Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-13 00:00:00

11.01.2023\~до Кам`янка-Бузького\~районного суду\~Львівської області\~надійшла позовна\~заява до\~ [PERSON] ,\~в якій\~представник позивача\~просить стягнути\~з відповідача\~на його\~користь заборгованість за договором про споживчий кредит № 223841 від 29.01.2020 у розмірі 30456,47 грн., судовий збір у розмірі 2481,00 грн та 9000,00 грн. витрат на правову допомогу. Свої вимоги\~позивач обґрунтовує\~тим,\~що 29.01.2020\~між Товариством\~з обмеженою\~відповідальністю «Слон\~кредит» та\~ [PERSON] \~укладено Договір\~про споживчий\~кредит №\~223841\~від 29.01.2020\~на підставі\~укладеного договору\~факторингу,\~ТзОВ «Слон\~кредит» відступило\~право вимоги\~ТзОВ «Вердикт\~Капітал».\~В подальшому,\~а саме\~09.03.2023 ТзОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги ТзОВ «Кампсіс фінанс», 30.05.2023 ТзОВ «Кампсіс фінанси» відступило право вимоги ТзОВ «Дебт Форс». Представник позивача, вказує, що відповідач не вчиняє дій на погашення своєї заборгованості, тому така становить 30456,47 грн. Ухвалою судді від 20.04.2023, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та визначено відповідачу строк для подання відзиву. Ухвалою суду від 16.10.2023 було задоволено клопотання представника правонаступника позивача про залучення до участі у справі правонаступника позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «ДЕБТ ФОРС». Представник позивача в судове засідання з`явилася та просила задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача Лущанець М.В. у судовому засіданні проти позову не заперечив у частині стягнення заборгованості, одна заперечив у частині стягнення за надання правової допомоги. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вказано у ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Враховуючи те, що між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, тому суд прийшов до висновку, що відповідач була ознайомлена саме з правилами, які діяли на час підписання договору про споживчий кредит та добровільно погодилася на такі умови договору, взявши на себе відповідні зобов`язання. З огляду на викладене, судом встановлено факт укладення між позивачем та відповідачем договору про споживчий кредит, отримання відповідачем позичених грошових коштів та їх неповернення позивачу, тобто невиконання відповідачем умов, укладеного договору позики, а також нарахований позивачем відповідно укладеного договору борг у сумі 30456,47 грн., а тому суд приходить до висновку, що розрахунок суми заборгованості відповідає умовам договору, відображає наявність обґрунтованої заборгованості і доказів зворотного відповідач суду не надала. Відтак, позов підлягає до повного задоволення. Вирішуючи питання судових витрат у справі суд виходив з такого. Судові витрати в цій справі складаються з судового збору та витрат на надання професійної правничої допомоги. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням того, що позовні вимоги позивача задоволено повністю, тому з відповідача необхідно стягнути на користь позивача сплачені судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2481,00 грн. за подання позовної заяви. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача витрат на професійну правову допомогу, суд керується ст. 137 ЦПК України, у відповідності до якої, витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Позивач просив стягнути з відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 9000,00 грн. Вирішуючи таку вимогу позивача, суд з урахуванням вимог ст. 137 ЦПК України, дійшов висновку, що такі підтверджені належними доказами, зокрема, договором про надання правової допомоги. Суд вважає, що визначена адвокатом сума гонорару є не обґрунтованою, такою, що не відповідає складності справи та часу, який затрачено на фактичне надання правової допомоги, обсягом, наданих послуг, у зв`язку з чим вказана сума підлягає відшкодуванню частково, а відтак з відповідача необхідно стягнути витрати на професійну правничу допомогу на користь позивача, що становить 2000,00 гривень.

Outcome: partial