Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-09 00:00:00

Представник позивача [PERSON] через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» подав до суду позов, у якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «Діджи Фінанс» заборгованість за кредитним договором № 5050395 від 22.05.2021 у розмірі 15415,00 грн, судовий збір у розмірі 2422,40 грн, витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 22.05.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю (ТОВ) «Мілоан» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 5050395, згідно якого було надано кредитні кошти в розмірі 5000,00 грн, що перераховані на його картковий рахунок. 13.09.2021 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено договір факторингу № 07Т, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» передало (відступило) ТОВ «Діджи Фінанс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Діджи Фінанс» прийняло належні ТОВ «Мілоан» права вимоги, в тому числі й до відповідача. Відповідно до договору факторингу новий кредитор (ТОВ «Діджи Фінанс») набув право грошової вимоги заборгованості в сумі 15415,00 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту 5000,00 грн та заборгованість за відсотками 10415,00 грн. Ухвалою суду від 27.03.2024 суддею Бориспільського міськрайонного суду Київської області направлено справу за підсудністю до Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області. Ухвалою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 07.05.2024 позовну заяву прийнято до провадження, вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у ній матеріалами; запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення йому даної ухвали подати відзив на позовну заяву, у порядку, передбаченому ст. 191 ЦПК України, по суті заявлених вимог та докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення, якщо такі докази не надані позивачем; документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи. Ухвалою суду від 12.08.2024 здійснено перехід\~у справі\~до розгляду\~з викликом\~сторін.\~Розгляд справи\~призначено на 10.09.2024. 10.09.2024 розгляд справи відкладено до 10.10.2024 у зв`язку з неявкою відповідача. Позивач ТОВ «Діджи\~Фінанс» у судове засідання не направив свого представника, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду подав заяву про те, що просить розглянути позов за наявними у справі матеріалами без участі представника, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до приписів ст. 128, 130, 131 ЦПК України. Зокрема, шляхом розміщення оголошення на веб-сайті судової влади України. Про причини неявки суд не повідомив та не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, а тому в силу вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. Третя особа ТОВ «Мілоан» в судове засідання не направив свого представника, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки представника суд не повідомила. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений, не подав відзив і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач в судове засідання повторно не з`явився, а позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів та ухвалення заочного рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши надані учасниками справи докази, судом встановлені таке. Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом установлено, що 22.05.2021 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № 5050395, згідно якого відповідач отримав кредитні кошти у розмірі 5000,00 грн, що були перераховані на його картковий рахунок. Кредит надавався строком на 30 днів, з 22.05.2021 по 21.06.2021. Проценти за користування кредитом 15,00 грн., які нараховуються за ставкою 0,01 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 грн відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Аналогічні відомості наведено в паспорті споживчого кредиту № 5050395 та анкеті-заяви на кредит № 5050395 від 22.05.2021. Копією платіжного доручення № 46871046 від 22.05.2021 підтверджується, що відповідачу було перераховано кредитні кошти згідно договору № 5050395 в сумі 5000,00 грн. Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За змістом положень ст. 626 ЦК України договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 2 ст. 639 ЦК України передбачено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Відповідно до ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит - це вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись у встановлений термін, відповідно до вимог закону та умов договору. Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За матеріалами справи ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу кошти на умовах, передбачених договором. Факт надання кредитних коштів підтверджується платіжним дорученням 46871046 від 22.05.2021 про перерахування [PERSON] на його картковий рахунок грошових коштів у розмірі 5000,00 грн. 13.09.2021\~між Товариством\~з обмеженою\~відповідальністю «Мілоан»\~та Товариством\~з обмеженою\~відповідальністю «Діджи\~Фінанс» укладено\~договір факторингу\~№ 07Т,\~відповідно до\~умов якого\~ТОВ «Мілоан»\~передало (відступило)\~ТОВ «Діджи\~Фінанс» за\~плату належні\~йому права\~вимоги,\~а ТОВ\~«Діджи Фінанс»\~прийняло належні\~ТОВ «Мілоан»\~права вимоги, в тому числі і до відповідача [PERSON] . Відповідно до витягу з додатку до договору факторингу\~№ 07Т від 13.09.2021 ТОВ «Діджи Фінанс» набуло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 5050395 від 22.05.2021\~на загальну\~суму заборгованості в розмірі 15415,00 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту 5000,00 грн, заборгованість за відсотками 10415,00 грн. Таку ж саму заборгованості та її складові зазначено у розрахунку заборгованості за Договором про споживчий кредит № 5050395 від 22.05.2021, заборгованість нараховано за період з 13.09.2021 по 20.02.2024. 27 вересня 2023 року за вих. № 3299212658-АВ ТОВ «Діджи Фінанс» звернулось до [PERSON] з вимогою про погашення заборгованості за кредитним договором № 5050395 від 22.05.2021 в розмірі 15415,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначеній родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлений договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідач [PERSON] добровільно повернув вказаний борг. Відсутність у нього грошових коштів не звільняє його від обов`язку погасити борг за кредитним договором. Суд звертає увагу, що протягом розгляду справи відповідач жодних пояснень чи письмових доказів, у зв`язку з неможливістю виконання ним умов договору, суду не подав. Також не скористався своїм правом на подачу відзиву на позов. Будь-яких заяв, клопотань на адресу суду від відповідача не надходило. З огляду на це суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно ст. 264 ЦПК України суд під час ухвалення рішення вирішує, у тому числі, і питання щодо розподілу судових витрат. Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою, що передбачено ст. 15 ЦПК України. Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно положень частин 1-4 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу до суду подано письмові документи: договір про надання правової допомоги № 42649746 від 11.12.2023, укладеного між ТОВ «Діджин Фінанс» та адвокатським бюро «Анастасії Міньковської»; додаткову угоду 003299212658 до договору № 42649746 про надання правової допомоги від 11.12.2023; акт про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 20.02.2024; детальний опис робіт, виконаних адвокатським бюро «Анастасії Міньковської», необхідних для надання правничої допомоги за позовом ТОВ «Діджин Фінанс» щодо стягнення заборгованості; копію виписки з ЄДРПОУ; копією свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю. При зверненні до суду з позовом позивач оплатив судовий збір в розмірі 2422,40 грн, що підтверджується копією платіжної інструкції № 0926-5340-1367-8733 від 25.03.2024. В силу ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню із відповідача на користь позивача пропорційно до задоволених позовних вимог.

Outcome: approved