Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, що договір дарування житлового будинку, сторонами якого є [PERSON] (« [PERSON] ») та [PERSON] («Обдарований»), посвідчений приватним нотаріусом Золочівського районного нотаріального округу Івановим Михайлом Івановичем 22 квітня 2003 року, зареєстрований у реєстрі за № 524 укладений двадцять другого квітня дві тисячі третього року. В обгрунтування заяви зазначає, [PERSON] , є власницею житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору дарування житлового будинку, укладеного між мною та [PERSON] . Договір посвідчено приватним нотаріусом Золочівського районного нотаріального округу Харківської області Івановим Михайлом Івановичем. Право власності зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень 19.03.2021 року, номер запису про право власності: 41320651; підстава для державної реєстрації: договір дарування, серія та номер: 524, виданий 22.04.2003, видавник: приватний нотаріус Золочівського районного нотаріального округу Іванов М.І. Факт належності їй цього будинку на праві власності підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер: 251142233, дата та час формування: 02.04.2021 15:37:52. Проте згодом нею виявлено, що дата укладення договору дарування житлового будинку на початку тексту договору зазначена як «двадцять другого травня дві тисячі третього року», у посвідчувальному написі приватного нотаріуса зазначена як «22 квітня 2003 року», реєстровий № 524, тому вона змушена звернутися до суду з вказаною заявою. Ухвалою суду від 23.08.2024 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження, призначено до судового розгляду на 23 жовтня 2024 року на 15 год 00 хв. Заявник у судове засідання не з`явилася, надавши заяву, у якій просить здійснити розгляд заяви без її участі, заяву підтримує у повному обсязі. Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, встановив, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. [PERSON] , є власницею житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору дарування житлового будинку, укладеного між нею та гр. [PERSON] . Договір посвідчено приватним нотаріусом Золочівського районного нотаріального округу Харківської області Івановим Михайлом Івановичем. Право власності\~зареєстроване у\~Державному реєстрі\~речових прав\~на нерухоме\~майно та\~їх обтяжень\~19.03.2021\~року,\~номер запису\~про право\~власності:\~41320651;\~підстава для\~державної реєстрації:\~договір дарування,\~серія та\~номер:\~524,\~виданий 22.04.2003, видавник: приватний нотаріус Золочівського районного нотаріального округу Іванов М.І. Факт належності [PERSON] цього будинку на праві власності підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер: 251142233, дата та час формування: 02.04.2021 15:37:52. Згідно з пунктом 6.16 розділу VI Правил ведення нотаріального діловодства затверджених 22.12.2010 наказом Міністерства юстиції № 3253/5 зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 23 грудня 2010 р. за № 1318/18613 у разі виявлення нотаріусом у тексті нотаріального документа, який створений ним у результаті вчинення нотаріальної дії технічної помилки, яка не змінює змісту документа та не впливає на права особи(іб) щодо якої(их) було вчинено нотаріальну дію (описка, друкарська або граматична помилка), нотаріус може виправити таку помилку. Помилка у тексті нотаріального документа виправляється у всіх примірниках такого документа одночасно. Виправлення помилки повинно відповідати відомостям, що містяться в документах, які були подані нотаріусу для вчинення нотаріальної дії, або отримані безпосередньо з єдиних та державних реєстрів. Виправлення технічної помилки застерігається нотаріусом, який вчиняв нотаріальну дію, після посвідчувального напису, із зазначенням дати та проставленням свого підпису і печатки на такому застереженні. Проте листом № 21932/Б-1325/15.6 від 19.04.2024 року Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (вул. Герасима Кондратьєва, м. Суми, 40003) поінформувало, що приватна нотаріальна діяльність приватного нотаріуса Іванова М.І. по Золочівському районному нотаріальному округу Харківської області була припинена наказом Головного управління юстиції у Харківській області від 09 вересня 2009 року N° 470/2 з 09 вересня 2009 року. Управлінням юстиції роз`яснено, що виправлення технічної або орфографічної помилки у договорі дарування застерігається нотаріусом, який вчиняв нотаріальну дію, або нотаріусом, який його заміщує у порядку статті статті 29-2 Закону України «Про нотаріат». Якщо приватний нотаріус який посвідчував договір дарування, припинив свою діяльність, то дане питання вирішується у судовому порядку. Згідно з ч. 2 ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження. Частиною 7 ст. 19 ЦПК України визначено, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Пунктом 5 ч.2 ст.293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 1 Постанови пленуму ВСУ України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року за № 5, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, крім того відповідно п. 5 цієї ж постанови суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника, тощо. Оскільки встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, а можливість внести зміни в документи в позасудовому порядку не можливо, вказаний юридичний факт підлягає встановленню в судовому порядку. Отже,\~суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню, оскільки є законні підстави. Зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують про наявність підстав для встановлення факту. Відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду.

Outcome: approved