Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-21 00:00:00

В провадженні\~Броварського міськрайонного\~суду Київської\~області знаходиться\~цивільна справа\~за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права забудовника на частку у спадковому майні. Позов обґрунтовує тим, що [INFO] помер чоловік позивача - [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина за законом на земельні ділянки, належні померлому, та на права забудовника частини житлового будинку. Спадщина була прийнята позивачем та дочками спадкодавця [PERSON] та [PERSON] . Остання відмовилась від спадщини на користь позивача, тому її частка в праві на спадщину на спадкове майно після смерті [PERSON] склала 2/3 частини. 05 вересня 2022 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Бурлакою О.В. позивачу було видано свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку площею 0,2142 га, кадастровий номер 3221284401:01:016:0013, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд та споруд на 2/3 частки в праві власності. Постановами приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Бурлакою О.В. від 14.03.2022р. та від 05.07.2023р. позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на частку в праві власності на будинок після смерті [PERSON] та про видачу свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя на зазначений будинок. Підставою для відмови стала відсутність правовстановлюючих документів на будинок. Цей будинок 1958 року побудови, перебував в аварійному стані, на підставі договору дарування від 06.11.2003 року між [PERSON] та [PERSON] , останній був його власником. У 2006 році земельна ділянка під будинком у розмірі 0,2142 га (кадастровий номер 3221284401:01:016:0013) була приватизована [PERSON] , про що видано державний акт на право власності на земельну ділянку від 12.05.2006 року. До 2012 року старий житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] був знесений стороною позивача та, замість нього, впродовж 2012 року, був побудований новий двоповерховий будинок загальною площею 272,7 кв.м., житловою площею приміщень 184,6 кв.м., який не був прийнятий в експлуатацію за життя спадкодавця [PERSON] . У квітні 2023 року, вищевказаний новозбудований будинок був прийнятий до експлуатації у порядку проведення будівельної амністії, що підтверджується копією витягу з Реєстру будівельної діяльності від 24.04.2023р. тому, позбавлений статусу самочинно збудованого, також позивач вважає, що права забудовника на нього - є об`єктом спільної сумісної власності подружжя [PERSON] , при цьому, права забудовника на частину будинку належать позивачу та, враховуючи частину у спадкуванні, від якої на її користь відмовилась одна із спадкоємців позивач просить суд визнати за нею - [PERSON] права та обов`язки забудовника щодо 5/6 частини житлового будинку [ADDRESS] , з правом здачі в експлуатацію завершеного будівництвом об`єкту, отримання на своє ім`я документів, що посвідчують право власності та реєстрації за собою права власності. Сповіщена про час та дату розгляду справи позивач [PERSON] до зали суду не з`явилась. Присутній у судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги, наполягав на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] , сповіщена про час та дату розгляду справи, до зали суду не з`явилась, неодноразово направляла на адресу суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із необхідністю отримання правової допомоги, підготовкою відзиву на позов та зустрічної позовної заяви, однак, до матеріалів справи вказані документи так й не були направлені. У зв`язку із чим, судом, із врахуванням думки представника позивача, було ухвалено проводити судове засідання за відсутності відповідача. Суд, розглянувши подані позивачем документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. Позивач [PERSON] є дружиною [PERSON] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про укладення шлюбу серія [NUMBER] . Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 24 березня 2021 року виконавчим комітетом Калинівської селищної ради Броварського району Київської області слідує, що\~ [PERSON] помер [INFO] . Після смерті [PERSON] залишилась спадщина, яка складається з незакінченого будівництвом житлового будинку, з господарсько-побутовими спорудами та будовами, розташованого за адресою: [ADDRESS] та земельної ділянки загальною площею 0,2142 га, кадастровий номер 3221284401:01:016:0013, розташованої за вищевказаною адресою. Позивач в установлений законом строк звернулась до нотаріуса та 05 вересня 2022 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Бурлакою О.В. [PERSON] - було видано свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку площею 0,2142 га, кадастровий номер 3221284401:01:016:0013, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд та споруд на 2/3 частки в праві власності. За змістом витягу з реєстру будівельної діяльності єдиної державної електронної системи у сфері будівництва Державної інспекції архітектури та містобудування України від 24.04.2023р., виданого на замовлення [PERSON] , житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] - має технічні характеристики відповідно до його змісту, а також є готовим до експлуатації об`єктом за амністією. Зі спадкової справи № 11/2021 наданої приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Бурлака О.В. на підставі ухвали суду від 04.12.2023р. слідує, що після померлого [INFO] [PERSON] відкрито спадкову справу за заявами дружини померлого\~ [PERSON] , доньки [PERSON] та заявою [PERSON] , яка відмовилась від спадкування на користь матері [PERSON] . Інших заяв не надходило. Вивченням технічної документації встановлено, що будинок 1958 року побудови, перебував в аварійному стані, на підставі договору дарування від 06.11.2003 року між [PERSON] та [PERSON] , останній був його власником. У 2006 році земельна ділянка під будинком у розмірі 0,2142 га (кадастровий номер 3221284401:01:016:0013) була приватизована [PERSON] , про що видано державний акт на право власності на земельну ділянку від 12.05.2006 року. До 2012 року старий житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] був знесений стороною позивача та, замість нього, впродовж 2012 року, був побудований новий двоповерховий будинок загальною площею 272,7 кв.м., житловою площею приміщень 184,6 кв.м., який не був прийнятий в експлуатацію за життя спадкодавця [PERSON] . Згідно ч. ч. 2, 3\~ст. 331 ЦК України\~право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації,право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008р. «Про судову практику у справах про спадкування»\~якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки як забудовника входять до складу спадщини. Частинами 1, 2\~статті 1220 ЦК України\~передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; часом відкриття спадщини є день смерті особи. Згідно з п. 4.15 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства\~юстиції України\~22\~лютого 2012\~року за\~№ 296/5 (зі змінами та доповненнями), видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №\~7\~від 30\~травня 2008\~р.\~«Про судову\~практику у\~справах про\~спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Вирішуючи питання про можливість визнання права забудовника на спадкове майно за позивачами, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. ст.\~1216,\~1218 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з\~ст. 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За нормою ч.1\~ст. 1258\~ЦК України\~визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно ч.1\~ст. 1267 ЦК України\~частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Відповідно дост.\~ст. 1268 - 1270 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до ч.5 ст.1268\~ЦК України та п.3.14 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджених\~Наказом Міністерства юстиції\~України 22.02.2012№\~296/5 із наступними змінами та доповненнями, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини,прийняття і відмова від прийняття спадщини можуть мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину. Згідно п.3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об"єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством порядку. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу (ст.16 Цивільного кодексу України). Згідно ст. 331 ЦК України, паво власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва. Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації. Якщо право власності відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані у процесі цього будівництва. Згідно з пунктом 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки як забудовника входять до складу спадщини. Забудовник - особа, яка відповідно до закону отримала право власності або користування земельною ділянкою для містобудівних потреб та виконує передбачені законодавством дії, необхідні для здійснення будівництва або зміни (у тому числі шляхом знесення) об`єкта містобудування. Таким чином, для спадкування прав забудовника спадкодавець за життя повинен набути у встановленому законодавством порядку право на забудову земельної ділянки. Отже, якщо об`єкт будівництва не був завершений спадкодавцем чи не був прийнятий в експлуатацію, або право власності не було за ним зареєстроване, то до складу спадщини входять усі належні спадкодавцеві як забудовнику права та обов`язки, а саме: право власності на будівельні матеріали та обладнання, які були використані спадкодавцем у процесі цього будівництва; право завершити будівництво (як правонаступник спадкодавця - замінений у порядку спадкування забудовник); право передати від свого імені для прийняття в експлуатацію завершений будівництвом об`єкт; право одержати на своє ім`я свідоцтво про право власності та зареєструвати право власності. Таким чином, спадкоємець має право звернутись до суду з позовом про визнання за ним майнових прав забудовника як таких, що входять до складу спадщини. Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 01.04.2020 року в справі № 707/1803/16-ц, які згідно вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України суд першої інстанції враховує при застосуванні норм права до спірних правовідносин. Оскільки об`єкт незавершеного будівництва будувався померлим на відведеній земельній ділянці, однак за життя останній не встиг ввести будинок в експлуатацію та отримати правовстановлюючий документ на нерухоме майно, суд дійшов висновку, що позивач, як спадкоємиця померлого [PERSON] набула права та обов`язки забудовника на підставі ст. 1218 ЦК України. За таких обставин, суд, оцінюючи зібрані у справі сукупні докази, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Outcome: approved