Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-22 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просила суд: визнати [PERSON] , [INFO] , батьком малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] ; внести зміни до актового запису про народження малолітньої [PERSON] , [INFO] , вчиненого Звенигородським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ), вказавши батьком дитини - [PERSON] , [INFO] ; стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх доходів,але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до повноліття дитини. Стягнути з відповідача суму сплаченого судового збору у розмірі 1211,20 грн. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 2022 року перебувала у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] . Шлюб між сторонами не реєструвався. Під час спільного проживання, [INFO] у сторін народилась дитина - донька [PERSON] . Оскільки сторони не перебували у зареєстрованому шлюбі, запис про реєстрацію народження та про батька дитини у Книзі реєстрації народжень було здійснено зі слів матері відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Прізвище дитини було зазначено дівоче по матері - [PERSON] , а по батькові - [PERSON] , за ім`ям біологічного батька. Відповідач відмовляється добровільно подавати заяву про реєстрацію його як батька до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Спільно сторони не проживають. Донька проживає разом з позивачем, відповідач матеріальної допомоги на її утримання не надає, в додаткових витратах, пов`язаних з утриманням дитини участі не приймає, своє батьківство не визнає. Враховуючи вищевикладене позивачка змушена звернутися до суду за захистом її прав. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Ухвалою Звенигородського районного суду Черкаської області від 02.08.2024 року (суддя Сакун Д.І.) було відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 12.09.2024 року. 21.10.2024 року до суду надійшла заява позивача про розгляд справи без її участі, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у підготовче засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду був повідомлений належним чином. 21.10.2024 року до суду надійшла заява відповідача про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Експертизу по справі просить не проводити, оскільки визнає факт батьківства та просить визнати його батьком [PERSON] . Від представника третьої особи - Звенигородського районного відділу ДРАЦС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника. Згідно з ч. 4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст. ст. 206-207 ЦПК України. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України - за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов до наступних висновків. У суді встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 25.01.2023 року, виданого Звенигородським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ),[PERSON] народилась [INFO] ,про що в Книзі реєстрації народжень 25.01.2023 року зроблено відповідний актовий запис за № 12. Батьками дитини записані: [PERSON] та [PERSON] (а.с.9). Згідно довідки від 31.05.2022 року № 7109-7001244051 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, виданої Управлінням соціального захисту населення Звенигородської РДА Черкаської області, [PERSON] , [INFO] , має фактичне місце проживання: [ADDRESS] (а.с.11). Згідно довідки, виданої старостою Моринського старостинського округу виконавчого комітету Звенигородської міської ради Черкаської області Кириченко Л., № 91/01-3-15/7 від 18.03.2024 року, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована як ВПО та проживає разом з дочкою [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Дитина знаходиться на повному утриманні матері (а.с.12). Згідно довідки, виданої старостою Моринського старостинського округу виконавчого комітету Звенигородської міської ради Черкаської області Кириченко Л., №90/01-3-15/7 від 15.03.2024 року, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , з 31.05.2022 року по 14.06.2022 року фактично проживав за адресою: [ADDRESS] разом із співмешканкою [PERSON] , [INFO] .(а.с.13). Згідно довідки від 30.04.2022 року № 7109-5001605398 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, виданої Управлінням соціального захисту населення Звенигородської РДА Черкаської області, [PERSON] , [INFO] , має фактичне місце проживання: [ADDRESS] (а.с.15). Згідно довідки від 27.01.2023 року № 7109-5002538792 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, виданої Управлінням соціального захисту населення Звенигородської РДА Черкаської області, [PERSON] , [INFO] , має фактичне місце проживання: [ADDRESS] (а.с.16). Мотиви, з яких виходить суд, застосування норм права, оцінка аргументів сторін Що стосується вимоги позивача про визнання батьківства, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Згідно зі ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Законодавством визначено перелік осіб, які вправі звернутися з позовом про визнання батьківства. Зокрема, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері. Відповідно до роз`яснень п. 9 цієї постанови рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved