Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-22 00:00:00

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №13.07.2023-100000099 від 13.07.2023 року у розмірі 16938,00 грн. та судовий збір в розмірі 2422,40 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 13.07.2023 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено кредитний договір (оферти) №13.07.2023-100000099. Відповідно до його умов ТОВ «Споживчий центр» надало відповідачу кредит у розмірі 9000,00 грн., що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 13.07.2023 року, строком на 42 дні. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором виникла заборгованість станом на 22.07.2024 року у розмірі 16938,00 грн., що складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 9000,00 грн. та по процентам в розмірі 7938,00 грн. 31.07.2024 року по справі було відкрито провадження та постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Одночасно відповідачу було роз`яснено його право подати відзив на позовну заяву та встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення копії ухвали про відкриття провадження у справі для його подання. Також відповідача було попереджено про те, що у разі ненадання відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішуватиме справу за наявними матеріалами. Копію ухвали про відкриття провадження відповідач отримав 31.08.2024 року, однак відзиву на позовну заяву до даного часу не надав. Таким чином, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 13.07.2023 між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] , укладено кредитний договір №13.07.2023-100000099, шляхом підписання Заявки, що є невід`ємною частиною пропозиції про укладення кредитного договору (оферти). Відповідно до його умов ТОВ «Споживчий центр» надало відповідачеві кредит у розмірі 9000,00 грн., строком на 42 дні, дата повернення 23.08.2023 року, процентна ставка 2.1% за один день. Укладення договору підтверджується наявною у матеріалах справи копією заявки на укладення кредитного договору від 13.07.2023 року та копією Підтвердження укладення кредитного договору, які містять електронний підпис відповідача, який здійснений за допомогою одноразового ідентифікатора. (а.с. 11-17). Згідно ксерокопії квитанції №2338898097 13.07.2023 року на картковий рахунок [NUMBER] *70 перераховано 9000,00 грн. за договором №13.07.2023-100000099. (а.с. 22). У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. З матеріалів справи вбачається, що заявка до кредитного договору підписана відповідачем одноразовим ідентифікатором Т851. Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Оскільки, у наявних в матеріалах справи копій заявки відповідача та підтвердження кредитного договору наявні всі істотні умови кредитного договору, зокрема сума кредиту, строк користування кредитом, процентна ставка за користування кредитом, графік платежів, вказана заявка підписана електронним\~підписом відповідача, суд вважає, що наявні підстави вважати, що відповідач підписав кредитний договір та був проінформований про всі істотні умови кредитного договору. Згідно довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором №13.07.2023-100000099 від 13.07.2023 року, заборгованість [PERSON] по кредитному договору складає 9000,00 грн. основний борг; 7938,00 грн. проценти за період з 13.07.2023 року по 23.08.2023 року.(а.с.23). У відповідності до вимог ст.ст.526, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно із ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.611 ЦК України, в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч.ч.1, 5-6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач в судове засідання не з`явився та відповідно до ст.81 ЦПК України будь-яких заперечень на позовні вимоги станом на час розгляду справи не подано, як і не подано доказів, що свідчать про неправильність представлених позивачем розрахунків суми кредитної заборгованості, що нарахована згідно умов укладеного договору. Оскільки судом встановлено, що відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, суму отриманих від ТОВ «Споживчий центр» грошових коштів не повернув, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 16938,00 гривень. За таких обставин, позов ТОВ «Споживчий центр» є обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, а саме з відповідача на користь позивача стягуються витрати по оплаті судового збору у розмірі 2422,20 грн. На підставі ст.ст.11, 212, 509, 525, 526, 530, 610, 1054 ЦК України та

Outcome: approved