Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-22 00:00:00

09\~квітня 2024\~року позивач\~ [PERSON] ,\~звернулась до\~Павлоградського міськрайонного\~суду Дніпропетровської\~області з\~позовною заявою\~до [PERSON] ,\~третя особа,\~яка не\~заявляє самостійних\~вимог:\~Приватний нотаріус\~Дніпровського міського\~нотаріального округу\~Меньшикова Кристина\~Олександрівна,\~про встановлення\~фактів,\~що мають\~юридичне значення,\~а саме:\~встановити факт\~непроживання [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~зі своїм\~батьком [PERSON] ,\~який помер\~ [INFO] ,\~на час\~відкриття спадщини;\~визнати [PERSON] ,\~ [INFO] \~таким,\~що не\~прийняв спадщину\~після смерті\~померлого [PERSON] ;\~встановити факт,\~що [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~є єдиним\~спадкоємцем першої\~черги за\~законом,\~яка прийняла\~в спадщину\~за своїм\~батьком,\~ [PERSON] ,\~який помер\~ [INFO] .\~В обґрунтування\~позовної заяви\~зазначила,\~що [INFO] помер\~її батько,\~ [PERSON] .\~У зв`язку\~зі смертю\~батька відкрилась\~спадщина на\~грошові внески\~в банківських\~установах та\~легковий автомобіль\~марки «RENO\~TRAFIC»\~з номерним\~знаком транспортного\~засобу [NUMBER] .\~Заповіту після\~смерті [PERSON] \~не залишив,\~спадкоємцями першої\~черги за\~законом після\~смерті залишився\~позивач та\~її рідний\~брат,\~відповідач \~ [PERSON] .\~01\~листопада 2022\~року за\~заявою позивача\~приватним нотаріусом\~Дніпровського міського\~нотаріального округу\~Меньшиковою Кристиною\~Олександрівною відкрита\~спадкова справа\~за [PERSON] .\~Позивач,\~відповідач [PERSON] \~та померлий\~ [PERSON] \~зареєстровані за\~адресою:\~ [ADDRESS] .\~Однак,\~за вказаною\~адресою (станом\~на 24\~серпня 2022\~року)\~не проживали\~протягом останніх\~9\~років,\~так як\~ще у\~липні 2014\~року виїхали\~з зареєстрованого\~місця проживання,\~через бойові\~зіткнення між\~українськими силами\~та російсько-терористичними\~угрупуваннями.\~Від 23\~жовтня 2022\~року с-ще\~Піски повністю\~контролюється окупантами. 30 жовтня 2014\~року позивач\~стала на\~облік як\~внутрішньо переміщена\~особа за\~адресою:\~ [ADDRESS] .\~З січня\~2019\~року по\~вересень 2023\~року,\~в зв`язку\~з отриманням\~службового житла,\~фактично мешкала\~за адресою:\~ [ADDRESS] .\~З жовтня\~2023\~року і\~по цей\~час,\~через безпосередню\~близькість до\~територій активних\~бойових дій,\~тимчасово мешкає\~за адресою:\~ [ADDRESS] . Відповідач - [PERSON] 21 грудня 2018 року став на облік як внутрішньо переміщена особа за адресою: [ADDRESS] . З січня 2019 року по січень 2022 року [PERSON] фактично мешкав з позивачем, за адресою: [ADDRESS] . Наприкінці липня 2021 року відповідач - [PERSON] тимчасово виїхав до окупованого м. Донецька у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за хворою бабусею, де мешкає по цей час. [PERSON] з 2015 року по 24 серпня 2022 року мешкав один за адресою: [ADDRESS] . Це підтверджується актом про встановлення факту проживання. В травні 2022 року [PERSON] потрапив у лікарню м.Дніпро. В зв`язку з хворобою, що потребувало додаткових коштів на лікування [PERSON] став на облік як внутрішньо переміщена особа в Дніпропетровській області з 22 травня 2022 року для отримання грошової допомоги та деякий час проживав у родичів. Повернувшись на постійне фактичне місце проживання, став на облік як внутрішньо переміщена особа за адресою: [ADDRESS] . На підставі вищевикладеного позивач звернулась з заявою про прийняття спадщини за [PERSON] .. Звернувшись до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Меньшикової Кристини Олександрівни щодо наміру подачі заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті батька, [PERSON] , на всю частку спадщини, повідомлено, що позивачу буде відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на всю частку спадщини. Оскільки, на думку приватного нотаріуса, спадщину після смерті [PERSON] прийняло дві особи позивач та відповідач - [PERSON] шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на день смерті. Зазначені обставини свідчать, що позивач не має можливості одержати свідоцтво про право на спадщину за законом на всю спадщину, яка відкрилась після смерті її батька, без встановлення судом факту, що вона є єдиним спадкоємцем за законом, який прийняв спадщину після його смерті. Доказами, які свідчать про наявність факту неприйняття спадщини відповідачем, через відсутність спільного проживання разом із спадкодавцем на момент його смерті є акт підтвердження факту проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , затверджений начальником Шахівської сільської військової адміністрації від 26 лютого 2024 року. Акт про непроживання осіб за адресою реєстрації: [ADDRESS] надати не має можливості, оскільки з липня 2014 року там відсутні органи місцевого самоврядування, станом на 2019 рік там проживало 9 осіб, а з жовтня 2022 року селище знаходиться під окупацією терористичних угрупувань. Відповідно на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] , будинок за адресою: [ADDRESS] не був постійним місцем проживання померлого [PERSON] , позивача та відповідача [PERSON] 14 травня 2024 року до Дружківського міського суду Донецької області з Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла дана цивільна справа на розгляд за підсудністю. Ухвалою судді від 16 травня 2024 року позовну заяву було залишено без руху, так як позовна заява не відповідала вимогам ст.177 ЦПК України, позивачу надано строк для усунення недоліків терміном десять днів з дня вручення йому копії ухвали. [PERSON] , усунені недоліки, які були зазначені в ухвалі від 16 травня 2024 року, 22 травня 2024 року надана копія квитанції ID: 9159-9549-1955-2697 від 21 травня 2024 року про сплату судового збору у розмірі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 копійок. Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 27 травня 2024 року відкрито провадження у справі, справу призначено до підготовчого засідання на 25 червня 2024 року. 25 червня 2024 року відкладено підготовче судове засідання у зв`язку з неявкою сторін на 31 липня 2024 року. Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 31 липня 2024 року закрито підготовче провадження у цивільній справі за позовною заявою та призначено справу до судового розгляду по суті на 02 вересня 2024 року, визнано обов`язковою явку в судове засідання позивача та відповідача [PERSON] 02 вересня 2024 року судове засідання не відбулося у зв`язку з відсутністю світла в судді, оголошено перерву на 23 вересня 2024 року. 23 вересня 2024 року судове засідання відкладено на 23 жовтня 2024 року у зв`язку з неявкою відповідача. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, зазначивши, що вона з братом та батьком зареєстровані за однією адресою, але фактично проживали за різними адресами, тривалий час вона з братом були зареєстровані як ВПО в м. Слов`янську, після чого брат поїхав до м. Донецька доглядати бабусю. [INFO] помер батько сторін, який на момент смерті проживав за іншою адресою, ніж реєстрація, після його смерті відкрилася спадщина, позивач звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, проте, отримати свідоцтво на все спадкове майно, яке складається в тому числі і з автомобіля, вона не може, оскільки на думку нотаріуса її брат, будучи зареєстрованим з батьком за однією адресою, є спадкоємцем, який фактично прийняв спадщину, тож позивач має перепони в розпорядженні автомобілем батька. Вказані обставини змусили її звернутися до суду для захисту своїх прав. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце підготовчого засідання, до судового засідання не з`явився за невідомих суду причин. Надіслане на електрону пошту суду клопотання за його підписом про розгляд справи без його участі за наявними в ній матеріалами та про визнання позовних вимог в повному обсязі суд не приймає до уваги, оскільки клопотання подане без ЕЦП, тож пересвідчитися в позиції відповідача щодо позовних вимог у суду відсутні можливості. Третя особа,\~яка не\~заявляє самостійних\~вимог -\~Приватний нотаріус\~Дніпровського міського\~нотаріального округу\~Меньшикова К.О., будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце підготовчого засідання, до судового засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, складу суду довіряє. Таким чином, оскільки клопотання відповідача не містять електронного цифрового підпису, суд вважає можливим у відповідності до пункту 1 частини 3 статті 223 ЦПК України провести судове засідання без участі відповідача. При цьому, за наявності умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає необхідним розглянути справу на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення по справі. Дослідивши надані суду докази та проаналізувавши встановлені обставини у їх сукупності, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог відмовити за наступними підставами. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно положень ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (ч. 5 ст. 81 ЦПК України). Частиною 1 статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до частини 1 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права (ч. 2 ст. 263 ЦПК України). Частиною 5 статті 263 ЦПК України визначено, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Вимогами статей 1268 та 1270 Цивільного кодексу України (далі за текстом ЦК України) встановлено, що спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти спадщину у шестимісячний строк. Позивач [PERSON] , [INFO] , є донькою [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17 травня 1993 року, та відповідно спадкоємцем першої черги (а.с. 9). Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 29 серпня 2022 року [PERSON] помер [INFO] , про що Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) зроблено відповідний актовий запис № 1402 (а.с. 11). Згідно довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № 1429050920 від 30 жовтня 2014 року виданої Управлінням соціального захисту населення м. Слов`янськ, позивач фактично проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с. 12) Згідно довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № 1429-500000 від 21 грудня 2018 року виданої Управлінням соціального захисту населення м. Слов`янськ, відповідач [PERSON] фактично проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с. 14). Заступником директора Департаменту цифрової трансформації, інформаційних технологій та кібербезпеки та захисту інформації надано інформацію за № 14228/2/2-24/3 від 12 червня 2024 року, що [PERSON] з 01 вересня 2018 року зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , відносно відомостей з Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб (а.с. 90). На виконання ухвали суду зі Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції України надійшла інформація № 28458/27190-10-24/15.1 від 29 травня 2024 року, щодо перевірки наявності актового запису про смерть відносно [PERSON] , [INFO] , відповідно до якої, за результатами перевірки актового запису про смерть, складеного відносно вказаної особи, не виявлено, перевірку проведено з 01 січня 2017 року по теперішній час по первинній державній реєстрації та по поновленим актовим записам цивільного стану про смерть, а також за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян (а.с. 52). Відповідно до копії Акту про встановлення факту проживання [PERSON] підписано комісією у складі: завідувача сектору соціального захисту населення Шахівської сільської ради Шапко Ю.О., заступника голови Шахівської сільської ради Середи В.К. та двох свідків, які є сусідами померлого, а саме: [PERSON] , що проживає в [ADDRESS] та [PERSON] , що проживає в [ADDRESS] . Комісією було встановлено, що померлий, [PERSON] , з 2015 року по дату смерті [INFO] , фактично мешкав один та мав підсобне господарство за адресою [ADDRESS] (а.с. 18). Відповідно до копії довідки форми № 106/о Лікарське свідоцтво про смерть № 27 від 25 серпня 2022 року, видане КНП «ЦПМСД Шахівської сільської ради» Покровського району Донецької області, [PERSON] , [INFO] помер, проживав за адресою: [ADDRESS] (а.с. 19). Відповідно довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № 1235-7001233149 від 27 травня 2022 року виданої виконавчим комітетом Царичанської селищної ради, відповідач [PERSON] фактично проживав за адресою: [ADDRESS] (а.с. 21). Відповідно довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № 1449-7001352898 від 19 липня 2022 року виданої Шахівською сільською радою, відповідач [PERSON] фактично проживав за адресою: [ADDRESS] (а.с. 22). 11 червня 2024 року на виконання ухвали суду приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Меньшиковою Кристиною Олександрівною від 06 червня 2024 року за № 172/01-16 надано копія спадкової справи після смерті [PERSON] , [INFO] який помер [INFO] (а.с. 59-89). Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 2 ст.1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно з ч. 3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Із роз`яснень викладених у п.п.2,23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах спадкування» №7 від 30 травня 2008 року слідує, що виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду шляхом оскарження дій нотаріуса за правилами позовного провадження. Позивач у позовній заяві зазначила, що їй буде відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на всю частку спадщини приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Меньшиковою Кристиною Олександрівною. Оскільки, на думку приватного нотаріуса, спадщину після смерті [PERSON] прийняло дві особи позивач та відповідач - [PERSON] шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на день смерті. Разом з тим, вказані обставини позивачем не доведені, не надано постанови нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом на всю частку спадщини щодо майна померлого. З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для задоволення позову, оскільки вважає, що позивач обрав неправильний спосіб захисту своїх прав, а тому, відповідно, інші докази надані позивачем, суд не розглядає. В свою чергу, суд вважає необхідним роз`яснити позивачу, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). У спорах про визнання права власності на спадкове майно в якості належного відповідача не може розглядатись нотаріус або орган державної реєстрації прав. Якщо зазначені особи та органи відмовляють у вчиненні покладених на них нотаріальних дій чи здійсненні державної реєстрації, така відмова може бути оскаржена в судовому порядку, за умови відсутності спору про право на спадщину. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Згідно ст. 4 ч. 1 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ч. 1 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ч. 1, 6 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, беручи до уваги, що позивач вибрала невірний спосіб захисту, суд приходить до висновку про необгрунтованість позовних вимог та відсутність правових підстав для їх задоволення. Оскільки в задоволення позову відовлено, тому відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, судові витрати, понесені позивачем, не відшкодовуються.

Outcome: dismissed