до суду з даною позовною заявою відповідно до Закону України «Про судовий збір»..

Outcome: approved