Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-22 00:00:00

08 лютого 2024 позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Приватного підприємства «Онікс-Карат» у якому прохала стягнути з Приватного підприємства «Онікс-Карат» на її користь заборгованість зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою площею 7,16 га, кадастровий номер: 5320680400:00:011:0028 за 2020, 2021 та 2022 роки з урахуванням індексу інфляції, 3% річних та пені з прострочення виконання зобов`язання у розмірі 76 974,71 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог вказала, що вона є власником земельної ділянки площею 7,16 га на території Бабичівської сільської ради Глобинського району Полтавської області, кадастровий номер 5320680400:00:011:0028 відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ПЛ № 190921 від 23.02.2006 року. Постановою Полтавського апеляційного суду від 08.11.2023 року у справі № 527/2096/21, було встановлено, що згідно договору оренди земельної ділянки площею 7,16 га на території Бабичівської сільської ради Глобинського району Полтавської області, кадастровий номер 5320680400:00:011:0028 від 25 січня 2011 року №7, ПП «Онікс Карат» використовувало дану земельну ділянку з 01.11.2012 по 01.11.2022 рік. Згідно п.9 даного договору оренди орендна плата вноситься орендарем в натуральній формі у розмірі 4% від грошової оцінки земельної ділянки. Розмір орендної плати в натуральній формі - рослинницькою продукцією, яка вирощується Орендарем. Номенклатура, кількість та вартість продукції, яка поставляється Орендарем Орендодавцю в рахунок орендної плати виначається в окремій угоді, що щорічно до початку чергового року оренди укладається між орендодавцем і орендарем і є додатком до цього договору, а за бажанням орендодавця орендна плата може виплачуватись в грошовій формі. П.10 договору передбачено, що обчислення розміру орендної плати здійснюється з урахуванням інфляції, а відповідно до п. 11 - орендна плата вноситься до 15 грудня поточного року. В матеріалах справи № 527/2096/21 міститься інформація ГУ ДПС в Полтавській області, надіслана на виконання ухвали Глобинського районного суду Полтавської області від 14.02.22 щодо відомостей з державного реєстру фізичних осіб-платників податку про джерела та суми доходів, отриманих від податкових агентів: за 2020-15 120,00 грн. (строк виплати до 15.12.2020); за 2021 - 16000,00 грн. (строк виплати до 15.12.2021). Вказала, що дана орендна плата була нарахована ПП «Онікс Карат», але не виплачена. Окрім того, орендна плата за 2022 рік складає 20 256,52 грн. (16000 *126,603% індекс інфляції), відповідно орендна плата за 10 місяців складає 16 880,00 грн. (строк виплати до15.12.2022). Отже, загальна сума заборгованості за орендну плату складає 48 000,00 грн. (Сорок вісім тисяч) гривень (15 120,00+ 16000,00+16 880,00= 48 000,00 грн.) 10 січня 2024 року Позивач звернулась до Відповідача з письмовою вимогою про здійснення виплату орендної плати за 2020-2022 роки в сумі 48 000,00 грн в грошовій формі. Зазначила, що орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Також вказала, що Пунктом 14 вищезгаданого договору передбачена наступна відповідальність Орендаря: «В разі невнесення орендної плати в строки, зазначені цим договором, сплачується пеня в розмірі 0,3% від неоплаченої суми на кожен день прострочення». Позивач виконала взяті на себе договірні зобов`язання, натомість відповідач, у порушення строку та обов`язку, передбачених договором оренди землі, не здійснив внесення на користь позивача суми орендної плати за 2020-2022 роки. Із підстав викладеного, просить стягнути з\~Приватного підприємства «Онікс-Карат»\~на користь [PERSON] заборгованість зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою площею 7,16 га, кадастровий номер: 5320680400:00:011:0028 за 2020, 2021 та 2022 роки із урахуванням індексу інфляції, 3% річних та пені з прострочення виконання зобов`язання у розмірі 76 974,71 грн. та вирішити питання судових витрат. 29.03.2024 року від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник вказав, що приватне підприємство «Онікс-Карат» належним чином виконує свої обов`язки за договірними відносинами, що склалися відповідно до Договору оренди землі від 25.01.2011 року та наведені заявником підстави для стягненнязаборгованості зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою за 2020, 2021 та 2022 роки із урахуванням індексу інфляції, 3% річних та пені з прострочення виконання зобов`язання є необґрунтованими. Просить у задоволенні позовних вимог позивача відмовити в повному обсязі. Від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, де позивач прохає задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] - адвокат Олійник Л.М. підтримала позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та прохала їх задовольнити. У судовому\~засіданні представник\~відповідача Приватного\~підприємства «Онікс-Карат» адвокат Васильєв О.Г. позовні вимоги не визнав, прохав відмовити в їх задоволенні та послався на обставини, викладені у відзиві на позов. Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи,\~подані сторонами документи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Засадничими принципами цивільного судочинства є змагальність та диспозитивність, що покладає на позивача обов`язок доведення обґрунтованості та підставності усіх заявлених вимог, саме на позивача покладається обов`язок надати належні та допустимі докази на доведення власної правової позиції. Відповідно до ст.ст.\~2,\~12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. За змістом статті\~13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно з ч. 1\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі статтею\~77 ЦПК України\~предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно зі ст. 80 ЦПК України\~достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.\~Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею\~89 ЦПК України\~встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Основного Закону України. Судом встановлено, що на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ПЛ №190921 [PERSON] є власником земельної ділянки площею 7,16 га на території Бабичівської сільської ради Глобинського району Полтавської області, кадастровий номер 5320680400:00:011:0028. В матерілах справи міститься договір оренди землі № 7 від 25.01.2011 року, згідно якого орендодавцем є [PERSON] , а орендарем - ПП «Онікс Карат», в особі директора [PERSON] . Згідно п.п.1.2 договору оренди орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Бабичівської сільської ради Глобинського району Полтавської області, кадастровий номер 5320680400:00:011:0028, загальною площею 7,16 гектарів. Відповідно до п. 5 Договору оренди землі нормативно грошова оцінка земельної ділянки становить 180407,78 грн. Пунктом 8 договору оренди передбачено, що договір укладено на 10 років. Договір зареєстрований у відділі Держкомзему у Глобинському районі 01.11.2012 року за № 532060004006065. Згідно п.9 даного договору оренди орендна плата вноситься орендарем в натуральній формі у розмірі 4% від грошової оцінки земельної ділянки. Розмір орендної плати в натуральній формі - рослинницькою продукцією, яка вирощується Орендарем. Номенклатура, кількість та вартість продукції, яка поставляється Орендарем Орендодавцю в рахунок орендної плати виначається в окремій угоді, що щорічно до початку чергового року оренди укладається між орендодавцем і орендарем і є додатком до цього договору, а за бажанням орендодавця орендна плата може виплачуватись в грошовій формі. Пунктом 10 договору передбачено, що обчислення розміру орендної плати здійснюється з урахуванням індексації, а відповідно до п. 11 - орендна плата вноситься до 15 грудня поточного року. Пунктом 14 договору передбачена наступна відповідальність Орендаря: «В разі невнесення орендної плати в строки, зазначені цим договором, сплачується пеня в розмірі 0,3% від неоплаченої суми на кожен день прострочення». Статтею 526 Цивільного кодексу України\~передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі\~статтею 13 ЗУ «Про оренду землі»\~договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Так, відповідно до п.4 ч.1 ст.24 даного Закону орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Відповідно до\~статті 96 ЗК України\~землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату. Згідно з частиною 1\~статті 15 ЗУ «Про оренду землі»\~однією з істотних умов договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За змістом частин 1, 2\~статті 21 Закону України «Про оренду землі»\~орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди, крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності. За умовами п. 11 Договору оренди землі - Орендна плата вноситься у такі строки - до 15 грудня поточного року. Як вбачається з наведених вище норм права, договір оренди землі обов`язково є платним. Розмір орендної плати є істотною умовою договору оренди землі. Судом встановлено, що відповідач, в порушення строку та обов`язку, які передбачені договором оренди землі, своєчасно не здійснив внесення на користь позивача суми орендної плати за землю за 2020-2021 роки. Крім того, невиконання ПП «Онікс-Карат» власного договірного грошового зобов`язання у вигляді невнесення розміру орендної плати за користування землею за 2020-2022 роки передбачає відповідальність, встановлену умовами Договору оренди землі, а саме: п. 14 - у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим Договором, справляється пеня в розмірі 0,3% від несплаченої своєчасно суми за кожний день прострочення. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму богу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом встановлено, що ПП «Онікс-Карат» має заборгованість по орендній платі за 2020-2022 роки перед [PERSON] в сумі 48000,00 грн., яку не виплачує без поважних причин, тому вважає, що позов в цій частині підлягає повному задоволенню. Суд також погоджується з розрахунком позивача щодо стягнення 3% річних від простроченої суми заборгованості, яка складає 2961,09 грн., інфляційних втрат 13154,68 грн. та пені 12858,94 грн. Стороною відповідача не додано жодних доказів, які б підтверджували сплату орендної плати за землю за 2020-2022 роки, поміж тим у відзиві вказано, що свої обов`язки ними виконуються добросовісно, з чим суд категорично не погоджується і вважає встановленим факт несвоєчасної виплати орендної плати за 2020-2022 роки, що тягне за собою відповідні правові наслідки відповідальності за несвоєчасне виконання договірних зобов`язань та несплати орендної плати за вказані роки. Виходячи із встановлених фактичних обставин справи, вимог чинного законодавства, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав в судовому порядку шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку по оплаті орендної плати та наявність правових підстав для стягнення в примусовому порядку з боржника суми заборгованості та інших виплат, передбачених чинним законодавством. Також відповідно ст. 141 ЦПК України підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача сплачених судових витрат.

Outcome: approved