Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-15 00:00:00

ТОВ «Діджи фінанс» звернулось до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області з позовом, де просить стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором № 783221 від 04 січня 2022 року в розмірі 61962,28 грн. та судові витрати. Свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що 04 січня 2022 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №783221. Власноручним підписанням договору [PERSON] підтвердив, що він ознайомився з умовами публічної пропозиції на укладення договору про надання споживчого кредиту ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» в повному обсязі з урахуванням паспорту споживчого кредиту, таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, тарифів та складають договір про надання споживчого кредиту, укладання якого підтверджено. Відповідач погодив та зобов`язався виконувати його умови. Згідно договору про надання споживчого кредиту №783221 від 04 січня 2022 року відповідачу надається кредит у гривні, а відповідач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені кредитним договором. Таким чином, відповідач уклав договір про споживчий кредит №783221 від 04 січня 2022 2021 року з ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та на підставі платіжного доручення відповідачу були перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 25 000 грн. 03 серпня 2023 року згідно умов договору факторингу №0308-23 ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» відступлено право грошової вимоги за кредитним договором №783221 від 04 січня 2022 року на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», а відповідно ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло права вимоги до відповідача. У зв`язку з істотними порушеннями умов кредитного договору сума боргу відповідача перед новим кредитором становить 61962,28 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 24868,79 грн.; заборгованість за відсотками 37093,49 грн. Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 09 вересня 2024 року по справі відкрито провадження та визначено проводити розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Позивач про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін повідомлений належним чином, заперечень щодо розгляду справи без повідомлення сторін не подав. При цьому у позові представник ТОВ «Діджи фінанс» не заперечував проти заочного розгляду справи з ухваленням заочного рішення. Відповідачу [PERSON] , відповідно до вимог ЦПК України, за місцем його реєстрації направлялась копія позовної заяви з доданими до неї документи та копія ухвали суду про відкриття провадження у справі. При цьому відповідач не скористався своїм правом подати письмові заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного провадження та/або відзиву на позовну заяву. Приймаючи до уваги те, що відповідач не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, а повноважний представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~\~Кодексу\~\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, з`ясувавши обставини справи, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, приходить до наступного висновку. Відповідно ст.\~81\~ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 04 січня 2022 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №783221. Таким чином, 04 січня 2022 року [PERSON] уклав договір про споживчий кредит №783221 з ТОВ «СЛОН КРЕДИТ», за умовами якого: сума (загальний розмір) кредиту 31250,00 грн. (п. 1.3 договору); кредит надається строком на 1096 днів з кінцевим терміном повернення 04.01.2024 (п. 1.4 договору); орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає 180,23% річних (п. 1.7 договору), орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає 92692,92 грн. Платіжне доручення №14212 від 04 січня 2022 року свідчить, що [PERSON] отримав від ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» грошові кошти у сумі 25 000,00 грн. 03 серпня 2023 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» був укладений договір факторингу №0308-23, відповідно до якого ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» передало ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» право грошової вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором№783221. Наявність та складові заборгованості підтверджуються розрахунками заборгованості [PERSON] за договором №783221. Так, відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. За правилом\~статті 530 ЦК України\~якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Проте за посиланнями позивача, позичальник взяті на себе зобов`язання належним чином не виконував та не надав банку своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими втратами відповідно до умов Договору. Згідно із частиною другою\~статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Згідно зі\~статтею 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти За таких обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та про необхідність їх задовольнити. Вирішуючи питання обґрунтованості щодо стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 6000,00 грн., суд приймає до уваги викладене нижче. Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Важливими є також висновки у постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, де визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial