Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-22 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 02.08.2019 у розмірі 16 806,76 грн та вирішити питання розподілу судових витрат. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що сторонами було укладено договір про надання банківських послуг «Monobank» шляхом підписання відповідачем анкети-заяви до цього договору, яка разом із Умовами обслуговування рахунків фізичної особи, Тарифами та Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Відповідно до договору відповідачу відкрито кредитний рахунок та встановлено кредитний ліміт зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами, передбачених умовам договору. Відповідачем умови договору не виконувались, внаслідок чого станом на 26.05.2024 утворилась заборгованість у розмірі 16 806,76 грн, яку позивач просить стягнути на його користь з відповідача. Відтак, у відповідності до ст. ст. 1050, 1054 ЦК України та умов договору, просить позов задовольнити повністю. Разом із тим, просить вирішити питання про розподіл судових витрат згідно зі ст. 141 ЦПК України. Відповідачем не подано відзив на позов, який містив би заперечення на нього. Ухвалою суду від 09 вересня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач разом із позовною заявою подав клопотання про розгляд справи за відсутності представника. Просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі та не заперечував проти заочного вирішення справи у разі неявки відповідача без поважних причин. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час, дату та місце судового засідання; не подав відзив на позовну заяву, а відтак, враховуючи те, що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, а також наявність умов передбачених ст. 280 ЦПК України, суд постановив ухвалу, яка внесена до протоколу судового засідання, про заочний розгляд справи з дотриманням вимог, встановлених ст. ЦПК України. Згідно з ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов наступного. Суд установив, що 02 серпня 2019 року відповідач звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав письмову анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг. У заяві відповідач висловив згоду з тим, що заява разом із Умовами обслуговування рахунків фізичної особи, Тарифами та Таблицею обчислення вартості кредиту, Паспортом споживчого кредиту складають між ним та банком договір про надання банківських послуг. Підписавши анкету-заяву, відповідач підтвердив, що отримав у мобільному додатку примірники, ознайомився із зазначеними вище документами, що складають договір, та зобов`язався виконувати його умови (а. с. 8). На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка. Таким чином, між сторонами склались кредитні правовідносини, які регулюються параграфом 2 (кредит) глави 71 Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно з ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Таким чином, кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання за спірним кредитним договором та надав грошові кошти відповідачу у вигляді кредитного ліміту на кредитну картку. Тобто, виконав зі своєї сторони умови договору, у відповідності до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України. Щодо виконання зобов`язань за кредитним договором із сторони відповідача, то останній ухиляється від їх виконання. Так, відповідно до розрахунку заборгованості, який наданий позивачем, станом на 26.05.2023 розмір заборгованості відповідача за наданим кредитом становить 16 806,76 грн (а. с. 6-7). Будь-яких доказів на спростування розрахунку заборгованості відповідачем не надано, розрахунок останнім не оскаржувався і є чинним, а відтак, береться судом до уваги. Інші розрахунки суду не надавались. Враховуючи наведене вище, суд прийшов до висновку, що відповідачне виконав належним чином взятих на себе зобов`язань в строки, передбачені договором кредиту, а відтак, позовні вимоги позивача є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, а з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором кредиту у розмірі 16 806,76 грн. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову до суд сплачено судовий збір у сумі 3 028,00 грн, що підтверджено платіжним дорученням № 29043525247 від 26.06.2024, яке міститься у матеріалах справи (а.с. 34). Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 3 028,00 грн.

Outcome: approved