Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-21 00:00:00

У травні 2024 року позивач, через свого представника - адвоката Мехтієву С.Н., звернулась до суду з позовом в якому просить позбавити відповідачів батьківських прав відносно малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідачі є батьками [PERSON] , [INFO] . Рішенням комісії з питань захисту прав дитини від 25.11.2021 сім`ю відповідачів було взято під соціальний супровід центру, у зв`язку з ухиленням матері від виконання батьківських обов`язків. Через те, що відповідачі не створили належних умов проживання малолітнього [PERSON] , 29.11.2022 його було направлено до Комунального некомерційного підприємства Миколаївської міської ради «Міська дитяча лікарня №2», а виписано 24.082023. Тобто, дитина 9 місяців перебувала на лікуванні. Рішенням Виконавчого комітету Миколаївської міської ради №668 від 25.11.2022 малолітнього [PERSON] , було влаштовано до Комунального некомерційного підприємства «Миколаївський обласний будинок дитини» Миколаївської обласної ради. Рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва від 19.06.2023 постановлено відібрати [PERSON] у батьків без позбавлення батьківських прав, та передано його органу опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради для подальшого влаштування. Рішенням Виконавчого комітету Миколаївської міської ради №648 від 09.08.2023 малолітньому [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Позивач, після закінчення спеціального навчання, отримала направлення для знайомства з дитиною, а в подальшому дитина була прописана за адресою її проживання. Рішенням Виконавчого комітету Миколаївської міської ради №692 від 23.08.2023 встановлено опіку над малолітнім та призначено позивача його опікуном. З дати відібрання дитини у батьків та направлення її до КНП ММР «Міська дитяча лікарня №2», а саме з 29.11.2022 і по дату подачі позовної заяви відповідачі не цікавилась місцем перебуванням дитини, її здоров`ям, самопочуттям, розвитком, психологічним та фізичним станом, умовами проживання тощо. Таким чином, відповідачі явно ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини. В свою чергу, позивач взяла на себе обов`язки матері та почала піклуватись про малолітнього [PERSON] . Чоловік позивача - [PERSON] , повноцінно приймає участь у піклуванні, виховані та утриманні дитини, що відчувається дитиною, оскільки вона перебуває у повноцінній сім`ї і це позитивно відображається на її психоемоційному стані, щоденній поведінці та здоров`ї. Дитина знаходиться на повному утриманні позивача та її сім`ї. Крім того, позивач та її чоловік мають намір в подальшому усиновити [PERSON] . З метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів дитини, позивач вважає за доцільне позбавити відповідачів батьківських прав. Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 29.05.2024 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 29.07.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала з підстав викладених у позовній заяві, та просила їх задовольнити у повному обсязі. [PERSON] проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що має намір приймати участь у вихованні дитини. [PERSON] у судовому засіданні вказувала, що заперечує проти позбавлення її батьківських прав, однак не впевнена в тому, що дитині з нею та [PERSON] буде краще ніж з позивачем. Представник третьої особи надала до суду письмову заяву в якій просить розгляд справи провести за її відсутності та ухвалити рішення з урахуванням інтересів дитини. Суд, заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи і оцінивши наявні в ній докази, дійшов наступного. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно Інгульським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №45, [PERSON] та [PERSON] записані батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] . Згідно направлення №728/04-01 від 22.10.2022 малолітнього [PERSON] було направлено до Комунального некомерційного підприємства Миколаївської міської ради «Міська дитяча лікарня №2», в направлені зазначено, що дитина потрапила в складні життєві обставини та не в змозі подолати їх за допомогою власних можливостей. 04.11.2022 виконавчим комітетом Миколаївської міської ради було прийнято рішення від 04.11.2022 № 606 про негайне відібрання [PERSON] , [INFO] у [PERSON] та [PERSON] , у зв`язку зі злісним ухиленням від виконання батьківських обов`язків, не забезпечення дитині належних умов для проживання та виховання, чим створювалась загроза її життю та здоров`ю, з подальшим обстеженням дитини. Згідно виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого дитина страждала на активний рахіт ІІ ступеню, підгострий перебіг, період залишкових явищ, залізодефіцитна анемія неуточнена 1 ступеню. Мати дитини на обліку не перебувала, фізичні пологи термінові, дитина від ІУ вагітності. Проводилась терапія внаслідок гіперметропії обох очей, реконвалесцент ГРЗ, вітряної віспи, правобічного гострого гнійного отиту, правобічного гострого мастоїдиту, є ознаки холецистопатії з збільшенням печінки. Як вбачається з відповіді Миколаївського міського центру соціальних служб Миколаївської міської ради №546/74.01-16/23-2 від 10.02.2023, рішенням комісії з питань захисту прав дитини від 25.11.2021 сім`ю відповідачів взято під соціальний супровід Центру у зв`язку з ухилянням матері від виконання батьківських обов`язків. З відповідачами було проведено психолого-педагогічні бесіди, спрямованих на формування відповідального ставлення до виконання батьківських обов`язків. [PERSON] за період перебування під соціальним супроводом центру мала не стійку мотивацію до вирішення існуючих проблем, на контакт із спеціалістами йшла не охоче, на запропоновану допомогу психолога Центру відмовилась. Рішенням Виконавчого комітету Миколаївської міської ради № 668 від 25.11.2022 малолітнього [PERSON] було влаштовано до Комунального некомерційного підприємства «Миколаївський обласний Будинок дитини» Миколаївської обласної ради на повне державне забезпечення. Рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва від 19.06.2023 (справа № 489/3282/22, провадження №2/489/613/23) [PERSON] був відібраний у батьків без позбавлення батьківських прав, та передано органу опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради для подальшого влаштування. 09.08.2023 рішенням виконкому Миколаївської міської ради № 648, на підставі рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 19.06.2023 малолітньому [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. [PERSON] пройшла навчання (курс підготовки) кандидатів в опікуни та її було рекомендовано для включення до єдиного банку даних потенційних опікунів, піклувальників, прийомних батьків та батьків-вихователів як потенційного опікуна, що підтверджується довідкою №25/23-д та рекомендацією №25/23-д від 04.05.2023. 04.05.2023 позивач отримала направлення №04.07-01-16/866 від 14.08.2023 для знайомства з дитиною [PERSON] , який на той час був евакуйований до міста Чернівці. [PERSON] рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 23.08.2023 №692 призначено опікуном малолітнього [PERSON] . Згідно акту про передачу дитини у сім`ю (опікуна, піклувальника, батьків-вихователів, прийомних батьків) від 24.08.2023 малолітнього [PERSON] передали [PERSON] 30.04.2024 спеціалістами служби у справах дітей Дорошівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області обстежено умови проживання дитини в будинку [ADDRESS] та встановлено, що для хлопчика створено належні умови для проживання та всебічного розвитку. Єгор проживає в умебльованій кімнаті, має окреме спальне місце, іграшки, сезонний одяг тощо. Стосунки в родині опікуна традиційні, є взаєморозуміння, дитина часто посміхається, доброзичлива, комунікабельна, вчиться правильно промовляти слова, вміє рахувати до 10. Хлопчик адаптувався в родині опікуна, вважає подружжя [PERSON] власними батьками. Згідно довідки-характеристики, наданої 01.04.2024 Відділенням поліції №2 Миколаївського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Миколаївській області [PERSON] за час мешкання за адресою: [ADDRESS] , зарекомендував себе з негативного боку, порушує громадський порядок, у минулому помічений у вживанні наркотичних речовин, притягувався до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 175-1 КУпАП, та частиною першою статті 184 КУпАП. Вироком Ленінського районного суду міста Миколаєва від 02.03.2021 [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною першою статті 309 КК України, та призначено йому покарання у виді штрафу у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Згідно довідки-характеристики, наданої 01.04.2024 Відділенням поліції №2 Миколаївського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Миколаївській області [PERSON] за час мешкання за адресою: [ADDRESS] , зарекомендувала себе з негативного боку, порушує громадський порядок, помічена у вживанні наркотичних речовин, притягувалась до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 175-1 КУпАП. Постановою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 23.01.2023 [PERSON] визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 184 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва від 01.05.2024 у [PERSON] та [PERSON] відібрано без позбавлення батьківських прав сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва від 25.09.2024 відповідачів було позбавлено батьківських прав відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] . Відповідно до висновку виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 14.06.2024 за вих. №9187/02.02.01-22/04/012/24, орган опіки та піклування виконкому Миколаївської міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [PERSON] у відношенні [PERSON] , [INFO] . Зі змісту вказаного висновку вбачається, що 23.05.2024 спеціалісти служби у справах дітей адміністрації Інгульського району Миколаївської міської ради з`ясували, що [PERSON] за місцем реєстрації в будинку [ADDRESS] не проживає. 23.05.2024 [PERSON] , [PERSON] не відчинили двері кімнати [ADDRESS] спеціалістам служби у справах дітей адміністрації Інгульського району Миколаївської міської ради, хоч з квартири були чутні звуки присутніх людей. В дверях було залишено запрошення з`явитись до служби, з зазначенням місця знаходження служби, приймальних днів та годин. За інформацією служби у справах дітей служби у справах дітей Дорошівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області від 01.05.2024, відповідачі до служби та опікуна не звертались, не цікавились життям, здоров`ям, не спілкувались з дитиною, не проявляли бажання брати участь у вихованні та забезпеченні сина. Адаптація Єгора в родині опікунів пройшла успішно, він вважає опікуна та її чоловіка власними батьками. У родині створено добрі умови для виховання та розвитку дитини. Згідно інформаційного листа Миколаївського міського центру соціальних служб від 12.06.2024 проведення психодіагностичного дослідження щодо ставлення [PERSON] до батьків не вбачається можливим, оскільки дитина занадто мала, що не дозволяє використовувати загальноприйнятий психологічний інструментарій для визначення ставлення дитини до батьків. Статтею 150 СК України визначено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Зокрема, крім іншого, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Згідно частини четвертої статті 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (пункт 2 частина перша стаття 164 СК України). Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. У пункті 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Для позбавлення батьківських прав мало впевнитися в невиконанні обов`язків по вихованню. Належить також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо. За положеннями статей 12, 81 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно з правилами статей 79, 80 ЦПК України достовірними та достатніми є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи та які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність тих обставин, які входять до предмета доказування. На підставі досліджених доказів суд доходить висновку, що батьки малолітнього [PERSON] свідомо самоусунулись від виконання своїх батьківських обов`язків у повному обсязі. Обставини справи свідчать, що відповідачі не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідним харчуванням, медичним доглядом, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умови для отримання дитиною освіти. Крім того, батьки дитини за час перебування останньої у родині опікуна жодного разу не цікавились про фізичний та духовний стан дитини, не намагались встановити місце її знаходження, не цікавились життям, здоров`ям, не спілкувались з дитиною, не проявляли бажання брати участь у вихованні та забезпеченні сина, до служби та опікуна не звертались. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини та як свідоме нехтування своїми батьківськими обов`язками. Враховуючи вищевикладене та те, що відповідачі ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню своєї дитини, не здійснюють належного догляду за дитиною, не цікавляться її долею, не приймають участі в процесі її виховання, суд вважає у даному випадку є доцільним застосування такого крайнього заходу впливу до відповідачів як позбавлення їх батьківських прав, а також такий захід впливу відповідатиме інтересам дитини. За такого, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявності підстав для їх задоволення. На підставі статті 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2422,40 грн., витрати на оплату якого понесені позивачем при зверненні до суду.

Outcome: approved