Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-16 00:00:00

Позивач у лютому 2024 року звернувся з позовом до суду про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивує тим, що 12 лютого 2014 року відповідач звернувся до Позивача і підписав Заяву про акцепт Публічної пропозиції/Угоду №\~PD-216540 від 12 лютого 2014 року. Відповідно до цієї угоди Відповідач прийняв/акцептував публічну пропозицію АТ «Райффайзен Банк Аваль» про надання послуг в порядку та на умовах, що викладені у Правилах банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «Райффайзен Банк Аваль», що оприлюднені та знаходяться у вільному доступі на сайті банку www.aval.ua, висловив повну та безумовну згоду з її умовами. 09 серпня 2019 року між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого за всіма юридичними правами та обов`язками є Акціонерне товариство «Райффайзен Банк», що підтверджується витягом зі Статуту та [PERSON] було укладено Заяву про відкриття Карткового рахунку та надання кредиту «Кредитна картка» №010/0004/82/1251721 відповідно до умов якого Банк зобов`язався надавати Позичальнику кредитні кошти на умовах Кредитного договору в межах поточного ліміту 92\~000,00 грн. та максимального ліміту 500\~000,00 гривень строком на 48 місяців під фіксовану процентну ставку 42\~% річних, а Позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії згідно умов Договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначені Заявою-Договором. В подальшому суму поточного ліміту збільшено із 90\~000,00 грн. до 148\~000,00 грн., поступове збільшення ліміту кредитування за Кредитним договором відображено у розрахунку за 05 січня 2024 року та проведено у відповідності до п. 2.2 ст. 2 Правил та п. 2.1 Кредитного договору в межах максимального ліміту. У зв`язку з невиконанням Позичальником умов Договору на адресу Позичальника було направлено Вимогу про дострокове виконання боргових зобов`язань за Кредитним договором, надавши можливість останньому добровільно врегулювати заборгованість протягом 30 днів. До теперішнього часу відповідач не виконує свої обов`язки щодо погашення боргу та продовжує користуватися отриманими кредитними коштами. На підставі вищенаведеного, позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь АТ «Райффайзен Банк»: 1. Заборгованість за Заявою про відкриття карткового рахунку та надання кредиту «Кредитна картка» №\~010/0004/82/1251721 від 09 серпня 2019 року у сумі 166\~790,12 гривень, яка складається з: - заборгованості за дозволеним овердрафтом 148\~000,00 грн., в тому числі прострочена заборгованість з обов`язкового щомісячного платежу 26\~902,45 грн.; - заборгованості за недозволеним овердрафтом 18\~790,12 грн. 2. Стягнути з [PERSON] на користь АТ «Райффайзен Банк» витрати по сплаті судового збору у сумі 3\~028,00 грн. Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 березня 2024 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. У судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві просив проводити розгляд справи за відсутності представника позивача за наявними у справі доказами. Проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явилася. Про день, час та місце слухання справи повідомлялася належним чином. Причини неявки суду невідомі. Відзив на позов суду не подала. Причини неможливості подати відзив суду не повідомила. Будь-яких заяв, клопотань від відповідача станом на час прийняття рішення до суду не надходило. У зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача та ухвалити по справі заочне рішення. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, доводи сторін, викладені в заявах по суті спору, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов такого висновку. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що між АТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого за всіма правами та обов`язками є АТ «Райффайзен Банк», та відповідачем 12 лютого 2014 року укладено Заяву №\~PD-216540 про акцепт Публічної пропозиції/Угоди, згідно умов якої відповідач прийняла публічну пропозицію позивача про надання послуг в порядку і на умовах, викладених в Правилах банківського обслуговування фізичних осіб, та визнала, що публічна пропозиція, заява про акцепт, правила, тарифи, заяви у сукупності є договором банківського обслуговування. 09 серпня 2019 року між позивачем та відповідачем укладено Заяву про відкриття Карткового рахунку та надання Кредиту «Кредитна картка» №\~010/0004/82/1251721, згідно з якою позивач надав відповідачу кредитні кошти в межах поточного ліміту на дату початку кредитування в розмірі 92\~000,00 грн. строком 48 місяців під 42,0\~% річних, а відповідач зобов`язалась належним чином використати та повернути позивачу суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом у порядку та строки, визначенні договором. Згідно з п. 3.1. Договору - проценти нараховуються та сплачуються Клієнтом у порядку, визначеному підпунктами 2.5.1.-2.5.4. пункту 2.5. Статті 2 Розділу 6 Правил Банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «Райффайзен Банк Аваль». Відповідно до п. 3.2. Договору - Клієнт зобов`язаний сплачувати Банку обов`язковий щомісячний платіж за користування Кредитом в розмірі п`ять відсотків від власної заборгованості перед Банком, але не менше тридцяти гривень або суми залишку власної заборгованості перед Банком, якщо вона менше за зазначену суму. Заборгованість за Недозволеним овердрафтом та суми прострочених грошових зобов`язань Клієнта за Договором мають бути сплачені Клієнтом в повному обсязі негайно. Розмір Поточного ліміту кредиту встановлюється у відповідності до п. 2 Кредитного договору та підпункту 2.3.1 пункту 2.3 Статті 2 Розділу 6 Правил банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «Райффайзен Банк Аваль» шляхом повідомлення Позичальника про встановлення поточного ліміту за Кредитним договором. Надання кредитних коштів проводилось згідно вимог п. 1.1. Договору, шляхом зарахування кредитних коштів на кредитний рахунок позичальника одночасно з ініціювання Клієнтом платіжних (видаткових) операцій за Кредитним рахунком або шляхом Договірного списання банком кредиту з кредитного рахунку у випадках визначених договором. Таким чином, Банк виконав свої зобов`язання, надавши Позичальнику кредитні кошти в сумі, строки та на умовах, передбачених умовами Кредитного договору, що підтверджується випискою по рахунку Позичальника. Відповідно до п. 7. Договору Клієнт підтвердив, що ознайомлений з чинною редакцією Правил. Клієнт визнає та підтверджує, що на взаємовідносини Сторін за цією Заявою-Договором поширюється положення Договору, Правил. Відповідач зобов`язався дотримуватись умов Договору, Правил, зокрема, тих положень, що регламентують умови відкриття та обслуговування Поточних рахунків, а також надання Банком Кредитів. Підписанням цієї Заяви-Договору Клієнт підтверджує, що відносин Сторін за цією Заявою-Договором застосовуються всі положення Договору, в тому числі Розділів 2, 6 Правил так само як би текст Правил був би власноруч підписаний Клієнтом. Проте Відповідач, всупереч вимогам Кредитного договору, не виконав взяті на себе договірні зобов`язання, у зв`язку із чим, згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором №\~010/0004/82/1251721 від 09 серпня 2019 року, виконаним позивачем, у відповідача станом на 05 січня 2024 року утворилась заборгованість в розмірі 166\~790,12 грн., з яких: 148\~000,00 грн. - заборгованість за дозволеним овердрафтом; 18\~790,12 грн. - заборгованість за недозволеним овердрафтом, 26\~902,45 грн. - прострочена заборгованість з обов`язкового щомісячного платежу. У відповідності до чинного законодавства України, Правил, умов і приписів Кредитного договору у зв`язку з невиконанням Позичальником умов Договору на адресу Позичальника було направлено Вимогу про дострокове виконання боргових зобов`язань за Кредитним договором, надавши можливість останньому добровільно врегулювати заборгованість протягом 30 днів. Вимога про дострокове виконання грошових зобов`язань за кредитним договором за вих. №\~114/5-298015 та №\~114/5-298016 від 05 січня 2024 року була направлена Позичальнику за його адресою реєстрації/місцем проживання - засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта» рекомендованим листом з повідомленням про вручення, відповідно до копії поштового чеку, списку згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів поданих в АТ «Укрпошта» №2889 від 05 січня 2024 року та копії трекінгу поштової відправки з повідомленням про вручення. До теперішнього часу відповідач не виконує свої обов`язки щодо погашення боргу. Доказів протилежного суду не надано та матеріали справи не містять. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.ст. 628, 629 ЦК України). Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Частинами 1, 2 ст. 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Відповідно до положень ч.ч. 1, 3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Статтею 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Статтею 1069 ЦК України передбачено, що якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит, якщо інше не встановлено договором або законом. Банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів за конкретним банківським рахунком, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. Отже, наявний у матеріалах справи розрахунок кредитної заборгованості відповідача та виписки з його рахунків є належними доказами наявності заборгованості позичальника (постанова Верховного Суду від 25.01.2023 у справі № 209/3103/21). Відповідно до ч. 1ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 13 та ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом, у передбачених цим кодексом випадках. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З огляду на викладене, суд вважає доведеним, що між сторонами дійсно виникли правовідносини, починаючи з 09 серпня 2019 року, що підтверджується заявою про відкриття карткового рахунку та надання Кредиту «Кредитна картка» №\~010/0004/82/1251721. З наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитними договорами, укладених між АТ "Райффайзен Банк" та [PERSON] вбачається, що відповідач отримував кредитні кошти від позивача, а також частково здійснював повернення зазначених коштів, що також вказує на наявність між сторонами кредитних правовідносин. На підставі викладеного, з урахуванням встановлених фактичних обставин справи, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, беручи до уваги положення чинного законодавства України, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до положень ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved