Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-15 00:00:00

07.08.2024 року заявник [PERSON] , в особі свого адвоката Пилип`юка О.М., звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності йому свідоцтва про право власності на житло виданого на квартиру [ADDRESS] на ім`я [PERSON] . В заяві вказав, що квартира [ADDRESS] , належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та членам його сім`ї: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] .. Проте, у свідоцтві про право власності на житло невірно вказано його по батькові як « [PERSON] », коли вірно « [PERSON] ». Дана розбіжність створює йому перешкоди з відчуженням своєї частки у праві власності вказаної квартири. Ухвалою судді Заставнівського районного суду Чернівецької області від 12.08.2024 року відкрито провадження у справі за правилами окремого провадження, призначено розгляд справи. Заявник в судове засідання не з`явився, свої інтереси довірив представляти адвокату Пилип`юку О.М.. Представник заявника адвокат Пилип`юк О.М. в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Заставнівської міської ради Чернівецького району Чернівецької області до судового засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Заінтересовані особи [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до судового засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Заслухавши представника заявника, дослідивши письмові докази, суд вважає заяу обґрунтованою, з наступних підстав. Так, відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Під час розгляду справи встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 24.04.1998 року, квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності, в рівних частках [PERSON] та членам його сім`ї: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с. 6). У вказаному свідоцтві про право власності по батькові заявника вказано як « [PERSON] ». За паспортом громадянина України серії [NUMBER] виданого 22.04.2005 року Заставнівським РВ УМВС України заявник [PERSON] , [INFO] (а.с.10). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 29.03.2017 року, по-батькові заявника зазначено як « [PERSON] ». В графі батько зазначений [PERSON] (а.с.9). Як вбачається із довідки про склад сім`ї наймача ізольованої квартири (одноквартирного будинку) та займані ними приміщення, яка була подана для при для приватизації квартири за адресою: [ADDRESS] , у вказаній квартирі зареєстровані наступні особи: [PERSON] (наймач, 1971 р.н), [PERSON] (сестра, 1968 р.н.), [PERSON] (зять, 1961 р.н.), [PERSON] (племінник, 1987 р.н.), [PERSON] (племінниця, 1990 р.н.). Родинні відносини вказані по відношенню до наймача [PERSON] (а.с.7). Виходячи із висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (п. 45), «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (рішення у справі «Салман проти Туреччини»)». Надані суду докази переконують суд в тому, що саме заявнику, а також [PERSON] та членам його сім`ї: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] належить свідоцтво про право власності від 24.04.1998 року, та дають підстави для задоволення заяви, тому що від встановлення факту залежить реалізація заявником права розпорядження належною йому частиною квартири та оформлення документів на відшкодування пошкодженого майна, а встановити цей факт у позасудовому порядку не є можливим.

Outcome: approved