Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-23 00:00:00

до Томаківського районного суду Дніпропетровської області надійшов позов громадянки [PERSON] до Мирівської сільської ради, Нікопольського району, Дніпропетровської області [PERSON] , третя особа: [PERSON] , про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що [INFO] у селі Топила Нікопольського району Дніпропетровської області померла мати позивача - [PERSON] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , виданого 05.09.2023р.Томаківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй майно, зокрема, на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] ), що належав їй за життя на праві спільної сумісної власності. Даний об`єкт нерухомості знаходився у спільній сумісній власності із її чоловіком [PERSON] , який помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] , виданого виконкомом Мирівської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області 03.06.2000 року. Подружні відносини померлих [PERSON] та [PERSON] підтверджуються свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 15.03.1980 року Мирівською сільською радою, Томаківського району, Дніпропетровської області. Ступінь родинних\~відносин позивача\~із померлими\~батьками підтверджуються\~свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] , виданого 24.05.1983 року Новодмитрівською сільською радою, Іванівського району, Херсонської області, де батьками зазначені: «батько» - [PERSON] , «мати»» - [PERSON] (на рос.мові), що додається. У зв`язку із заміжжям позивач змінила дівоче прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] . Так, за період спільного подружнього життя батьками позивачки був оформлений у власність житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] ), що підтверджується свідоцтвом на право особистої власності на житловий будинок від 20.09.1990 року, виданого Мирівською сільською радою Томаківського району, голові колгоспного двору [PERSON] . Згідно розпорядження сільського голови № 4 від 10.02.2016року вулиця «Кірова» в селі Топила перейменована на «Правобережна». На підставі рішення виконкому Мирівської сільської ради Нікопольського району від 15.04.2024 року № 336 об`єкту нерухомого майна домоволодінню змінено адресу з : [ADDRESS] на : [ADDRESS] . У визначений законом строк після смерті матері позивач звернулась для оформлення спадщини до нотаріуса. Оформити вона змогла спадщину лише на земельну ділянку, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 18.03.2024 року, виданого приватним нотаріусом Нікопольського районного нотаріального округу Корнієнко Ю.В., зареєстровано в реєстрі за № 224, спадкова справа № 135/2023. Отримати свідоцтво про право на спадщину на вищевказаний житловий будинок позивач не змогла у зв`язку із тим, що оригіналу правовстановлюючого документа (свідоцтва) у наявності - вона не має. Даний документ був втрачений. Нотаріусом позивачу було роз`яснено, що вирішити питання оформлення спадщини на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] ), у зв`язку із тим, що спадкоємцем не надано оригіналу свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок від 20.09.1990 року, вона може шляхом звернення до суду (роз`яснення приватного нотаріуса Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Корнієнка Ю.В. від 03.07.2024.) Відповідно до п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Тому, обставина відсутності оригіналу документа на право власності на домоволодіння покійних батька та матері, є підставою звернення позивача до суду із даним позовом. Реєстрація права власності на житловий будинок із будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] ), за [PERSON] , засвідчується інформаційною довідкою КП «Нікопольське районне бюро технічної інвентаризації`ДОР» від 02.05.2024 р. за вих.№ 137; завіреною начальником структурного підрозділу КП «Нікопольське районне бюро технічної інвентаризації» ДОР» [PERSON] копією свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок від 20.09.1990р.; випискою із погосподарської книги виконкому Мирівської сільської ради Нікопольського району № 26 від 20.03.2024. На день смерті громадянина [PERSON] з ним за адресою місця реєстрації проживали : його дружина - [PERSON] та дві його доньки: позивач [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується довідкою виконкому Мирівської сільської ради № 640 від 20.03.2024. На день смерті матері позивача [PERSON] з нею за адресою: [ADDRESS] , були зареєстровані: позивач, донька позивача [PERSON] , син позивача - [PERSON] , донька [PERSON] та її син [PERSON] . [PERSON] , [INFO] , є донькою померлих [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується її свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , копією паспорта російської федерації з відміткою про шлюб (укладений з [PERSON] ), копією свідоцтва про укладення шлюбу (на рос.мові). Згідно довідки виконкому Мирівської сільської ради Нікопольського району від 20.03.2024 р. № 642 [PERSON] за адресою : [ADDRESS] , з 2010 року і по теперішній час не проживає. Сестра позивача [PERSON] має громадянство росії , куди виїхала з 2010 року на постійне місце проживання; відповідних заяв щодо прийняття спадщини після смерті своїх батьків та прав на неї [PERSON] не заявляла, претендувати на спадщину не буде. Дипломатичні відносини із державою-агресором в України відсутні, тому отримати належну заяву про те, що [PERSON] проти позову [PERSON] по оформленню нею батьківського спадкового будинку, із об`єктивних причин, не представляється можливим. Виходячи із фактичних обставин справи, [PERSON] та позивач [PERSON] є такими, що фактично прийняли спадщину після смерті [PERSON] , та які на момент його смерті були зареєстровані та проживали разом із спадкодавцем за однією адресою, разом з цим, [PERSON] є такою, що прийняла усю спадщину (за заповітом та законом) після смерті своєї матері [PERSON] . Позивач є єдиною спадкоємицею померлих [PERSON] та [PERSON] , звернувшись у визначений законом строк за нотаріальним оформленням своїх спадкових справ до відповідних установ. Відповідно до ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно звіту про експертну оцінку нерухомого майна, складеного СПД [PERSON] , ринкова вартість домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] , складає 126 300,00 грн. Документи на присадибну земельну ділянку площею 0,25га за адресою: [ADDRESS] , за життя [PERSON] та [PERSON] не оформлялись, що підтверджується довідкою виконкому Мирівської сільської ради від 20.03.2024. вих.№ 26. В судове засідання сторони не з`явились. Від представника позивача [PERSON] - адвоката Звєрєвої В.В. до суду надійшла заява з проханням розглянути цивільну справу у її відсутність. Заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач Виконавчий комітет Мирівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області у своїй заяві просить суд розглянути справу за відсутності свого представника. Відповідач [PERSON] була повідомлена про розгляд справи шляхом надсилання на зареєстровану адресу місця її проживання засобами поштового зв`язку судової повістки про виклик, однак поштовий конверт повернувся до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Крім того, відповідач [PERSON] повідомлялася про час, дату та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення на на офіційному сайті «Судової влади», від якої не надійшло до суду відзив на позов або заяви про визнання позову, або заяви про розгляд справи за її відсутності. Так, Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б). Від третьої особи - [PERSON] до суду надійшла заява з проханням розглянути справу у її відсутність, проти позовних вимог [PERSON] про визнання в порядку спадкування за законом після смерті батьків права власності на нерухоме майно - не заперечує. У відповідності до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши, дослідивши матеріали справи, всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується\~\~на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, прийшов наступного висновку. Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ч. 1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних с у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч.1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Так, статтею 15 ЦК України визначено право на захист цивільних прав та інтересів, де зазначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, що передбачено ст. 16 ЦК України. Згідно ст.76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до \~ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1, 3\~ст.89 ЦПК України\~встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу, який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу, тобто виключне право оцінки доказів належить тільки суду, Як вбачається з ч.5 ст.263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено наступні обставини. Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу громадянин [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб 15.03.1980 року. Прізвище після державної реєстрації шлюбу у дружини: [PERSON] . Даний підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу, виданого 15.03.1980 року Виконкомом Мирівської сільської ради, Томаківського району, Дніпропетровської області, серія [NUMBER] , актовий запис № 6 від 15.03.1980 року (а.с.11). Відповідно до копії свідоцтва про народження батьками громадянки [PERSON] , [INFO] , є наступні особи: мати [PERSON] , батько [PERSON] . Даний факт підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого 24.05.1983 року Новодмитрівською сільською радою, Іванівського району, Херсонської області, серія [NUMBER] , актовий запис № 11 від 24.05.1983 року (а.с.8). Відповідно до копії свідоцтва про народження батьками громадянки [PERSON] , [INFO] , є наступні особи: мати [PERSON] , батько [PERSON] . Даний факт підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого ПОВТОРНО 10.06.2020 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Томаківському району та місту Марганцю Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), серія [NUMBER] , актовий запис № 55 від 21.11.1985 року (а.с.12). Згідно копії свідоцтва про смерть, виданого 03.06.2000 року Виконкомом Мирівської сільської ради, Томаківського району, Дніпропетровської області, серія [NUMBER] , актовий запис № 31 від 03.06.2000 року, громадянин [PERSON] , помер [INFO] у віці 42 років у с. Топила, Томаківського району, Дніпропетровської області (а.с.9). Згідно копії свідоцтва про шлюб громадянин [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб 30.12.2015 року. Прізвище після державної реєстрації шлюбу у дружини: [PERSON] . Даний підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданого 30.12.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Томаківського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, серія [NUMBER] , актовий запис № 92 від 30.12.2015 року (а.с.10). Відповідно до копії свідоцтва про народження батьками громадянина [PERSON] , [INFO] , місце народження: м. Москва, є громадянка України [PERSON] . Даний факт підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого 20.12.2000 року [INFO] , серія [NUMBER] , актовий запис № 3627 від 20.12.2000 року (а.с.29). Відповідно до копії свідоцтва про народження батьками громадянина [PERSON] , [INFO] , є наступні особи: мати [PERSON] , громадянка України, батько [PERSON] , громадянин рф. Даний факт підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого 28.08.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Томаківського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, серія [NUMBER] , актовий запис № 6 від 06.03.2007 року (а.с.32). Відповідно до копії свідоцтва про народження батьками громадянки [PERSON] , [INFO] , є наступні особи: мати [PERSON] , громадянка України, батько [PERSON] , громадянин України. Даний факт підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого 01.07.2016 року Томаківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, серія [NUMBER] , актовий запис № 57 від 01.07.2016 року (а.с.31). Згідно копії свідоцтва про шлюб громадянин росії [PERSON] , [INFO] , та громадянка України [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб 26.11.2013 року. Прізвище після державної реєстрації шлюбу у дружини: [PERSON] . Даний факт підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданого 26.11.2013 року Відділом записів актів цивільного стану Адміністрації муніципального створення «Сафонівський район» Смоленської області, серія [NUMBER] , актовий запис № 444 від 26.11.2013 року (а.с.30). Відповідно довідки №641 від 20.03.2024 року виданої Виконавчим комітетом Мирівської сільської ради станом на [INFO] померла [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] і разом з нею за вказаною адресою бути зареєстровані: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.13). Відповідно довідки №640 від 20.03.2024 року, виданої Виконавчим комітетом Мирівської сільської ради, Дніпропетровської області, станом на 02.06.2000 року померлий [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , і разом з ним за вказаною адресою бути зареєстровані наступні особи: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] (а.с.14). Відповідно Інформаційної довідки №137 від 02.05.2024 року, виданої КП «Нікопольське районне бюро технічної інвентаризації» ДОР» згідно архівних матеріалів станом на 01.01.2023 року наявна наступна інформація: реєстраційний номер майна відсутній; тип об`єкта: житловий будинок; адреса об`єкта: [ADDRESS] ; номер реєстраційного запису у реєстровій книзі: 1-336; дата державної реєстрації об`єкта нерухомості: 20.09.1990 р.; власник, частина: [PERSON] , 1/1 ч.; опис об`єкта: «А» житловий будинок, «Б» погріб, «В» літня кухня, «Г» сарай, «Д» сарай, споруди; загальна та житлова площа 95,20 кв.м., житлова 50,00 кв.м.; на підставі Свідоцтва на право приватної власності на житловий будинок від 20.09.1990 року (а.с.15). Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, номер інформаційної довідки: 370793771 від 21.03.2024 року, відсутні відомості про право власності, інші речові права, іпотеки, обтяження на нерухоме майно: [ADDRESS] (а.с.16). Згідно виписки з погосподарської книги №26 від 20.03.2024 року, виданої виконавчим комітетом Мирівської сільської ради, Нікопольського району, Дніпропетровської області про те, що згідно записів в погосподарській книзі №4 номер об`єкта по господарському обліку 04-0440-1 с. Топила Нікопольського району Дніпропетровської області, житловий будинок з господарськими спорудами, розташований на земельній ділянці площею 0,2500 га., за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер відсутній, знаходиться у власності [PERSON] з 20.09.1990 року. Правовстановлюючи документи на право власності на земельну ділянку в [ADDRESS] , не виготовлялися (а.с.17). Згідно Свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок, виданого 20.09.1990 року Виконавчим комітетом Мирівської сільської ради народних депутатів Дніпропетровської області житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] , належить колгоспному двору голова [PERSON] . Реєстраційни запис проведено Марганецьким міжміським БТІ з записом в реєстрову книгу за №1-336 (а.с.18). Також на житловий будинок по [ADDRESS] КП «Нікопольське районне бюро технічної інвентаризації» ДОР» 01.05.2024 року виготовлено технічний паспорт, реєстраційний номер у Реєстрі будівельної діяльності ТІ01:8930-5518-0426-6252, а саме: житловий будинок літ «А» загальна площа 95,2 кв.м., житлова площа 50,0 кв.м., 1970 року побудований з цегли; погріб; літня кухня; сарай; сарай; споруди (а.с.19- 21). Згідно рішення Виконавчого комітету Мирівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області №336 від 15.04.2024 року змінено об`єкту нерухомого майна житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами адресу з [ADDRESS] , на [ADDRESS] (а.с. 22). Згідно розпорядження сільського голови Мирівської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області №4 від 10.02.2016 року перейменовано [ADDRESS] (а.с.23). Відповідно до листа приватного нотаріуса Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області від 12.07.2024 року №301/01-16 на звернення [PERSON] щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] на житловий будинок по [ADDRESS] , який належав їй на праві спільної сумісної власності подружжя із [PERSON] , який помер [INFO] ), та який вона фактично прийняла за життя у спадщину після його смерті, у зв`язку з ненаданням оригіналу правовстановлюючого документа на зазначений об`єкт, а також за відсутності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно даних про реєстрацію прав щодо домоволодіння, оформити спадкове право на даний об`єкт не вбачається можливим (а.с.24). Згідно висновку про вартість майна, датованого 18.06.2024 року, наданого СОД [PERSON] ринкова вартість об`єкта оцінки - житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 95,2 м.кв., житловою площею 50,0 кв.м. по [ADDRESS] становить 126300 грн. (а.с.25). До матеріалів справи додано копію паспорта Російської Федерації № 66 18 952259, виданого громадянці, російською мовою: « [PERSON] , [INFO] , ЖЕН. Место рождения: с. Анастасовка Томаківського района Днепропетровской области, дата выдачи 17.10.2018 года» (а.с.26-27). Відповідно довідки про непроживання особи за місцем реєстрації місця проживання №642 від 20.03.2024 року виданої Виконавчим комітетом Мирівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області гр-ка [PERSON] , [INFO] , паспорт серія [NUMBER] виданий 25.12.2013 року Томаківським РС ГУДМС України в Дніпропетровській області за місцем реєстрації за адресою: [ADDRESS] , не проживає з 2010 року по теперішній час (а.с. 28). Згідно вимог ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно вимог ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно вимог ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 328 ЦК України, право власності виникає на підставах, не заборонених законом, і вважається придбаним правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність придбання права власності не встановлена судом. У першу чергу право на спадкування за законом, відповідно до\~статті 1261 Цивільного кодексу України, мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною 1 статті 1297 ЦК України\~встановлено обов`язок спадкоємця звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно вимог ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46\~цього Кодексу). Згідно вимог ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно вимог ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Положеннями ч.3\~ст. 1268 ЦК України\~визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Саме постійне проживання зі спадкодавцем на час смерті, а не реєстрація за певною адресою, є підставою для спадкування. Частиною 1 статті 1297 ЦК України\~встановлено обов`язок спадкоємця звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до пункту 23\~Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до пункту 3.1. роз`яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до п. 23\~Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, в якому зазначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.03.2013 року «24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту у судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюєтся або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 41\~Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. В статті 55\~Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтею 1 Протоколу 11 до Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод визначено, що кожна фізична або юридична особа має право володіти мирно своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, а також якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Судом встановлено, що предметом спору в даній справі є визнання права власності на житловий будиноу з господарськими будівлями по [ADDRESS] який віднесено до «колгоспного двору», що підтверджується Свідоцтвом на право особистої власності на житловий будинок виданого 20.09.1990 року Виконавчим комітетом Мирівської сільської ради народних депутатів Дніпропетровської області. У житловому будинку за даною адресою станом на 02.06.2000 року були зареєстровані [PERSON] (глава сім`ї), [PERSON] , [INFO] (дружина), [PERSON] , [INFO] (дочка), [PERSON] [INFO] (дочка), що підтверджується довідкою №640 від 20.03.2024 року виконавчого комітету Мирівської сільської ради. Згідно записів погосподарської книги №4 номер об`єкта по господарського обліку 04-0440-1 с. Топила Нікопольського району Дніпропетровської області житловий будинок з господарськими спорудами розташований на земельній ділянці площею 0,2500 га. за адресою: [ADDRESS] знаходиться у власності [PERSON] з 20.09.1990 року. Відповідно до статті 120 ЦК УРСР 1963 року, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, колгоспний двір визначався як сімейно-трудове об`єднання осіб, всі або частина яких були членами колгоспу, брали участь у суспільному виробництві колгоспу та спільно вели підсобне господарство. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. При цьому за змістом частини другої статті 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. З роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, які містяться в пункті 6 Постанови № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», положення статей 17, 18 Закону України «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками з ведення книг погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затвердженими наказом Центрального статистичного управління СРСР від 13 квітня 1979 року № 112/5 (далі - вказівки № 112/5), а згодом аналогічними вказівками з ведення погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року за № 5-24/26, та вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 25 травня 1990 року № 69 (далі - вказівки № 69). За змістом Вказівок № 112/5 і № 69 суспільна група господарства визначалась залежно від роду занять голови господарства (сім`ї). Відповідно до абзацу 2 пункту 20 Вказівок№ 112/5 виключенням із загального порядку були лише господарства, в яких проживали працюючі члени колгоспу. Такі господарства, незалежно від роду занять голови господарства, відносилися до господарств колгоспників. Так, [INFO] в с. Топила Томаківського району Дніпропетровської області помер [PERSON] . Згідно ст. 549 УК УРСР (1963 року), що діяв на час відкриття спадщини, визначалося, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Отже, після смерті [PERSON] спадщину прийняли його дружина [PERSON] та його дочки [PERSON] і [PERSON] в рівних частках, оскільки були зареєстровані і проживали на час відкриття спадщини та фактично вступили в управління та володіння житловим будинком. В подальшому після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] в с. Топила Нікопольського району Дніпропетровської області питання про прийняття спадщину за законом порушила її дочка [PERSON] , яка вважається такою, що прийняла спадщину після її смерті, так як проживала та була зареєстрована на момент відкриття спадщини разом зі спадкодавцем, що підтверджується довідкою №641 від 20.03.2024 року, виданої Виконавчим комітетом Мирівської сільської ради. Також, разом зі спадкодавцем [PERSON] на момент її смерті була зареєстрована її дочка [PERSON] , однак, згідно довідки №642 від 20.03.2024 року виданої Виконавчим комітетом Мирівської сільської ради фактично не проживала за місцем відкриття спадщини з 2010 року і по теперішній час. Крім того, вона не порушила питання про прийняття спадщини після смерті своєї матері [PERSON] , не спростувала позовні вимоги [PERSON] . Крім того, суд приймає до уваги той факт, що відповідачка [PERSON] є громадянкою країни -агресора рф. З огляду на те, що в Україні введено воєнний стан у зв`язку з триваючою повномасштабною збройною агресією РФ проти України, чим порушено суверенітет держави України, суд вважає недоречним брати до уваги факт реєстрації даної особи за однією адресою разом із спадкодавцем. Відповідно до пункту 23\~Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до пункту 3.1. роз`яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Аналізуючи вищезазначені докази в їх сукупності, суд вважає необхідним задовольнити вимоги позивачки відносно визнання за нею права власності на домоволодіння, яке належало її померлим батькам. Позивачка просить суд залишити судові витрати за нею.

Outcome: approved