Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Позовні вимоги мотивовані тим, що згідно свідоцтва про право власності на домоволодіння від 06.07.1960 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS] належав колгоспному двору, головою якого був [PERSON] . Відповідно до архівного рішення виконкому Городенківської міської ради №9 від 29.01.1997 у м. Городенка назва вулиці Шевченка змінено на [PERSON] . Поштова адреса господарства змінена з 127 на 115, що доводиться довідкою Городенкіської міської ради №149 від 27.02.2024. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 22.04.2024 право власності на житлове господарство по [ADDRESS] не зареєстроване. Голова колгоспного двору [PERSON] помер [INFO] . Заповітного розпорядження на випадок своєї смерті він не залишив. З постанови нотаріуса слідує, що спадщину [PERSON] прийняв його син [PERSON] , однак не оформив свідоцтво про право на спадщину. [PERSON] помер [INFO] . Заповітного розпорядження на випадок своєї смерті він не залишив. Належну йому спадщину прийняла його дружина [PERSON] , яка 16.05.2001 у спадковій справі № 352 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на належну чоловікові земельний пай. [INFO] [PERSON] померла. Заповітного розпорядження на випадок своєї смерті вона не залишила. Згідно довідки Городенківського ЦНАП від 08.02.2024 на час смерті [PERSON] з нею були зареєстровані донька [PERSON] та внуки [PERSON] , [PERSON] . З метою реалізації своїх прав позивачка звернулася до Городенківської ДНК, де була заведена спадкова справа № 129/2018. Позивачка успадкувала належні матері земельні ділянки. Однак, нотаріус відмовила позивачці у видачі документів на спадщину на житлове господарство через реєстрацію житлового господарства як колгоспного двору без визначення часток його членів. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] подали до суду зустрічний позов до [PERSON] , в якому просять суд визнати за ними право власності по 1/5 частці житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованими по [ADDRESS] . Позовні вимоги мотивовані тим, що згідно свідоцтва про право власності на домоволодіння житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS] (перейменовано на [ADDRESS] належить колгоспному двору, головою якого був [PERSON] . З довідки Городенківського ЦНАП від 28.02.2024 станом на 15.04.1991 житловому господарстві в [ADDRESS] проживали: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Таким чином, їх частки є рівними по 1/5. На час смерті [PERSON] разом із ним проживала дружина [PERSON] та донька [PERSON] , які в силу приписів ст.548 ЦК України в редакції 1963 року, прийняли спадщину, як спадкоємці першої черги за законом, в т.ч. і на 1/5 частку у колгоспному дворі. На час смерті [PERSON] разом з нею проживала донька [PERSON] , яка згідно ст.ст.1258, 1268 ЦК України прийняла спадщину, в т.ч. і на 1/5 частку у колгоспному дворі. [PERSON] належить 1/5 частка, як члену колгоспного двору, по 1/5 частці вона успадкувала за законом, як спадкоємець своїх батьків першої черги, тому у підсумку їй буде належати 3/5 частини житлового господарства. Відповідно позивачам (за зустрічним позовом), як членам колгоспного двору належить по 1/5 частці кожному. (а.с.71-74) Ухвалою Городенківського районного суду Івано-франківської області в складі головуючого судді Гайдич Р.М. від 27 травня 2024 року зустрічну позовну заяву [PERSON] та [PERSON] прийнято до спільного розгляду з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами в порядку спадкування за законом та об`єднано в одне провадження. (а.с.88-89) 31 травня 2024 року позивач за первісним позовом [PERSON] подала до суду заяву про збільшення позовних вимог, а саме просить суд: - встановити факт родинних відносин між позивачкою [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , яка померла [INFO] , визначивши, що вони являються донькою та мамою; - становити факт постійного проживання [PERSON] , 1921 р.н., який помер [INFO] , разом із спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] , на час відкриття спадщини, що мало місце [INFO] за адресою: [ADDRESS] ; - визнати за позивачкою [PERSON] , [INFO] , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудам, розташованими по [ADDRESS] . (а.с.91-96) Заява про збільшення позовних вимог мотивована тим, що з постанови нотаріуса слідує, що спадщину [PERSON] прийняв його син [PERSON] , який не оформив свідоцтво про право на спадщину. Спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася. Тільки [PERSON] помер у 1965 році, а будинкова книга заведена у 1979 році, то відомості про нього в цій книзі відсутні. Дружина [PERSON] , моя бабуся [PERSON] померла у 1973 році. [PERSON] та його дружина [PERSON] потрапили під репресії радянської влади та у 1949 році були засуджені за звинуваченням у підтримці повстанців ОУН до 10 років позбавлення волі у виправно-трудовому таборі у Магадані. У 1955 році вони були звільнені, однак залишилися проживати у м. Магадан через відсутність дозволу на повернення додому. Позивачка народилася в 1960 році у Магадані, про що свідчить запис у свідоцтві про народження. У листопаді 1961 року батько звільнився з управління «Магадангорстрой», і їхня сім`я повернулася в м [PERSON] . Згідно записів у трудовій книжці [PERSON] у 1962 році був працевлаштований плотником Городенківського цукрового заводу, де працював до 1968 року. Згідно записів у будинковій книзі [PERSON] зареєстрований у житловому господарстві по [ADDRESS] з 24 серпня 1964 року. Отже, на час смерті свого батька [PERSON] , що мала місце 18.06.1965, вони були зареєстровані разом. Після смерті батька [PERSON] вступив в управління спадщиною, тільки у будинковій книзі він значиться як домоволоділець з 1979 року. [PERSON] помер, а після його смерті спадщину прийняла його дружина [PERSON] , яка померла та після її смерті спадщину прийняла позивачка, як її донька та спадкоємець першої черги за законом. Згідно свідоцтва про народження позивачка її батьками є [PERSON] та [PERSON] , а згідно свідоцтва про смерть мама позивачки по батькові « [PERSON] ». Обумовлені розбіжності не дають можливості встановити факт родинних відносин. В судовому засіданні представник позивача за первісним позовом [PERSON] , адвокат Левенець Л.В. заяву про збільшення позовних вимог підтримала та просила задовольнити з підстав наведених в позовних заяві та заяві про збільшення позовних вимог. Пояснила, що на даний позивачка, як спадкоємець першої черги за законом після смерті своєї матері бажає прийняти у спадок житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Однак, перешкодою в оформленні спадкових прав є розбіжність у написанні о батькові її матері « [PERSON] », реєстрація спадкового житлового будинку як колгоспний двір. А також, для оформлення спадкових прав необхідно встановити факт постійного проживання батька позивачки [PERSON] , який помер [INFO] , разом із спадкодавцем (дід позивачки) [PERSON] , який помер [INFO] , на час відкриття спадщини. В судове засідання призначене по справі на 15.10.2024 позивач та представник позивача [PERSON] не прибули, про час та місце розгляду справи були повідомлені у передбаченому чинним законодавством порядку. Представник позивача [PERSON] , через канцелярію суду, подала заяву в якій просить суд судовий розгляд справи завершувати без її участі. Одночасно просить долучити до матеріалів справи копію технічного паспорта з уточненими даними року побудови будинку. (ас.136-141) Відповідачі - позивачі за зустрічним позовом [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не прибули, про час та місце розгляду справи були повідомлені у передбаченому чинним законодавством порядку. В поданій зустрічній позовній заяві просили суд розгляд справи ( підготовче та судові засідання) проводити без їх участі на підставі поданих письмових доказів. При вирішенні первісного позову покладаються на розсуд суду. Передбачених ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу 15.10.2024 не здійснюється. Суд, заслухавши в судовому засіданні 25.07.2024 представника позивача, допитавши свідків та в судовому засіданні 15.10.2024 дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права (пункт 1 частини другої цієї статті). Згідно ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може гуртуватись на припущеннях. Із копії свідоцтва про право власності на домоволодіння виданого 06.07.1960 на підставі рішення виконкому Городенківської міської ради №43 від 24.06.1960 вбачається, що ціле домоволодіння, яке розташоване в [ADDRESS] належав колгоспному двору, головою якого є [PERSON] . (а.с.14) Копією виписки з інвентаризаційних матеріалів № 11188 виданої ОКП «Коломийське МБТІ» 20.03.2024 доводиться, що згідно архівних даних станом на 31.12.2012 в Коломийському міжрайонному бюро технічної інвентаризації під реєстровим № 441 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] (гол.колг.двору) на підставі свідоцтва про право власності виданого відділом комунального господарства 6.07.1960 на підставі рішення виконкому Городенківської міської ради №43 від 24.06.1960. (а.с.18) Із копії Архівного витягу з додатку до рішення виконавчого комітету Городенківської міської ради народних депутатів Городенківського району Івано-Франківської області від 29.01.1997 №9 «Про уточнення переліку назв вулиць та впорядкування адресного господарства на території Городенківської міської ради народних депутатів виданого Архівним відділом №1 Коломийської РДА Івано-Франківської області 09.02.2023 за №К-36/07-40 вбачається, що в [ADDRESS] була перейменована на [PERSON] (а.с.23) Відповідно до копії довідки № 149 виданої 27.02.2024 Городенківською міською радою поштова адреса вул.Шевченка,127 на сьогоднішній день у зв`язку зі зміною містобудівної ситуації та перейменуванням вулиць міста поштова адреса даного будинку - [ADDRESS] і ці дані зберігаються по даний час. (а.с.24) [PERSON] , 1887 р.н., помер [INFO] у віці 78 років, актовий запис № 31 від 18.06.1965, що доводиться копією повторного свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. (а.с.11) На час смерті [PERSON] був чинним Цивільний кодекс УРСР 1963 р. Згідно з ст. 524 згаданого кодексу спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом 6 місяців фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 76924416 від 11.05.2024, яка надана суду Городенківською ДНК, спадкова справа щодо [PERSON] , який помер [INFO] , не заведена. (а.с.67) Із копії Архівної довідки № Н-7(Ц)/06-06 виданої 06.03.2024 Державним архівом Івано-Франківської області вбачається, що [PERSON] та [PERSON] , є батьками - [PERSON] , який народився [INFO] у м. Городенка, хрещений 08.09.1921 у церкві м. Городенка (а/з №114). (а.с.10) З копії будинкової книги для прописки громадян, що проживають в буд. [ADDRESS] , яка розпочата 18.10.1979 вбачається, що в даному житловому будинку, який на праві власності належав [PERSON] , як голові колгоспного двору, був зареєстрований його син [PERSON] , 1921 р.н. В розділі - відомості про осіб відповідальних за ведення книги та прописку по будинку зазначено, що [PERSON] з 1979 року в даному господарстві значиться - домовласником. ( а.с.98-103) Відповідно до ст. 29 ЦК України - місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно п. 7 Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" суд вправі розглядати справи про встановлення факту, що має юридичне значення, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. П.1 ч.1 ст. 315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно роз`яснень, що містяться в п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо, зокрема, чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] ствердила, що вона з 1954 року народження та від народження живе по [ADDRESS] . З позивачкою [PERSON] вони є сусідами. Знала [PERSON] , він жив по [ADDRESS] . В 1961 року до нього переїхав син [PERSON] із сім`єю, а в 1965 року [PERSON] помер. [PERSON] жив по [ADDRESS] аж до своєї смерті. [PERSON] (позивачки) - [PERSON] . Позивачка [PERSON] живе і в цей час в житловому будинку по [ADDRESS] . Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] ствердила, що вона з 1949 року народження. З позивачкою [PERSON] вони є далекими родичами (третього ступення). [PERSON] з дружиною [PERSON] переїхали із Магадану в м.Городенка в 1961 році до батьків. Батько [PERSON] помер в 1965 році, а [PERSON] десь 20 років тому. Батьками [PERSON] є [PERSON] і [PERSON] . Із копії трудової книжки заповненої 17.08.1954 на [PERSON] , 1921 р.н., вбачається, що з 25.11.1958 по 01.06.1960 [PERSON] працював в «Магадангорстрой», а з12.02.1962 був зарахований на роботу в Городенківський цукровий комбінат. (а.с.105) З вищенаведеного вбачається, що [PERSON] проживав на час смерті разом із своїм батьком [PERSON] , який помер [INFO] , по [ADDRESS] та після смерті батька продовжив проживати у даному житловому будинку разом із своєю сім`єю. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] мама [PERSON] , [PERSON] померла [INFO] у віці 78 років в м. Городенка Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис №76. (а.с.109) [PERSON] помер [INFO] у віці 77 років в м. Городенка Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис №7, що доводиться копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . (а.с.12) На час смерті [PERSON] був чинним Цивільний кодекс УРСР 1963 р. Із довідки № 2537258 виданої 28.02.2024 ЦНАП Городенківської міської ради вбачається, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , був зареєстрований на день смерті за адресою: [ADDRESS] а разом з ним на день його смерті за вказаною адресою були зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] [PERSON] , 1921 р.н., та [PERSON] , 1927 р.н., зареєстрували шлюб 9 липня 1955 року, актовий запис №960. (а.с.9) Із копії спадкової справи № 352/2001, яка надана суду Городенківською ДНК, вбачається, що 16.05.2001 до Городенківської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] звернулася дружина [PERSON] , 1926 р.н. Державним нотаріусом Городенківської РДНК Паньків Д.М. 16.05.2001 посвідчено свідоцтво про право на спадщину, яке зареєстроване в реєстрі за №438, відповідно до якого [PERSON] прийняла спадщину після смерті чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] , спадкове майно на яке видане це свідоцтво складається із права на земельну частку (пай), що належала померлому згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ІФ № 021475. [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] у віці 91 рік в м. Городенка Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис №79, що доводиться копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 06.10.2017 Городенківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області. (а.с.13) На час смерті [PERSON] був чинним Цивільний кодекс України 2003 р. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно з ст. 1223 ЦК України - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, вказано в ч. 1 ст. 1222 ЦК України. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріуса про прийняття спадщини. Ч. 1 ст. 1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Із довідки №2537258 виданої 28.02.2024 ЦНАП Городенківської міської ради вбачається, що [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , була зареєстрована на день смерті за адресою: [ADDRESS] та разом з нею на день її смерті з вказаною адресою були зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.28) Копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] доводиться, що [PERSON] (позивачка) народилася [INFO] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] . Після реєстрації шлюбу 04 червня 1983 року з [PERSON] , прізвище дружини було змінено з [PERSON] на [PERSON] , даний шлюб розірвано 25.03.1999, що доводиться копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00019716173 від 07.03.2018. З копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] виданого 09.11.1999 відділом реєстрації актів громадянського стану Городенківського району вбачається, що 09 листопада 1999 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 85, після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено з [PERSON] на [PERSON] . (а.с.6-7) З копій ощадних книг виданих Ощадним банком СССР відділом 6342 м. Городенка вбачається, що дані книжки були видані на ім`я [PERSON] » та [PERSON] ». З яких причин мама позивачки по батькові у правовстановлюючих документа записана як « [PERSON] » позивачці не відомо. Із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] народився [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] . (а.с.79) Із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] слідує, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . (а.с.82) Відповідно до ч. 1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Із копії спадкової справи № 129/2018, яка надана суду Городенківською ДНК, вбачається, що 27.03.2017 до Городенківської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті мами [PERSON] звернувся позивач [PERSON] . Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 51381708 від 27.03.2018 свідчить про внесення до Спадкового реєстру реєстраційного запису про реєстрацію спадкової справи після смерті спадкодавця [PERSON] , номер у спадковому реєстрі 62200963. [PERSON] 24.05.2019 звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу спадщини за законом та 24.05.2019 державним нотаріусом посвідчено свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , спадкоємцем якої є дочка [PERSON] . Витяги про реєстрацію в спадковому реєстрі від 24.05.2019 за № 56292730, №56292727, № 56292722 та № 56292715 свідчать про внесення до Спадкового реєстру реєстраційних записів про реєстрацію видачі свідоцтв про право на спадщину після смерті спадкодавця [PERSON] , спадкоємець [PERSON] , номер у Спадковому реєстрі 62200963. (а.с.49-62) Проте, Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 938/02-31 від 02.04.2024 державний нотаріус Городенківської ДНК відмовила позивачу [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , на житловий будинок [ADDRESS] , що належав [PERSON] , який помер [INFO] , спадкоємцем якого був його син [PERSON] , який помер [INFO] , який прийняв спадщину, однак не оформив своїх спадкових прав, спадкоємцем якого була його дружина [PERSON] , що померла [INFO] , яка прийняла спадщину, однак не оформила своїх спадкових прав. Окрім того, згідно свідоцтва про право власності на домоволодіння вищезгадане господарство, головою якого був [PERSON] , який помер [INFO] , відносилось до колгоспного двору, а отже кожному з членів колгоспного двору, які проживали станом на 15.04.1991, належить відповідна частка житлового будинку. Проте, частки в цьому господарстві між членами бувшого колгоспного двору не визначені. (а.с.21) Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 375397335 формованої 22.04.2024 відомості щодо права власності на житловий будинок по [ADDRESS] - відсутні. (а.с.27) З технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , який виготовлений ОКП «Коломийське МБТІ» станом на 20.03.2024, встановлено, що вищевказаний житловий будинок споруджений/реконструкція в 1960 році, інші господарські будівлі в 1968, 1970, 1990 роках. (а.с.137-141) Згідно звіту про вартість майна житлового будинку з надвірними спорудами складеного ЕТВО «Придністров`я» на підставі договору № 64 від 26.03.2024, ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] станом на 29.03.2024 становить 212 600 грн. (а.с. 19-20) Із копії довідки № 10/03-10 виданої 09.09.2024 КП «Архітектурно-планувальне бюро» Городенківської міської ради вбачається, що присадибна ділянка, яка знаходиться в [ADDRESS] згідно викопіювання з опорного плану міста складає приблизно 0,27 га. (а.с.130-132) Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.) визначено: якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. За ст.ст. 120,123,563 ЦК УРСР (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Станом на 15.04.1991 у житловому будинку по [ADDRESS] були зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією довідки виданою 28.02.2024 ЦНАП Городенківської міської ради (а.с.28) Відповідно до частини 1 статті 120 Цивільного кодексу України (редакція 1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Відповідно до вимог частин 1 та 2 статті 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Згідно з частиною 1 статті 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до статті 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до статті 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" № 20 від 22.12.1995 року, частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними. Відповідно до частини 1 статті 1226 Цивільного кодексу України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Із матеріалів справи та вищенаведеного слідує, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] відносився до колгоспного двору. Станом на 15.04.1991 в даному колгоспному дворі проживав голова двору відповідач/позивач [PERSON] , відповідач/позивач [PERSON] , позивач/відповідач [PERSON] , [PERSON] , яка померла [INFO] , [PERSON] , який помер [INFO] . Таким чином, їх частки у вказаному майні становили по 1/5. Проте, частки в колгоспному дворі не виділялися. Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Після смерті [PERSON] спадщину прийняла його дружина [PERSON] , що підтверджується копією спадкової справи № 352/2001. Таким чином, [PERSON] прийнявши спадщину на належне її чоловікові майно, фактично прийняла спадщину і на належну чоловікові частку у житловому будинку по [ADDRESS] , проте юридично не оформила своїх спадкових прав на належну чоловікові частку вищевказаного житлового будинку. Таким чином, частка [PERSON] в житловому будинку по [ADDRESS] становить 2/5 ( тобто, 1/5 - в порядку спадкування після смерті чоловіка та 1/5 - як члену колгоспного двору). Державний нотаріус Городенківської ДНК Капріян С.В. в постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії зазначила, що відмовляє [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , на житловий будинок [ADDRESS] , що належав [PERSON] , який помер [INFO] , спадкоємцем якого був його син [PERSON] , який помер [INFO] , який прийняв спадщину, однак не оформив своїх спадкових прав, спадкоємцем якого була його дружина [PERSON] , що померла [INFO] , яка прийняла спадщину, однак не оформила своїх спадкових прав. Окрім того, згідно свідоцтва про право власності на домоволодіння вищезгадане господарство, головою якого був [PERSON] , який помер [INFO] , відносилось до колгоспного двору, а отже кожному з членів колгоспного двору, які проживали станом на 15.04.1991, належить відповідна частка житлового будинку. Проте, частки в цьому господарстві між членами бувшого колгоспного двору не визначені Після смерті [PERSON] позивач, як спадкоємець за законом, прийняла спадщину, що доводиться копією спадкової справи № 129/2018 та отримала 24.05.2019 свідоцтва про право на спадщину за законом на належне померлій [PERSON] майно, зокрема: земельні ділянки. Однак, у зв`язку з реєстрацією спадкового житлового будинку як колгоспного двору, а також те, що вищевказаний житловий будинок, який належав [PERSON] , який помер [INFO] , спадкоємцем якого був його син [PERSON] , який помер [INFO] , який прийняв спадщину, однак не оформив своїх спадкових прав, спадкоємцем якого була його дружина [PERSON] , що померла [INFO] , яка прийняла спадщину, однак не оформила своїх спадкових прав позивач на даний час не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно. Таким чином, виходячи із заявлених збільшених позовних вимог за первісним позовом та за зустрічним позовом, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що збільшені позовні вимоги за первісним позовом підлягають до часткового задоволення, а саме слід встановити факт родинних відносин між заявницею та [PERSON] , яка померла [INFO] , як дочкою та мамою, встановити факт постійного проживання [PERSON] . який помер [INFO] , разом із спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] , на час відкриття спадщини, що мало місце 18.06.1965 за адресою: [ADDRESS] та визнати за [PERSON] право власності на 3/5 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] : 1/5 - як члену колишнього колгоспного двору та 2/5 - в порядку спадкування після смерті матері [PERSON] . В іншій частині позову слід відмовити у зв`язку з тим, що по 1/5 частці вищевказаного житлового будинку належать відповідачам - позивачам за зустрічним позовом. Позовні вимоги за зустрічними позовами [PERSON] та [PERSON] підлягають до задоволення, оскільки позивачі за зустрічним позовом були членом колишнього колгоспного двору та їх частка у даному дворі становить по 1/5, та у відповідності до норм ЦК України для оформлення права власності на належне йому майно, [PERSON] та [PERSON] необхідно визнати право власності на визначений розмір частки у приватній спільній сумісній власності, а саме у вищевказаному житловому будинку, який відносився до колгоспного двору. При винесенні рішення судом враховується і те, що на даний час відповідно до вимог Постанови ВРУ "Про утворення та ліквідацію районів" №807-ІХ від 17.07.2020 територія колишнього Городенківського району Івано-Франківської області на даний час відноситься до Коломийського району Івано-Франківської області. На підставі ст.ст. 120, 123, 548, 549, 551 563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 5, 316, 317, 325, 328, 1216, 1222, 1258, 1241, 1261,1274, 1268, 1269, 1296, 1297 ЦК України (2003 р.),

Outcome: partial