Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-20 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Русецька Оксана Олександрівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 133440 від 10.06.2021, який вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» заборгованості у розмірі 35536,49 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 10.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. вчинено виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за № 133440 про стягнення з позивачки на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» у розмірі 35536,49 грн. На підставі постанови приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької О.О. від 02.11.2021 відкрито виконавче провадження № 67357102 на підставі зазначеного виконавчого напису нотаріуса. Приватним виконавцем винесено постанови про стягнення з позивачки винагороди на користь приватного виконавця, а також про накладення арешту на кошти боржника. Позивачка вважає, що виконавчий напис було вчинено з порушенням законодавчих вимог, а тому такий виконавчий напис має бути визнаний судом таким, що не підлягає виконанню. При вчиненні виконавчого напису нотаріусу не було надано документів, які підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Виконавчий напис було вчинено за кредитним договором, який не було нотаріально посвідчено, відтак не міг бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису. Крім того, позивачка ніяких договорів з Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» не укладала. Ухвалою судді Згурівського районного суду Київської області від 09 липня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, учасникам встановлено строки для подачі заяв по суті справи. За клопотанням позивачки витребувано докази та зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» надати до суду у визначений строк оригінал кредитного договору, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» та [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ; розрахунок заборгованості за кредитним договором, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» та [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ; платіжне доручення про перерахування грошових коштів на рахунок [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] на підставі кредитного договору, укладеного з Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс». Зобов`язано приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича надати до суду засвідчені належним чином матеріали нотаріальної справи щодо видачі виконавчого напису нотаріуса № 133440 від 10.06.2021 року про стягнення з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» кредитної заборгованості у розмірі 35536,49 грн. Зобов`язано приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецька Оксана Олександрівна надати до суду довідку-розрахунок коштів, які були стягнуті з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича № 133440 від 10.06.2021 року. У встановлений судом строк витребувані докази суду не надані. В судове засідання учасники справи не зявились. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Позивачка [PERSON] направила до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. В судове засідання представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» повторно не з`явився. Про дату, час і місце розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином, про причини неявки в судові засідання суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності та відзиву на позов до суду не подав.\~\~\~\~\~\~\~\~\~ В судове засідання треті особи, які не заявляють самостійних вимог: [PERSON] , приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Русецька О.О. не з`явилися, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялися у встановленому законом порядку, про причини неявки не повідомили, правом на подачу до суду пояснень по суті справи не скористалися. За змістом ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився без поважних причин або без повідомлення причин неявки та не подав відзив на позов, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на викладене вище, судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи. Відповідач правом на подачу відзиву не скористався. Згідно частини 8 статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 10.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. вчинено виконавчий напис № 133440 про стягнення з позивачки [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» заборгованості у загальному розмірі 35536,49 грн. 08.11.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Русецькою О.О. відкрито виконавче провадження № 67357102 на підставі виконавчого напису № 133440 від 10.06.2021. Постановою приватного виконавця від 24.11.2021 накладено арешт на кошти позивачки (а.с. 8, 9 копії постанов). За приписами ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Положеннями ч. 1, ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 50 Закону України «Про нотаріат», нотаріальна дія або відмова у її вчиненні оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до п.п. 1.1 1.2, 3.1 3.5 Глави 16 «Вчинення виконавчих написів» Розділу ІІ «Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністра юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів,за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів,установлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Так, із наведених вище норм закону випливає, що порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами чинного законодавства, зокрема, Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністра юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595. Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати та бути безспірною заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. При цьому, положеннями ст. 88 Закону України «Про нотаріат» визначено, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. І характер правового регулювання цього питання дає підстави прийти до висновку, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням наведеного вище, а також приписів ст.ст. 15, 16, 18 ЦК України та ст.ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», вбачається, що захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Також боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не обмежується лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів, а перевіряє доводи боржника в повному обсязі й встановлює, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню (постанова Верховного Суду від 23.06.2020 у справі N 645/1979/15-ц). Позивачка у позові стверджує, що спірний виконавчий напис вчинено приватним нотаріусом з порушенням\~Закону України «Про нотаріат»\~та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, оскільки при вчинені виконавчого напису нотаріус не переконався належним чином у безспірності розміру суми, що підлягають стягненню за виконавчим написом. На спростування цього відповідачем доказів, що заборгованість є безспірною, суду не надано. Так, відповідачем не надано нотаріально посвідчений кредитний договір, за яким стянення заборгованості може проводитись у безспірному порядку. Відповідно до статей\~12, 81 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона несе ризики настання наслідків, пов"язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Таким чином, оскільки заборгованість за кредитним договором має спірний характер, відповідачем доказів зворотнього не надано, відтак суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне позов [PERSON] задовольнити та визнати виконавчий напис № 133440 від 10.06.2021, вчинений приватним нотаріусом Остапенком Є.М., таким, що не підлягає виконанню. В частині розподілу судових витрат, суд зазначає, що відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За подання до суду позову позивачкою сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн. На підставі ст. 141 ЦПК України,\~суд вважає\~за необхідне\~стягнути з\~відповідача Товариства\~з обмеженою\~відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» на користь\~позивачки [PERSON] \~ сплачений судовий\~збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved