Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-15 00:00:00

в Острозький районний суд Рівненської області із заявою про встановлення факту смерті [PERSON] на тимчасово окупованій території України звернулася [PERSON] , заінтересована особа: Острозький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. В обґрунтування заяви зазначає, що [INFO] на тимчасово окупованій території України в м.Донецьк помер її чоловік [PERSON] , [INFO] . Вказує, що факт смерті [PERSON] підтверджуються свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 17.02.2023 Петровським відділом записів актів цивільного стану Донецького міського управління юстиції Міністерства юстиції ДНР, довідкою про причини смерті №209 від 17.02.2023, які не відповідають вимогам законодавства України, та фототаблицею з місця поховання [PERSON] . Зазначає, що в зв`язку з невідповідністю виданих документів на тимчасово окупованій території України зразку документів відповідно до вимог законодавства України, вона позбавлена можливості отримати свідоцтво про смерть [PERSON] , а від встановлення такого факту залежить можливість спадкування майна померлого, зокрема, пенсії, яка знаходиться на пенсійному рахунку, а також частки квартири у м.Донецьк, яка належала померлому чоловіку. В судове засідання заявник та її представник не з`явилися. Представник заявника подала суду заяву, в якій просить розгляд справи здійснювати без участі заявника та її як представника заявника. Заяву підтримують та просять встановити факт смерті [PERSON] 16.02.2023 на тимчасово окупованій території України в м.Донецьк. Представник заінтересованої особи - Острозького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, подав на адресу суду заяву про розгляд справи в його відсутності. При вирішенні справи покладається на розсуд суду. \~Суд, визначивши юридичну природу правовідносин і закон, який їх регулює, повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до п.1 ч.1 ст.3 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається сухопутна територія тимчасово окупованих російською федерацією територій України, водні об`єкти або їх частини, що знаходяться на цих територіях. Відповідно до ч.2 ст.1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", датою початку тимчасової окупації є 20 лютого 2014 року. Статтею 1 Закону України "Про\~забезпечення прав\~і свобод\~громадян та\~правовий режим\~на тимчасово\~окупованій території\~України" встановлено, що тимчасово окупована російською федерацією територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Правовий статус тимчасово окупованої території, а також правовий режим на тимчасово окупованій території визначаються цим Законом, іншими законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, принципами та нормами міжнародного права. Тимчасова окупація російською федерацією територій України, визначених частиною першою статті 3 цього Закону, незалежно від її тривалості, є незаконною і не створює для російської федерації жодних територіальних прав. За державою Україна, територіальними громадами сіл, селищ, міст, розташованих на тимчасово окупованій території, органами державної влади, органами місцевого самоврядування та іншими суб`єктами публічного права зберігається право власності, інші речові права на майно, у тому числі на нерухоме майно, включаючи земельні ділянки, що знаходиться на тимчасово окупованій території. Відповідно до ч.3 ст.9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими\~частиною другою\~цієї статті (будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом), є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. Згідно інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України №9-1130/0/4-16 "Про окремі питання застосування Закону України від 04.02.2016 №990-VІІІ "Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України щодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України" документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованих територіях України, як виняток можуть братися до уваги та оцінюватися разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справ у порядку статті 257-1 ЦПК України (на той час - особливості провадження\~у справах про встановлення\~факту народження\~або смерті\~особи на тимчасово окупованій території України). Відповідно до п.п.13, 18 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" №5 від 31.03.1995, суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають відповідні органи, а є лише підставою для їх одержання. З довідки про причини смерті №209 від 17.02.2023, вбачається, що [PERSON] помер [INFO] у віці 63 років, причина смерті - набряк головного мозку, церебральний атеросклероз артеріальної гіпертензії. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 17.02.2023 так званим петрівським відділом РАЦС донецького міського управління юстиції міністерства юстиції днр, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у віці 63 років в м.Донецьк. Вказані докази,\~узгоджуються між\~собою,\~а також підтверджені в сукупності та взаємозв`язку з іншими доказами по справі в частині обставин щодо дати та місця смерті [PERSON] та беруться до уваги судом саме в цій частині. Відповідно до\~ст.315 ЦПК України,\~суди розглядають в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч.1 ст.317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. З копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] встановлено, що заявниця та [PERSON] були чоловіком та дружиною, таким чином, [PERSON] правомірно звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті [PERSON] . Згідно ст.17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою або рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Частинами 2 і 3 ст.9\~Закону України\~"Про\~забезпечення прав\~і свобод\~громадян та\~правовий режим\~на тимчасово\~окупованій території\~України" визначено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Зважаючи на вимоги вказаного\~Закону, довідка про причини смерті [PERSON] та свідоцтво про його смерть, видані на тимчасово окупованій території України, не вважаються документами, що мають юридичну силу на території України і не можуть створювати правових наслідків. Відповідно до Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України",\~тимчасово окупована російською федерацією територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія\~Конституції\~та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до ст.ст.3, 8, 9 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. За вказаних\~обставин, враховуючи, що в судовому засіданні знайшли підтвердження обставини, на які посилається заявник, встановити даний факт іншим шляхом заявник не має змоги, що перешкоджає реалізації її прав, суд вважає за необхідне заяву [PERSON] про встановлення факту смерті особи\~на тимчасово\~окупованій території\~України задовольнити. Крім того, відповідно до ч.4 ст.317 ЦПК України, слід допустити негайне виконання рішення суду.

Outcome: approved