Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-20 00:00:00

17 вересня 2024 року, [PERSON] звернулася до Марганецького міського суду Дніпропетровської області з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 09.03.2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Марганецького міського управління юстиції Дніпропетровської області, за актовим записом №47. Від шлюбу мають спільну неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , який на теперішній час проживає разом з нею. Спільне життя з відповідачем не склалося, у зв`язку з постійними сварками та різними поглядами на життя, внаслідок чого їхнє подальше життя стало суперечити її інтересам та інтересам дитини. З весни 2020 року вони припинили сімейно-шлюбні відносини, перестали вести спільне господарство, проживають окремо. Відповідач сім`єю та дитиною не цікавиться, ніяких спільних інтересів між ними не має. Просить суд, розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. Ухвалою судді Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 24 вересня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та вирішено справу розглядати з повідомленням (викликом) сторін. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, на їх задоволенні наполягає. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище Кандала. Витрати по справі покласти на відповідача. Відповідач також надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнає. Проти розірвання шлюбу не заперечує. Строк для примирення просить не застосовувати. Відповідно до ч.2 ст.\~247\~Цивільного процесуального\~кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо, відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовільнити з наступних підстав. Побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки (стаття 1 СК України). Проте, судом встановлено, що вказані паритетні засади побудови сімейних відносин у даного подружжя відсутні. Частиною 2\~статті 3 СК України\~встановлено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Згідно зі\~ст. 24 СК України,\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Згідно ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до\~ст.112 Сімейного Кодексу України, п.12\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Нормами ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, передбачено, що у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, а також те, що збереження шлюбу можливе лише на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Детально вивчивши й оцінивши мотиви розлучення, повно і всебічно з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, приймаючи до уваги те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, сторони тривалий час не підтримують шлюбні стосунки, спільне господарство не ведуть, проживають окремо суд вважає, що конфлікт між сторонами носить стійкий характер, їх шлюб розпався, причини, що спонукають сторони наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до\~ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Зі свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] , виданого 09.03.2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Марганецького міського управління юстиції Дніпропетровської області вбачається, що під час державної реєстрації шлюбу позивач змінила своє дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », яке просить залишити їй після розірвання шлюбу. Тому, після розірвання шлюбу позивачці слід залишити прізвище - Кандала. Відповідно до 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати. Оскільки позивачем сплачено при пред`явленні позову судовий збір в розмірі 1211,20 гривень, її позовні вимоги задоволені в повному обсязі, суд вважає, що судові витрати слід стягнути з відповідача на користь позивача. \~ \~

Outcome: approved