Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-22 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. Рух справи. У січні 2024 року [PERSON] , яка діяла в інтересах неповнолітнього [PERSON] (далі «Позивач») звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі «Відповідач»), третя особа - приватний нотаріус Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Ірина Дуднік (далі «Третя особа») про визнання права власності на майно в порядку спадкування. В обґрунтування заявлених вимог Позивач посилається на наступні обставини. [INFO] померла бабуся Позивача - [PERSON] , яка була зареєстрована та постійно проживала в квартирі [ADDRESS] . Позивач є спадкоємцем за правом представлення згідно зі ст. 1266 ЦК України, оскільки його батько - [PERSON] , син спадкодавиці [PERSON] , помер [INFO] , і тому син має право спадкувати ту частину спадщини, яка належала б за законом його батькові, якби він був живим на час відкриття спадщини. 18.04.2022 року Позивач подав заяву про прийняття спадщини після смерті його баби [PERSON] до приватного нотаріуса .Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Дуднік І.В., що підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі № 64595478. Приватним нотаріусом Дуднік І.В. була заведена спадкова справа за № 67599398 від 05.05.2021 року. Відповідач [PERSON] є сином померлої [PERSON] , а тому відповідно до ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги. В установлений законом строк він прийняв спадщину після смерті своєї матері. Померла [PERSON] не залишила особистого розпорядження на випадок своєї смерті. На день смерті [PERSON] ніхто не був зареєстрований разом з нею за адресою її проживання в квартирі [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на майно, власником якого вона була за життя, а саме: - квартири [ADDRESS] , яка належала їй на підставі договору купівлі-продажу №2-1488 від 04.04.1997 року, посвідченого Білоцерківського державною нотаріальною конторою, що підтверджується довідкою КП «Південне бюро технічної інвентаризації» №58 від 10.01.2022 року; - квартири [ADDRESS] , яка належала їй на підставі договору дарування №2-724 від 19.03.1994 року, посвідченого Білоцерківського державною нотаріальною конторою, що підтверджується довідкою КП «Південне бюро технічної інвентаризації» №57 від 10.01.2022 року; квартири [ADDRESS] , яка належала їй на підставі свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 23.03.1993 року, виданого виконкомом Білоцерківської міської ради, що підтверджується довідкою КП «Південне бюро технічної інвентаризації» № 55 від 10.01.2022 року; - квартири [ADDRESS] , яка належала їй на підставі договору дарування №4-1314 від 19.03.1993 року, посвідченого Білоцерківського державною нотаріальною конторою, що підтверджується довідкою КП «Південне бюро технічної інвентаризації» №54 від 10.01.2022 року; Відповідно до довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості №201-20231211- 0007047758, проведеного ПП «БЦ Експертний дім» від 11.12.2023 року, ринкова вартість квартири [ADDRESS] , становить 2023180,40 гривень. Згідно з довідкою про оціночну вартість об`єкта нерухомості №201-20231211- 0007047664, проведеного ПП «БЦ Експертний дім» від 11.12.2023 року, ринкова вартість квартири [ADDRESS] , становить 882546,03 гривень. Відповідно до довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості №201-20231211- 0007047423, проведеного ПП «БЦ Експертний дім» від 11.12.2023 року, ринкова вартість квартири [ADDRESS] , становить 1311615,50 гривень. Згідно з довідкою про оціночну вартість об`єкта нерухомості №201-20231211- 0007047631, проведеного ПП «БЦ Експертний дім» від 11.12.2023 року, ринкова вартість квартири [ADDRESS] , становить 862159,17 гривень. Загальна вартість спадкового майна становить 5079501,10 гривень. Таким чином, Позивач має право на спадкування 1/2 частини спадкового майна після смерті його баби [PERSON] . Вартість 1/2 частини спадкового майна становить 2539750,55 гривень. У листопаді 2023 року Позивач звернувся до приватного нотаріуса Дуднік І.В. за видачею свідоцтва про право на спадщину на указане нерухоме майно. 18.04.2023 року приватний нотаріус Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Дуднік І.В. винесла постанову про відмову у вчинення нотаріальної дії, якою відмовила [PERSON] в оформленні спадкових прав на майно, яке залишилося після смерті його баби [PERSON] , померлої [INFO] . У даній постанові зазначено, що спадкоємець [PERSON] має право на спадкування, проте оформити спадкові права на майно немає можливості, оскільки не надав нотаріусу документи, що підтверджують право власності спадкодавиці на спадкове майно. Правовстановлюючі документи не спадкове майно, знаходяться у відповідача [PERSON] , який прийняв спадщину, проте на виклик до нотаріуса не з`явився і відповідні документи для оформлення спадкових прав не надав. З огляду на викладені обставини, з метою забезпечення права власності на належне йому нерухоме майно, Позивач просив суд: визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . 25.01.2024 року ухвалою суду було відкрито провадження у даній справі, постановлено провести її розгляд за правилами загального позовного провадження (а.с. 64-65). 22.02.2024 року до канцелярії суду представником позивача подано клопотання про витребування доказів по справі. У клопотанні представник позивача просить суд витребувати у приватного нотаріуса Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Ірини Дуднік належним чином завірену копію спадкової справи щодо майна померлої [INFO] [PERSON] (а.с. 67). 22.02.2024 року ухвалою суду було витребувано у приватного нотаріуса Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Ірини Дуднік належним чином завірену копію спадкової справи щодо майна померлої [INFO] [PERSON] (а.с. 71). 20.03.2024 року до канцелярії суду від приватного нотаріуса Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Ірини Дуднік надійшла копія спадкової справи №12/2021, заведеної до майна померлої [INFO] [PERSON] (а.с. 113, 114-141). 06.06.2024 року ухвалою суду закрито підготовче провадження по даній справі, призначено її до судового розгляду по суті (а.с. 149-150). 22.07.2024 року до канцелярії суду [PERSON] подав заяву про набуття статусу Позивача у зв`язку з досягненням останнім повноліття (а.с. 162, 163). 23.10.2024 року у судовому засіданні Позивач та його представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити. Надали пояснення, аналогічні за змістом позовній заяві. Не заперечували проти заочного розгляду справи. У всі призначені по даній справі судові засідання Відповідач не з`явився, відзиву або пояснень по суті справи до суду не подав, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення відповідних поштових відправлень (а.с. 86, 93, 96, 112, 135, 174, 182). Суд враховує, що частина судових документів, направлених на адресу Відповідача, повернулася з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Днем вручення судової повістки є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду (п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України). Такий правовий висновок викладено й у постанові Верховного Суду від 13.05.2024 року по справі №755/4829/23. У всі призначені по даній справі судові засідання Третя особа не з`явилася, до канцелярії суду подала заяви про розгляд даної справи без її участі (а.с. 101, 103,113, 156, 160, 175). Згідно з ст. ст. 280-282 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Судом встановлені наступні обставини та зміст спірних правовідносин. [INFO] померла бабуся Позивача - [PERSON] , яка була зареєстрована та постійно проживала в квартирі [ADDRESS] (а.с. 7, 118). Батько Позивача - [PERSON] , син спадкодавиці [PERSON] , помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 123). 18.04.2022 року Позивач подав заяву про прийняття спадщини після смерті його баби [PERSON] до приватного нотаріуса .Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Дуднік І.В. (а.с. 115). Приватним нотаріусом Дуднік І.В. була заведена спадкова справа за № 67599398 від 05.05.2021 року (а.с. 114). Відповідач [PERSON] є сином померлої [PERSON] , у встановлений законом строк він прийняв спадщину після смерті своєї матері (а.с. 124). На день смерті [PERSON] ніхто не був зареєстрований разом з нею за адресою її проживання в квартирі [ADDRESS] (а.с. 120). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на майно, власником якого вона була за життя, а саме: - квартири [ADDRESS] , яка належала їй на підставі договору купівлі-продажу №2-1488 від 04.04.1997 року, посвідченого Білоцерківського державною нотаріальною конторою, що підтверджується довідкою КП «Південне бюро технічної інвентаризації» №58 від 10.01.2022 року (а.с. 15); - квартири [ADDRESS] , яка належала їй на підставі договору дарування №2-724 від 19.03.1994 року, посвідченого Білоцерківського державною нотаріальною конторою, що підтверджується довідкою КП «Південне бюро технічної інвентаризації» №57 від 10.01.2022 року (а.с. 16); квартири [ADDRESS] , яка належала їй на підставі свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 23.03.1993 року, виданого виконкомом Білоцерківської міської ради, що підтверджується довідкою КП «Південне бюро технічної інвентаризації» № 55 від 10.01.2022 року (а.с. 17); - квартири [ADDRESS] , яка належала їй на підставі договору дарування №4-1314 від 19.03.1993 року, посвідченого Білоцерківського державною нотаріальною конторою, що підтверджується довідкою КП «Південне бюро технічної інвентаризації» №54 від 10.01.2022 року (а.с. 18); Відповідно до довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості №201-20231211- 0007047758, проведеного ПП «БЦ Експертний дім» від 11.12.2023 року, ринкова вартість квартири [ADDRESS] , становить 2023180,40 гривень (а.с. 19-27). Згідно з довідкою про оціночну вартість об`єкта нерухомості №201-20231211- 0007047664, проведеного ПП «БЦ Експертний дім» від 11.12.2023 року, ринкова вартість квартири [ADDRESS] , становить 882546,03 гривень (а.с. 28-37). Відповідно до довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості №201-20231211- 0007047423, проведеного ПП «БЦ Експертний дім» від 11.12.2023 року, ринкова вартість квартири [ADDRESS] , становить 1311615,50 гривень (а.с. 38-47). Згідно з довідкою про оціночну вартість об`єкта нерухомості №201-20231211- 0007047631, проведеного ПП «БЦ Експертний дім» від 11.12.2023 року, ринкова вартість квартири [ADDRESS] , становить 862159,17 гривень (а.с. 48-56). Загальна вартість спадкового майна становить 5079501,10 гривень. У листопаді 2023 року Позивач звернувся до приватного нотаріуса Дуднік І.В. за видачею свідоцтва про право на спадщину на указане нерухоме майно (а.с. 129). 18.04.2023 року приватний нотаріус Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Дуднік І.В. винесла постанову про відмову у вчинення нотаріальної дії, якою відмовила [PERSON] в оформленні спадкових прав на майно, яке залишилося після смерті його баби [PERSON] , померлої [INFO] . У даній постанові зазначено, що спадкоємець [PERSON] має право на спадкування, проте оформити спадкові права на майно немає можливості, оскільки не надав нотаріусу документи, що підтверджують право власності спадкодавиці на спадкове майно (а.с. 185). Вирішуючи дану справу суд керується наступними нормами процесуального та матеріального права України. Згідно з приписами статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права. За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який, зокрема, вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Стаття 13 Конвенції гарантує кожному, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, право на ефективний спосіб юридичного захисту в національному органі. А статтею 1 Першого протоколу до Конвенції передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, до якого згідно з практикою Суду відносяться й грошові кошти. У пункті 36 рішення від 09 грудня 2010 року у справі «Буланов і Купчик проти України», Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право звернутися до суду з будь-якою вимогою щодо своїх цивільних прав та обов`язків. У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке, відповідно до практики Суду, включає не тільки право ініціювати провадження, а й право отримати «вирішення» спору судом. Така сама правова позиція викладена Європейським судом з прав людини й у пункті 50 рішення від 13 січня 2011 року у справі «Чуйкіна проти України» та інших рішення Суду. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК України). За правилами ч.ч.1,3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.\~ Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно зі ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. У свою чергу, ст. 80 ЦПК України передбачає, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Аналіз наведених норм процесуального права дає підставу вважати, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів (Постанова Верховного Суду від 08 серпня 2019 року у справі №450/1686/17). Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Згідно з ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Верховний Суд також неодноразово наголошував на необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. У частині третій статті 2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства визначено принцип змагальності сторін, сутність якого розкрита у статті 12 Кодексу. Відповідно до частин третьої-четвертої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц. Згідно з п.1ч.2 ст.16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з статтею 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до частини першої статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово. Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За правилами ч.1 ст. 1266 ЦК України спадкування за правом представлення внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Висновки суду. У справах про спадкування у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Така позиція висловлена, зокрема, у постанові Верховного суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 09.06.2021 року у справі №694/1433/17. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку. Відповідна позиція висловлена, зокрема, у постанові Верховного суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 22.09.2021 року у справі №227/3750/19. Беручи до уваги, що іншим способом, окрім судового порядку, Позивач не може захистити своє спадкове майнове право, відповідно до ст.16 ЦК України воно підлягає захисту шляхом визнання за ним права власності в порядку спадкування. Як встановлено у даній справі [INFO] померла бабуся Позивача - [PERSON] . Позивач є спадкоємцем за правом представлення згідно зі ст. 1266 ЦК України, оскільки його батько - [PERSON] , син спадкодавиці [PERSON] , помер [INFO] , і тому син має право спадкувати ту частину спадщини, яка належала б за законом його батькові, якби він був живим на час відкриття спадщини. Позивач подав заяву про прийняття спадщини після смерті його баби [PERSON] до приватного нотаріуса .Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Дуднік І.В. Приватним нотаріусом Дуднік І.В. була заведена спадкова справа за № 67599398 від 05.05.2021 року. Відповідач [PERSON] є сином померлої [PERSON] , а тому відповідно до ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги. В установлений законом строк він прийняв спадщину після смерті своєї матері. Померла [PERSON] не залишила особистого розпорядження на випадок своєї смерті. На день смерті [PERSON] ніхто не був зареєстрований разом з нею за адресою її проживання в квартирі [ADDRESS] . Після її смерті відкрилася спадщина на майно, власником якого вона була за життя. Таким чином, Позивач має право на спадкування 1/2 частини спадкового майна після смерті його баби [PERSON] . Позивач звернувся до приватного нотаріуса Дуднік І.В. за видачею свідоцтва про право на спадщину на указане нерухоме майно. 18.04.2023 року приватний нотаріус Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Дуднік І.В. винесла постанову про відмову у вчинення нотаріальної дії, якою відмовила [PERSON] в оформленні спадкових прав на майно, яке залишилося після смерті його баби [PERSON] , померлої [INFO] . У даній постанові зазначено, що спадкоємець [PERSON] має право на спадкування, проте оформити спадкові права на майно немає можливості, оскільки не надав нотаріусу документи, що підтверджують право власності спадкодавиці на спадкове майно. Тобто наявні у справі докази у своїй сукупності підтверджують викладені у позовній заяві обставини, Відповідачем вони не спростовані. З огляду на викладене, даючи оцінку зібраним доказам у справі, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги Позивача є законними та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Таким чином, справу розглянуто в межах заявлених Позивачем позовних вимог, з урахуванням обраного ним способу захисту права, на підставі наданих сторонами доказів. На підставі викладеного та

Outcome: approved