Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-15 00:00:00

У травні 2024 року Орган опіки та піклування виконавчого комітету Фастівської міської ради (далі по тексту - позивач) звернувся до Фастівського міськрайонного суду Київської областіз позовом до [PERSON] (далі по тексту - відповідач), треті особи: [PERSON] , [PERSON] ,в якому просив позбавити батьківських прав [PERSON] відносно [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] ; стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] у розмірі частки від усіх видів її заробітку (доходу). Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач є матір`ю вказаних дітей, батько яких записаний на підставі ч. 1 ст. 135 СК України. Рішенням Фастівського міськрайоного суду Київської області від 15.03.2023 року відібрано малолітніх [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] від матері без позбавлення її батьківських прав. 04.05.2023 року дітям встановлено статус дітей, позбавлених батьківського піклування, а 15.05.2023 року вони влаштовані до прийомної сім`ї [PERSON] та [PERSON] . [INFO] [PERSON] народила [PERSON] . Протягом літа 2023 року мати здійснювала належний догляд за новонародженою дитиною. Але у подальшому мати не забезпечила дитині проходження призначеного лікування та перестала здійснювати за ним належний догляд, до позивача надходили повідомлення про зловживання відповідачем алкогольних/наркотичних речовин. При виході служб за місцем проживання виявлено відсутність належних умов для проживання дитини. Малолітній [PERSON] на даний час влаштований до ДБСТ [PERSON]. При цьому, не цікавиться [PERSON] і долею дітей, яких від неї було відібрано за рішенням суду. Вищенаведене свідчить про свідоме ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до дітей, що є підставою для позбавлення її батьківських прав та стягнення аліментів. У судовому засіданні представник позивача та треті особи позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити. Відповідач про причини неявки у судове засідання суд не повідомила, відзиву на позовну заяву не подала, судові повістки повернулись без вручення із зазначенням працівника поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Як передбачено п.2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Згідно п.3 ч.8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. У разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї) особа, яка доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення (ч. 4 ст. 130 ЦПК України). Крім того, як зазначено у постанові Верховного Суду від 10.05.2023 року у справі № 755/17944/18, довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки. Також згідно висновків Європейського суду з прав людини, зазначеного у рішенні у справі «В`ячеслав Корчагін проти росії» №12307 - учасник справи, що повідомлений за допомогою пошти за однією із адрес, за якою він зареєстрований, але ухилявся від отримання судової повістки. Тому йому повинно було бути відомо про час і місце розгляду справи. Він також міг стежити за ходом його справи за допомогою офіційних джерел, таких як веб-сторінка суду. Відповідно до ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Як передбачено ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч. 1 ст. 223 ЦПК України). Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнов проти України», вказано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Ухвалою судді Фастівського міськрайонного суду Київської області Осаулової Н.А. від 17.06.2024 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 09.09.2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено її судовий розгляд. Суд, дослідивши документи, заслухавши пояснення сторони позивача та третіх осіб, вивчивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи судом встановлено наступне. 15.03.2023 року Фастівським міськрайонним судом Київської області ухвалено рішення у справі №381/3475/22, яке набрало законної сили 17.04.2023 року, яким відібрано малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] від матері [PERSON] , [INFO] , без позбавлення її батьківських прав та передано дітей Органу опіки та піклування виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області для їх подальшого влаштування. Крім того, стягнуто із [PERSON] на користь Органу опіки та піклування виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] в розмірі - 1/2 частини усіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 07 листопада 2022 року, до досягнення дітьми повноліття, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму і не більше 10-ти прожиткових мінімумів для кожної дитини відповідно віку (а.с. 51-53). Як вбачається із даного рішення, батьками [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] . Дані про батька вказані за вказівкою матері на підставі ч. 1 ст. 135 СК України. 22.09.2020 року та 03.11.2021 року до Служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Фастівської міської ради зверталась [PERSON] , яка є родичем відповідача, з повідомленням про те, що з [PERSON] проживають троє дітей у будинку, у якому немає світла та газу. Кошти, які мати отримує на дітей, на них не витрачаються, а ідуть на потреби [PERSON] та її співмешканця. Діти недоглянуті, у помешканні брудно. У зв`язку з ухиленням батьків від виконання батьківських обов`язків наказами Служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Фастівської міської ради №57, №58, №59, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] взято на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах. Під час розгляду справи №381/3475/22 на підставі листів соціальних служб, органів поліції та охорони здоров`я, письмових пояснень родичів було встановлено, що відповідач неналежним чином виконує свої обов`язки по відношенню до малолітніх синів, не піклується про них належним чином, дітей часто залишає вдома самих без нагляду дорослих, що є вкрай небезпечним у їх віці, не виконувала призначень лікарів під час лікування [PERSON] , [INFO] . При цьому, у будинку відсутні належні умови для проживання дітей, часто діти голодні, продукти харчування не у достатній кількості. Крім того, рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 17.08.2023 року у справі №381/2222/23, що набрало законної сили 18.09.2023 року, позбавлено [PERSON] , [INFO] батьківських прав відносно малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Як зазначено у даному рішенні, [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Діти з 2016 року проживають у бабусі [PERSON] у [ADDRESS] і знаходяться на її утриманні (а.с. 54-55). Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами (ч. 5 ст. 124 Конституції України, ч. 1 ст. 18 ЦПК України). Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553 / 99 «Совтрансавто - Холдинг» проти України», а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою 28342 / 95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь - якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів. Рішеннями виконавчого комітету Фастівської міської ради від 04.05.2023 року №210, №211, №212, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , встановлено статус дітей, позбавлених батьківського піклування (а.с. 37-39). На підставі рішення виконавчого комітету Фастівської міської ради від 15.05.2024 року №232, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] влаштовано до прийомної сім`ї [PERSON] та [PERSON] (а.с. 56). [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 22). Відомості про батька записані на підставі ч. 1 ст. 135 СК України (а.с. 23-24). Наказом Служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Фастівської міської ради від 06.02.2024 року №16, малолітнього [PERSON] , [INFO] , взято на облік дітей, які перебувають у складних життєвих умовах (а.с. 21). У відповідності до листа КПН ФМР «Фастівський міський центр первинної медичної допомоги» від 08.02.2024 року №103, на обліку у лікаря-педіатра [PERSON] - [PERSON] знаходиться з 20.06.2023 року. Профілактичні щеплення частково отримав у 2 місяці. У подальшому щеплення не проводились, так як мама не з`являлась на прийом до лікаря. З 05.06.2023 року по 19.06.2023 року дитина знаходилась на стаціонарному лікуванні у дитячому відділенні Фастівської БЛІЛ з діагнозом - по соціальним показникам. Мама з дитиною регулярно запрошується на профілактичні огляди, але на прийом не з`являється. З січня 2024 року мама взагалі не виходить на зв`язок навіть у телефонному режимі (а.с. 48). Як вбачається із листа КПН ФМР «Фастівський міський центр первинної медичної допомоги» від 16.02.2024 року №112, 06.02.2024 року дитина [PERSON] була про консультована дитячим лікарем невропатологом Київської обласної дитячої лікарні м. Боярка. Для встановлення діагнозу мамі дитини було рекомендовано госпіталізацію у реабілітаційне відділення лікарні. Мати відмовилась. Призначено амбулаторне лікування та повторний огляд дитини лікарем невропатологом через 1 місяць. Зовнішній стан дитини при медичному огляді задовільний (а.с. 47). Згідно акту обстеження умов проживання від 13.02.2024 року малолітнього [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , житло розміщене на 1 поверсі 1 поверхового будинку, складається з 2 кімнат, кухні, санвузла, передпокою, опалення електрообігрівач, у будинку газ відсутній, водопостачання у будинку. Дитина розміщується в окремій кімнаті, є дитяче ліжко з постільною білизною, підгузки та дитяче харчування відсутні, наявне молоко, іграшки наявні в незначній кількості (а.с. 50). Наказом Служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Фастівської міської ради від 04.03.2024 року №489, малолітнього [PERSON] , [INFO] , взято на первинний облік як дитину, залишену без батьківського піклування. Підстава - Акт закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров`я від 04.03.2024 року (а.с. 26). У зв`язку з цим, Рішенням виконавчого комітету Фастівської міської ради від 29.03.2024 року №184, [PERSON] , [INFO] , встановлено статус дитини, позбавленої батьківського піклування. В`ячеслав перебував у педіатричному відділенні КНП ФМР «Фастівська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування» (а.с. 27). При цьому, за час перебування дитини у закладі охорони здоров`я мати не з`являлась, не цікавилась станом сина, не забезпечувала його продуктами харчування, одягом, підгузками, засобами гігієни (а.с. 46). Наказом Служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Фастівської міської ради від 29.03.2024 року №4, [PERSON] , [INFO] влаштовано у дитячий будинок сімейного типу [PERSON] та [PERSON] строк на 6 місяців (а.с. 25). Відповідно до характеристики від 06.03.2024 року за підписом представника вуличного комітету, [PERSON] веде неналежний спосіб життя, умов для проживання немає, газ та електроенергія відключена за несплату, дітей відібрали і вона не піклується про них (а.с. 43). Як вбачається із пояснень [PERSON] від 20.03.2024 року, яка є матір`ю [PERSON] , остання не виконує свої батьківські обов`язки по відношенню до своїх дітей, які були у неї відібрані, не забезпечує їх потреби, не годує їх. На її думку дочка вживає наркотичні речовини. Народивши шосту дитину вона покинула їх вживання, але з часом продовжила. Має велику заборгованість за сплату комунальних послуг, у зв`язку з чим світло було відключене, вчинила крадіжку (а.с. 40). Як вбачається із Єдиного реєстру судових рішень, 14.12.2023 року Фастівським міськрайонним судом Київської області ухвалено вирок у справі № 381/4503/23, що набрав законної сили 14.01.2024 року, [PERSON] визнано винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначено їй покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, звільнивши від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік. Крім того, [PERSON] була притягнута до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 та ч. 2 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення постановами від 21.11.2022 року (справа №381/3163/22), 15.06.2023 року (справа № 381/1140/23) 26.06.2023 року (справа № 381/1643/23). Відповідно до листів Фастівського міського центру соціальних служб №01-29/88 від 29.02.2024 року та №01-29/27 від 24.01.2024 року, працівниками надавались рекомендації та консультації щодо належного догляду, забезпечення базових потреб дитини, дотримання санітарно-гігієнічних норм у помешканні, обстеження дитини в Обласній дитячій лікарні м. Боярка. Мати продовжує зловживати спиртним напоями разом із співмешканцем, який не працевлаштований. Зі слів батьків [PERSON] , вона має борги за сплату комунальних послуг та у продуктових магазинах. Під час візиту у родину [PERSON] , яка мешкає за адресою: [ADDRESS] , у помешкання потрапити не вдалося через відсутність мешканців, на залишені повідомлення не відреагували, на телефонні дзвінки не відповідають. Фахівцями було здійснено вихід у дитяче відділення, де перебуває малолітній [PERSON] та з`ясовано, що мати жодного разу не з`явилася до дитини, здоров`ям та подальшою долею дитини не цікавиться (а.с. 44, 45). Згідно Висновку Органу опіки та піклування виконавчого комітету Фастівської міської ради про доцільність та відповідність інтересам дитини позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини, протокол №6 від 25.04.2024 року, позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] є доцільним та таким, що відповідає інтересам дітей (а.с. 11-14). Відповідно до Висновку Органу опіки та піклування виконавчого комітету Фастівської міської ради про доцільність та відповідність інтересам дитини позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] , враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини, протокол №5 від 27.03.2024 року, позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо малолітнього [PERSON] , [INFO] є доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини (а.с. 15-19). Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Згідно з ч. 1 ст. 152 СК України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою держаного контролю, що встановлена законом. Відповідно до ч. 2 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Згідно до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.89 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. В п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Пунктом 16 зазначеної постанови роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. При винесенні рішення у справі судом враховано висновки Органу опіки та піклування виконавчого комітету Фастівської міської ради про доцільність та відповідність інтересам дітей позбавлення батьківських прав [PERSON] , оскільки в Рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Враховуючи встановлені судом фактичні обставини справи та ті, на яких ґрунтується висновки органу опіки та піклування, суд вважає останні достатньо обґрунтовані та такі, що містить в собі переконливі аргументи, які вказують на те, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків по відношенню до своїх дітей. У судовому засіданні достовірно встановлено, що діти перебувають у будинках сімейного типу. Мати не відвідує дітей, не цікавиться їх життям, матеріально не утримує, тобто фактично самоусунулась від виконання своїх батьківських обов`язків. З місця проживання відповідач характеризується вкрай негативно, не змінила у кращу сторону своє ставлення до дітей, так як її відношення до їх утримання, виховання, медичного забезпечення та розвитку є вкрай безвідповідальне. При цьому, вона притягувалась до відповідальності за неналежне виконання батьківських обов`язків та була засуджена вироком суду за крадіжку продуктів харчування та інших речей з магазину. Проаналізувавши вищевикладені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що дійсно відповідач по справі вихованням своїх дітей не займається і ухиляється від своїх обов`язків по їх утриманню та вихованню, не проявляє до дитини щонайменшої материнської турботи, тому вона повинна бути позбавлена батьківських прав. Крім того, необхідно зазначити, що позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу, яка позбавлена батьківських прав, на спілкування з дитиною і побачення з нею, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Вказаний висновок узгоджений з постановою Верховного Суду від 29 вересня 2021 року у справі № 459/3411/18. Відповідно до ч.3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Частиною 2 ст.182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує : 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину (ч. 5 ст. 183 СК України). Згідно із ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Визначаючись щодо вказаної вимоги, суд дійшов висновку, що саме в інтересах [PERSON] слід позов у цій частині задовольнити. При цьому, визначаючись з розміром аліментів, суд враховує, що відповідач здорова, працездатна особа та має можливість надавати матеріальну допомогу, а дитина потребує такої допомоги. Суд бере до уваги, що відповідач доказів надання допомоги, неможливості утримувати дитину, відомостей про незадовільний стан здоров`я, проте рішенням суду від 15.03.2023 року стягуються аліменти на утримання [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . За наведеного, зважаючи на реальні і розумні потреби в матеріальному утриманні дитини, обов`язок матері по її утриманню, інші встановлені обставини, що мають значення в їх сукупності, вважає справедливим та можливим визначити розмір аліментів на дитину в розмірі 1/6 частки доходів (заробітку) відповідача Аліменти підлягають стягненню в контексті ст. 191 СК України з дня пред`явлення позову. У відповідності до п. 1. ч.1 ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми платежу (аліментів) за один місяць підлягає негайному виконанню. Оскільки на час винесення даного судового рішення питання про опікунство [PERSON] не вирішувалось, дитину тимчасово влаштовано у будинок сімейного типу, тому слід зобов`язати позивача відкрити на [PERSON] , [INFO] , особистий рахунок у Державному ощадному банку України у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду, для перерахування аліментів, стягнутих з відповідача. Враховуючи встановлені судом фактичні обставини справи та норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про задоволення позову у повному обсязі. В порядку, визначеному ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 2 422,40 грн. (1 211,20 грн. * 2) за задоволені позовні вимоги про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, так як позивач звільнений від сплати судового збору за даними вимогами. На підставі викладеного,

Outcome: approved