Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 28.04.2001 відділом реєстрації актів громадського стану Шполянського районного управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 23. В обґрунтування позову зазначила, що 28.04.2001 вони з відповідачем уклали шлюб. У період шлюбу в них народились діти, які на момент подачі позову повнолітні. Подружні відносини між сторонами виявились невдалими через різні погляди на життя та обов`язки, відповідач зловживає алкоголем, на ґрунті чого виникали сварки. Подружні відносини припинені, спільного господарства не ведуть. Примирення не бажає. Подальше збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. 10.09.2024 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд цивільної справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання позивачка не з`явилась, в окремо поданій заяві разом із позовом просила справу розглядати без її участі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце проведення був повідомлений належним чином. 16.10.2024 судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Установлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 28.04.2001, про що зроблено актовий запис № 23, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим 28.04.2001 відділом реєстрації актів громадського стану Шполянського районного управління юстиції Черкаської області. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінилось на [PERSON] . Згідно зі ст. 51 Конституції України, та ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Частинами 3, 4 статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до п.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Судом з`ясовано, що між сторонами немає згоди на продовження шлюбу, тобто немає їх вільної і повної згоди на шлюб, примирятися подружжя не бажає. Ураховуючи, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, суд вважає доцільним розірвати шлюб, укладений між сторонами. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України,\~з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 1211,20 грн. На підставі ст. ст. 24, 56, 105, 110-113, ч.2ст. 114 СК України,

Outcome: approved