Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] ,яким просить розірвати шлюб, укладений між ним та [PERSON] , зареєстрований 16.03.2017 Печерським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис №531, мотивуючи позовні вимоги тим, що у них відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, з відповідачем спільного господарства не ведуть. Зазначає, що не має наміру надалі перебувати з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, наполягає на розірванні такого та неможливості його подальшого збереження. Ухвалою від 26.07.2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, призначено до судового розгляду з викликом сторін. Через першу неяку у судове засідання належним чином повідомленого відповідача, розгляд справи 24.09.2024 року відкладено на 21.10.2024 року. Сторони в судове засідання 21.10.2024 року не з`явились. Представник позивача - адвокат Пущик Н. подала письмове клопотання про розгляд справи у її відсутності, при цьому зазначивши, що позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, причини неявки не повідомила, хоча належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, а відтак, враховуючи відсутність заперечень сторони позивача проти заочного розгляду справи, суд приходить до висновку про доцільність проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення відповідно до вимог ст.280-282 ЦПК України. Розгляд справи здійснюється без фіксування судового засідання технічними засобами у відповідності зі ст.247 ЦПК України внаслідок неявки всіх учасників справи. Оглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про підставність позовних вимог виходячи з наступного. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Ч.3,4 ст.56 СК України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За ч. 2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 16.03.2017 Печерським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис №531. Шлюб між сторонами носить формальний характер, оскільки сторони фактично припинили сімейно-шлюбні відносини, позивач не має наміру зберігати шлюб та наполягає на розірванні такого. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Обставин, які б унеможливлювали розірвання шлюбу судом не встановлено, а відтак є всі підстави для задоволення позову. Питання розподілу судових витрат слід вирішити у відповідності до ст.ст.141,142 ЦПК України.

Outcome: approved