Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-21 00:00:00

Представник позивача, адвокат Трофімов Б.В. звернулося до Солом`янського районного суду м. Києва із позовною заявою до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення матеріальної шкоди завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди. Позов обґрунтовано тим, що 23.04.2024 о 14 годині 00 хвилин [ADDRESS] , водієм транспортного засобу Iveco Turbo Daily державний номерний знак [NUMBER] , [PERSON] спричинено дорожньо-транспортну пригоду з припаркованим транспортним засобом Toyota Camry, державний номерний знак [NUMBER] , який в свою чергу скоїв наїзд на припаркований автомобіль Hundai Santa Fe, державний номерний знак [NUMBER] . При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 10 травня 2024 року у справі № 760/10415/24, яка набрала законної сили [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП). Вказав, що внаслідок ДТП автомобілю марки Toyota Camry державний номерний знак [NUMBER] , власником якого є позивач, було завдано механічних пошкоджень, що призвело до матеріальних збитків. Право власності на автомобіль марки Toyota Camry державний номерний знак [NUMBER] станом на день ДТП, належало [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу станом на день ДТП не була застрахована (відомості з бази даних МТСБУ додаються, оригінал перебуває у володінні МТСБУ). Моторно (транспортним) страховим бюро України за заявою позивачки про страхове відшкодування, здійснено відшкодування шкоди у розмірі 160 000,00 грн. Позивачем з Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз Міністерства юстиції України укладено договір № 1227/05-24 про проведення експертного дослідження, вартість якого оплачено позивачем у розмірі 2 271, 84 грн. Згідно висновку експерта, вартість матеріального збитку завдано власнику автомобіля марки Toyota Camry державний номерний знак [NUMBER] унаслідок ДТП, яка трапилася 23.04.24 з ПДВ склала 345866, 90 грн. Страхова виплата у розмірі 160 000, 00 грн. не компенсує завдану позивачу матеріальну шкоду у повному обсязі а тому відшкодувати різницю у розмірі 185 866, 90 грн. зобов`язаний [PERSON] , дії якого призвели до пошкодження транспортного засобу позивача. Просив стягнути з відповідача на користь позивача завдану матеріальну шкоду у розміні 185866,90 грн. та 2271,84 грн. витрати на проведення експертного дослідження. Ухвалою від 13.08.2024 відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання на 18.09.2024. 18 вересня 2024 року до суду надійшла заява представника відповідача, адвоката Барановського І.І. про відкладення розгляду справи, у зв`язку із чим розгляд справи відкладено на 22.10.2024. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Надано суду заяву про розгляд справи без його участі за наявними матеріалами. Відповідач та його представник в судове засідання не з`явились, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомили. У встановлений судом строк, відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, тому відповідно до ч. 8 ст. 178 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд вирішує справу за наявними матеріалами. За загальним правилом ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За наведених обставин, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення. Судом на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку до наступного. Судом встановлено, що 23.04.2024 о 14-00 годині у м. Києві по вул. Грушецька (Полковника Шутова, 1) відповідач, керуючи транспортним засобом Iveco Turbo Daily державний номерний знак [NUMBER] не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався із керуванням та скоїв наїзд на припаркований автомобіль Toyota Camry державний номерний знак [NUMBER] , який, від удару відкинуло на припаркований позаду автомобіль Hundai Santa Fe державний номерний знак [NUMBER] . При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 10 травня 2024 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Постанова на день звернення до суду з позовом набрала законної сили. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідача у вчинені дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та не підлягає доведенню. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу станом на день ДТП застрахована не була, що підтверджено перевіркою чинності полісу внутрішнього страхування. Водій транспортного засобу Toyota Camry державний номерний знак [NUMBER] [PERSON]. 24.04.2024 звернувся до Моторно (транспортного) страхового бюро України із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду. Власник транспортного засобу Toyota Camry державний номерний знак [NUMBER] [PERSON] 24.04.2024, яка є потерпілою особою від вищезазначеної ДТП, також звернулась до Моторно (транспортного) страхового бюро України із заявою про здійснення відшкодування оціненої шкоди оціненої шкоди заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди. Моторним (транспортним) страховим бюро України повідомлено потерпілій [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної їй в результаті ДТП, яка мала місце 23.04.2024 в розмірі 160 000,00 грн. Дані кошти надійшли на картковий рахунок позивача 27.05.2024 в розмірі 160 000,00 грн. На підставі Договору №1227/05-24 від 06.05.2024 про проведення експертного дослідження, укладеного між [PERSON] та Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз Міністерства юстиції України, Київським НДЕКЦ проведено транспортно-товарознавче дослідження та надано висновок експерта №5940/24-57 від 10.06.2024. Згідно вказаного висновку, вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля Toyota Camry державний номерний знак [NUMBER] , кузов № [NUMBER] , унаслідок дорожньо-транспортної пригоди, станом та в цінах на дату ДТП, яка трапилась 23.04.2024 з ПДВ складала 345866,90 грн. Таким чином, різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням Моторним (транспортним) страховим бюро України склала: 185866,90 (345866,90 - 160000,00) грн. Згідно з ч. 1 ст. 16 ЗУ «Про страхування», договір страхування - це письмова угода міх страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подав допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі ! визначені строки та виконувати інші умови договору. Дана норма кореспондується із ст. 979 ЦК України , якою визначено, що за договором страхування страховик зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Разом з тим, згідно з ч.2 ст.1192 ЦК України передбачено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. 3 огляду на вищезазначене, фактичний розмір збитків (вартість відновлювального ремонту) має бути сплачена відповідачем. Так, ст. 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини. У зазначеній нормі права, яка встановлює загальні підстави відшкодування шкоди в рамках деліктних (позадоговірних) зобов`язань, під шкодою розуміється матеріальна шкода, що виражається в зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо). Шкода це не тільки обов`язкова умова, але й міра відповідальності, оскільки завдана шкода (реальна шкода) відшкодовується в повному обсязі. Цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Згідно ч.1 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вже зазначалось вище, винуватість відповідача у вчиненні ДТП встановлена судом, в результаті якої транспортному засобу, який належить позивачу було завдано механічних пошкоджень, а відтак завдано позивачу матеріальної шкоди Також судом враховується позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена в Постанові від 22.11.2023 у справі № 712/4126/22 згідно якої, сторона, на користь якої ухвалено рішення, має право на відшкодування витрат за експертизу, проведену до подання позову, якщо такі витрати пов`язані з розглядом справи, зокрема якщо судом враховано відповідний висновок експерта як доказ. Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази,

Outcome: approved