Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-14 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Позивач - [PERSON] , 05 липня 2024 року звернулася до Любашівського районного суду із вказаним позовом, в якому в обґрунтування своїх позовних вимог, вказує, що [INFO] померла [PERSON] . Після його смерті залишилася в спадщину земельна ділянка площею 3.14 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5123355100:01:001:0178, яка розташована на території Любашівської селищної ради Любашівського району Одеської області, масив 42 ділянка 20, що підтверджується Державний актом на право власності на земельну ділянку серії ЯА №288903 від 28.03.2005 року. Вона являється спадкоємцем за заповітом, але своєчасно не звернулася до нотаріуса, оскільки не знала про існування заповіту. Дізнавшись про існування заповіту вона звернулася до нотаріальної контори, де їй повідомили, що вона пропустила строк для прийняття спадщини та рекомендували звернутись до суду для вирішення питання про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Вказуючи на зазначені обставини, позивач просила визначити додатковий строк для прийняття спадщини. Позивач згідно письмової заяви просила справу розглянути у його відсутність, позов просила задовольнити. Відповідач Любашівська селищна рада надала відзиву на позов не надала, представник в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про день, час та місце слухання справи. Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 10 липня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження по справі та постановлено розгляд справи проводити в загальному позовному провадженні. 27 вересня 2024 року підготовче провадження по справі було закрито та справу призначено для розгляду в судовому засіданні. Згідно з частиною 3 статті 211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. [INFO] померла [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с. 8). З Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №288903 від 28.03.2005 року видно, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 3.14 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5123355100:01:001:0178, яка розташована на території Любашівської селищної ради Любашівського району Одеської області, масив 42 ділянка 20 (а.с. 10) Із заповіту від 28 березня 2012 року, посвідченого державним нотаріусом Роздільнянської районної нотаріальної контори Одеської області видно, що [PERSON] заповіла все належне їй майно позивачу по справі (а.с. 11). З довідок Камінського старостинського округу Роздільнянської міської ради Одеської області № 294 від 17 серпня 2015 року та № 96/06-24 від 22 травня 2024 року видно, що [PERSON] до дня смерті проживала в с.Кам`янка Роздільнянського району Одеської області (а.с. 13-14). Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права. При вирішенні спору по суті суд враховує вимоги ст.ст.12, 81 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до положення ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов"язків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ст.1270 ЦК України строк для прийняття спадщини встановлено у шість місяців. [PERSON] померла [INFO] , а позивач протягом шести місяців з дня її смерті не подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (а.с. 17-18). В силу ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Позивач являється спадкоємцем за заповітом, про існування якого дізнався лише в 2024 році, , що дійсно є поважними причинами пропуску строку для подання заяви про сприйняття спадщини (постанова КЦС ВС від 26 липня 2021 року у справі № 405/7058/19). Позивач пропустив строк для прийняття спадщини із поважної причини, оскільки не знав про наявність заповіту на її ім`я, який вчинила [PERSON] . За таких обставин, суд приходить до висновку, що належить визначити додатковий строк для прийняття спадщини. Підстави для негайного виконання рішення відсутні. Заходи забезпечення позову по даній цивільній справі не застосовувалися. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Сторони не заявляли клопотань про розподіл судових витрат, а тому суд вважає можливим залишити понесені судові витрати за сторонами. На підставі викладеного та

Outcome: approved