Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-22 00:00:00

12.08.2024 [PERSON] звернувся до Дарницького районного суду м. Києва із заявою, в якій просить: - визнати [PERSON] , [INFO] , уродженку м. Києва, безвісно відсутньою. На обґрунтування заяви зазначив, що має доньку [PERSON] , [INFO] , яка 08.11.2021 пішла з дому та по теперішній час її місцезнаходження невідоме. Через 3 дні після зникнення доньки заявник звернувся до Дарницького УП ГУНП у м. Києві з відповідною заявою, однак жодної інформації щодо її можливого місцезнаходження не отримав. [PERSON] отримувала психіатричну допомогу, була зареєстрована разом із заявником за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до протокола автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.08.2024 вказана заява для розгляду справи визначено головуючого суддю Маркєлової В.М. Відповідно до протокола автоматичного визначення присяжних від 05.09.2024 визначено двох присяжних: Мальцеву О.О., Скрипниченка С.М. Ухвалою від 05.09.2024 суд прийняв заяву до розгляду та відкрив провадження у справі; призначив справу до судового розгляду по суті на 23.10.2024 о 14 год. 30 хв. 22.10.2024 від заінтересованої особи до суду надійшли письмові пояснення у справі, в яких зазначено таке. Відповідно до пп. 2 п. 50 порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.02.2022 № 265 «Деякі питання декларування і реєстрації місця проживання та ведення ресурсів територіальних громад», зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) здійснюється на підставі, зокрема, рішення суду, яке набрало законної сили, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Таким чином, у разі надходження до Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації рішення суду, яке набрало законної сили, про визнання особи безвісно відсутньою, Дарницькою районною в місті Києві державною адміністрацією, як органом реєстрації, буде знято таку особу із зареєстрованого місця проживання. Документ сформований в системі «Електронний суд». У судовому засіданні заявник просив заяву задовольнити. Пояснив, що звертався з відповідними заявами до уповноважених органів, однак відомостей щодо місця перебування доньки не отримував майже 3 роки. Донька отримувала психіатричну допомогу. Визнати доньку безвісно відсутньою необхідно для зняття її із зареєстрованого місця проживання. Просив приєднати до матеріалів справи інформацію, надану Дарницьким УП ГУНП у м. Києві та Головним управлінням Пенсійного фонду України. Представник заінтересованої особи в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з огляду на таке. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Відповідно до ст. 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Відповідно до ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Визнання особи безвісно відсутньою - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер. Підставами для визнання фізичної особи безвісно відсутньою є сукупність юридичних фактів, тобто юридичний склад, до якого включаються: а) відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання; б) відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості; в) сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної особи або з дня, визначеного відповідно до частини другої статті 43 ЦК України; г) наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою. Отже, фізична особа може бути визнана безвісно відсутньою за сукупності таких умов: якщо вона відсутня у місці свого постійного проживання протягом року; якщо протягом одного року в місці, де особа постійно або переважно проживає, немає відомостей про її місцеперебування; вжитими заходами щодо розшуку відсутньої особи встановити місце її перебування неможливо; визнання причин, через які заявник просить визнати фізичну особу безвісно відсутньою, юридично поважними. Суд установив, що [PERSON] , [INFO] , є донькою [PERSON] , [INFO] .. [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] є інвалідом другої групи, загальне захворювання. [PERSON] звертався до Дарницького УП ГУНП у м. Києві із заявою про зникнення доньки. Згідно з наданою Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві інформацією від 28.07.2024 [PERSON] перебуває на обліку в Головному управлінні та отримувала пенсію по жовтень 2020 року. Виплата пенсії призупинена у зв`язку з тривалою неоплатою з 01.05.2021. 01.03.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідування за № 12024100020001257 внесено відомості за обставинами того, що 08.11.2021 близько 18.00 год. за адресою: [ADDRESS] психічно хвора, інвалід другої групи [PERSON] , [INFO] , пішла з дому та на теперішній час місцезнаходження невідоме (ЄО 10007 від 29.02.24). Згідно з наданою Дарницьким УП ГУНП у м. Києві інформацією від 12.03.2024, в ході проведення перевірки по матеріалами звернення, а також перевірки наявних обліків Національної поліції України, було встановлено, що 29.02.2024 в єдиному обліку заяв та повідомлень Дарницького УП ГУНП у м. Києві було зареєстровано заяву за № 10007 за фактом зникнення громадянки [PERSON] , [INFO] , відомості про яку було внесено до єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12024100020001257 від 01.03.2024 за ч. 1 ст. 115 КК України, в рамках якого наразі провадяться заходи направлені на розшук та встановлення місця знаходження останньої. Отже, під час розгляду справи встановлено, що на даний час місце перебування [PERSON] , [INFO] , не встановлено, у місці її постійного проживання з 08.11.2021 відсутні відомості щодо місця перебування, проведеними заходами не встановлено відомостей про дійсне місце перебування [PERSON] , [INFO] , визнання її безвісно відсутньою необхідно заявнику для зняття її з місця реєстрації. За таких обставин суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви та визнання [PERSON] , [INFO] безвісно відсутньою з 08.11.2021.

Outcome: approved