Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-21 00:00:00

22 березня 2024 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовна заява обґрунтована тим, що 27.08.2018 року [PERSON] уклав з АТ «ОТП\~ Банк» кредитний договір № 2020242115. 28.06.2023 року між АТ «ОТП Банк» і ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір\~ факторингу\~ № 28/06/23, відповідно до умов якого право грошової вимоги за\~ кредитним\~ договором № 2020242115, укладеним між АТ «ОТП Банк» і [PERSON] , перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Відповідно до Реєстру боржників № 2 до договору факторингу № 28/06/23 від 28.06.2023 року, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 2020242115 у сумі 16 221,16 гривень, з яких: 10730,00 гривень загальна сума боргу по тілу; 5491,16 гривень загальна сума боргу по відсотках. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 28.06.2023 року, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, представник ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» прохав суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 2020242115 від 27.08.2018 року в сумі 16 221,16 гривень, з яких: 10730,00 гривень загальна сума боргу по тілу; 5491,16 гривень загальна сума боргу по відсотках; стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» понесені судові витрати. Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 26 березня 2024 року по даній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.36-37). 09 травня 2024 року від представника відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідач категорично не визнає позовні вимоги, вважає їх необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне. Витяг з реєстру боржників до договору факторингу підписаний тільки представником позивача [PERSON] . Підписи та печатки зі сторони клієнта АТ «ОТП Банк» та фактора ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» відсутні. Тому немає жодних підтверджень, що наданий позивачем Витяг з реєстру боржників хоч якимось чином пов`язаний з тим Реєстром боржників, що був переданий за договором факторингу № 28/06/23 від 28.06.2023 року. Позивач не надав копію реєстру боржників, а лише зазначив що такий реєстр існує. Натомість позивач замість реєстру боржників надав витяг з реєстру боржників, який не підписаний первісним кредитором і очевидно не може братися до уваги як доказ. Докази перерахування коштів за договором факторингу № 28/06/23 від 28.06.2023 року відсутні. Більше того, в копії договору факторингу в пунктах 6.1.1. та 6.1.2. навмисно затерті дані щодо загальної суми прав вимоги та ціни продажу, тобто взагалі неможливо встановити чи був договір факторингу оплатний, як того вимагає законодавство. Доказів оплати за договором факторингу не надано. Без доказів сплати коштів, відповідно до ст. 49 Закону України «Про банки і банківську діяльність» та ст. 1077 ЦК України, вказаний договір факторингу не можна сприймати як доказ переходу прав вимоги від первісного кредитора до позивача. Розрахунок заборгованості складено не первісним кредитором АТ «ОТП Банк», а позивачем ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Вказаний документ підписаний тільки представником позивача [PERSON] , підпис та печатка зі сторони первинного кредитора відсутні. В розрахунку заборгованості зазначено, що він складений за період з 28.06.2023 року по 29.02.2023 року, тобто за той період, коли права вимоги по договору вже належали позивачу. Але з розрахунку незрозуміло як виник борг, коли було надано кредитні кошти, за якою ставкою відбувалися нарахування процентів. Позивачем не взято до уваги квитанції в кількості 14 штук щодо оплати відповідачем [PERSON] кредиту на загальну суму 3080,00 грн. Наданий позивачем розрахунок заборгованості не є належним та допустимим доказом наявності цивільно-правових відносин між сторонами, оскільки по суті є калькуляцією, якою позивач обґрунтовує розмір своїх вимог, не надаючи при цьому доказів правдивості розрахунків. Фактично позивач сам створив розрахунки заборгованості та витяги з реєстру боржників, не надавши жодних підтверджень, що аналогічні документи були в наявності в первісного кредитора. Таким чином, представник відповідача [PERSON] прохав відмовити в задоволенні позовних вимог. 20 травня 2024 року від представника позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що обставини, на які посилається відповідач у відзиві на позовну заяву, як на підстави для відмови в задоволені позовних вимог, є необґрунтованими, недоведеними, такими, що суперечать умовам укладених правочинів, нормам чинного законодавства з огляду на таке. Укладений кредитний договір було підписано сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договору. Сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі. Під час укладення договору не було порушено Закон України «Про захист прав споживачів». Доводи відзиву на позовну заяву про те, що умови договору щодо встановлення вимоги сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації в разі невиконання зобов`язання за договором є несправедливими, не повинно братися до уваги, оскільки розмір відсотків за користування кредитними коштами сторонами договору визначено за спільною згодою, що відповідає принципу свободи договору, закріпленому ст. 627 ЦК України. Відповідач розумів розмір процентів, надаючи свою згоду на отримання кредитних коштів. Відповідно до пункту 2, відповідач під час оформлення кредитного договору оформив Заяву-анкету про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» 2020242115-CARD від 27.08.2018 року, попередньо ознайомившись зі всіма умовами надання банківських послуг, правилами, тарифами, в тому числі з положеннями договорів та усіх додатків до них, невід`ємною частиною яких є ця Заява-анкета про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк», та які розміщені на офіційному сайті АТ «ОТП Банк» www.otpbank.com.ua. Згідно пункту 2.1, відповідач оформив поточний (картковий) рахунок та отримав електронний платіжний засіб: картку, тип картки MC GOLD, валюта рахунку - гривня, номер карткового рахунку № [NUMBER] . Оформляючи кредитний договір на отримання кредитних коштів на придбання товару,\~ відповідач\~ подав заяву-анкету та отримав у користування кредитну карту № [NUMBER] . Заява-анкета є невід`ємною частиною Договору про видачу та обслуговування міжнародних платіжних пластикових карток (особистих) та Правил користування карткою, Інформаційного листка, Тарифів Банку, які розміщені на офіційному сайті Банку (у розділі «Дебетні та кредитні картки»). Шляхом підписання Заяви-анкети Клієнт підтверджує. що: 1) Банк надав Клієнту в письмовій формі та в повному об`ємі інформацію, передбачену законодавством, що захищає права споживачів; 2) Клієнта перед укладенням Договору ознайомлено з інформацією, визначеною Паспортом споживчого кредиту, необхідною для отримання Кредиту із порівнянням різних пропозицій Банку з метою прийняття обгрунтованого рішення щодо укладення Договору та отримання Кредиту на сприятливих для Клієнта умовах; 3) з договором, Правилами, Інформаційним листком, Тарифами Банку, що розміщені на офіційному сайті Банку, ознайомлений і згодний, а також зобов`язується їх належно та неухильно виконувати; 4) отримав свій примірник Заяви-анкети, Інформаційний листок (у разі оформлення Кредитної лінії) та іншу документацію, на розсуд Банку, яка необхідна Клієнту для користування банківськими пocлyгaми. Інформація про проведення успішних транзакцій зберігається безпосередньо в кредитодавця, в зв`язку з чим ТОВ «ФК «ЄАПБ» не володіє та не може володіти оригіналами первинних документів (касовими та меморіальними), в тому числі, які підтверджують факт перерахування кредитних коштів на рахунок відповідача, оскільки такі документи є банківською таємницею, та відповідно до п.35 «Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», формуються, складаються та зберігаються в установі банку, який видавав кредит, відповідно до чинного законодавства України відповідальною особою банку. Позивачем було надано до суду всі наявні документи по кредитній справі, які були передані АТ «ОТП Банк» до ТОВ «ФК ЄАПБ» в рамках укладеного договору факторингу № 28/06/23. З метою надання вичерпної інформації по справі та у відповідності до умов договору факторингу № 28/06/23 від 28.06.2023 року, позивачем ініційовано запит до АТ «ОТП Банк» на надання інформації щодо перерахування коштів відповідачу, а також додаткових розрахунків заборгованості. Позивачем отримано від АТ «ОТП Банк» докази, що підтверджують надання (перерахування) коштів відповідачу за укладеними кредитними договорами, а саме: копія розрахунку заборгованості за договором № 2020242115-CARD від 27.08.2018 року, картковий рахунок [NUMBER] , про видачу та обслуговування міжнародних платіжних пластикових карток (особистих) по клієнту [PERSON] ; звіт-рахунок за кредитним договором [PERSON] . З вказаних документів чітко вбачається, що відповідач користувався кредитними коштами та здійснював часткову оплату кредитної заборгованості, що є підтвердженням того, що відповідач визнав кредитний договір, отримав кредитні кошти та здійснював певні заходи на погашення заборгованості, яка виникла на підставі вказаних вище кредитних договорів. Відповідачем не надано суду належних і допустимих доказів того, що відповідні кошти не були зараховані на його картковий рахунок, вказаний у договорі, або доказів того, що картковий рахунок йому не належить. Згідно кредитного договору, підписаного відповідачем, прямо зазначено, що відповідач підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись умов кредитного договору, в тому числі і на умовах, які розміщені на сайті кредитодавця, а також отримав від кредитодавця до укладення цього Договору всю необхідну інформацію. У законодавстві України не передбачено обов`язку нового кредитора мати письмове підтвердження відправлення чи отримання боржником повідомлення про відступлення права вимоги. Дані листи ніяким чином не змінюють умов кредитних договорів, а носять лише інформаційний характер. При умові, що відповідач з будь-яких підстав не отримав повідомлення про відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті заборгованості на рахунки первісного\~ позикодавця,\~ і\~ таке виконання було б належним відповідно до вимог ст. 516 ЦК України. Зокрема, згідно п. 6.4. Договору факторингу, в разі отримання коштів від Боржників, органів Державної виконавчої служби в рахунок погашення заборгованості Боржників, Кредитор зобов`язаний перерахувати вказану суму Новому Кредиторові протягом 5 (п`яти) банківських днів з моменту їх отримання. У разі сплати відповідачем коштів на погашення заборгованості на рахунки первісних кредиторів за будь-яким з кредитних договорів, вони були б перераховані на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ» та зараховані на погашення відповідної кредитної заборгованості. Таким чином, представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» прохав суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. 28 травня 2024 року від представника відповідача [PERSON] надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких він, зокрема, звертає увагу на те, що в позовній заяві підставою позову є кредитний договір № 2020242115 від 27.08.2018 року, укладений відповідачем з АТ «ОТП Банк», щодо отримання коштів на загальну суму 3299,90 гривень на придбання мобільного телефону (смартфону). У відповіді на відзив позивач вже зазначає іншу підставу позову - за договором про надання банківських послуг № 2020242115_CARD. Тобто фактично відбулася зміна підстав позову, яка повинна оформлюватись заявою про зміну позовних вимог. Наданий позивачем розрахунок заборгованості не є доказом наявності або відсутності договірних зобов`язань між сторонами, бо він не є первинним документом, а є доповненням до позовної заяви із зазначенням обрахунку позивачем позовних вимог майнового характеру та має інформаційний характер у контексті ціни позову. Тільки Виписка по рахунку є первинним документом. Розрахунок заборгованості не являється первинним документом, а інших допустимих доказів на підтвердження кредитної заборгованості відповідача перед банком не надано. Документ під назвою «звіт-рахунок», наданий позивачем разом з відповіддю на відзив, очевидно не може вважатися випискою ані за назвою, ані за своїм вмістом. У наданих позивачем документах є лише суми по кожній окремо взятій операції, але немає ані суми вхідного залишку по рахунку до проведення відповідної операції, ані суми залишку вихідного залишку по рахунку після проведення відповідної операції. Це унеможливлює самостійну перевірку відповідачем - чи правильно здійснювалися нарахування процентів та за якою ставкою вони нараховувалися. Також відсутня сума початкового тіла кредиту. Представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» Мельник І.С. у відповіді на відзив прохала проводити розгляд справи за відсутності представника позивача. Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] подав заяву про розгляд справи без їх участі. Проти задоволення позовних вимог заперечує та прохав відмовити в позові. Суд, розглянувши та вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Судом установлено, що 27 серпня 2018 року на підставі Заяви-анкети між [PERSON] та АТ «ОТП Банк» укладено кредитний договір № 2020242115 на придбання смартфону (а.с.5,8-зворот-9). [PERSON] отримав у користування кредитну карту № [NUMBER] , термін дії 07/21 (а.с.10). За умовами даного Договору, Банк надає Позичальнику кредит, а Позичальник отримує його на наступних підставах: 2999,90 гривень на придбання товару в продавця, 300,00 гривень на сплату додаткових послуг Банку (послуга «СМС+Довідка»). Загальний розмір кредиту становить 3299,90 гривень. Дата остаточного повернення кредиту 27 серпня 2020 року. Протягом дії кредитного договору для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись фіксована процентна ставка в розмірі 0,01 %. Датою (моментом) надання Банком та отримання Позичальником кредиту вважається дата підписання Позичальником кредитного договору. Кредит надається шляхом перерахування за дорученням Позичальника коштів на поточний рахунок продавця на придбання товару. 28.06.2023 року між АТ «ОТП Банк» і ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 28/06/23, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором № 2020242115, укладеним між АТ «ОТП Банк» і [PERSON] , перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (а.с.79-88,151-160). Відповідно до Реєстру боржників № 2 до договору факторингу № 28/06/23 від 28.06.2023 року, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за\~ кредитним\~ договором\~ №\~ 2020242115 у сумі 16 221,16 гривень, з яких: 10730,00 гривень загальна сума боргу по тілу; 5491,16 гривень загальна сума боргу по відсотках (а.с.86-88,158-160). Згідно частин першої, другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язання є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч. 2 ст. 1054 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом установлено, що АТ «ОТП Банк» (первісний кредитор) надав відповідачу [PERSON] кошти у спосіб, визначений кредитним договором № 2020242115 від 27.08.2018 року. Відповідач не заперечував факту отримання кредитних коштів, про що свідчать надані ним квитанції на погашення кредиту (а.с.52-57,205-208), однак не погоджувався з необхідністю сплати визначених позивачем розміру відсотків, оскільки в наданих позивачем документах відсутня сума початкового тіла кредиту, а є лише суми по кожній окремо взятій операції, але немає ані суми вхідного залишку по рахунку до проведення відповідної операції, ані суми залишку вихідного залишку по рахунку після проведення відповідної операції, що унеможливлює самостійну перевірку відповідачем чи правильно здійснювалися нарахування процентів та за якою ставкою вони нараховувалися. Згідно розрахунку заборгованості позивача (а.с.14), за період з 28.06.2023 року по 29.02.2023 року заборгованість відповідача за кредитним договором № 2020242115 від 27.08.2018 року становить 16 221,16 гривень, з яких: 10730,00 гривень загальна сума боргу по тілу; 5491,16 гривень загальна сума боргу по відсотках. Проте погодитися з таким розрахунком суд не може з огляду на наступне. Позивачем не доведено, що сума заборгованості за тілом кредиту складає 10730,00 гривень, оскільки за змістом кредитного договору № 2020242115 від 27.08.2018 року, графіку платежів вбачається, що загальний розмір кредиту становить 3299,90 гривень. Суду не надано доказів того, що відповідачу була надана додаткова сума кредиту, а відтак підстави для стягнення різниці цих сум суд не вбачає. Матеріали справи не містять доказів, що між сторонами в належній формі була досягнута домовленість про продовження строку користування відповідачем кредитом. Також матеріали справи не містять доказів, що до кредитного договору № 2020242115 від 27.08.2018 року укладалися додаткові угоди, згідно з якими строк користування кредитом продовжувався. З урахуванням наведеного та строку користування кредитом (до 27 серпня 2020 року), доказів про продовження якого матеріали справи не містять, суд дійшов висновку, що нарахування процентів у сумі 5491,16 гривень після спливу цього строку є безпідставним і з відповідача вони стягненню не підлягають. Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, викладений в постанові від 28 березня 2018 року по справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), згідно з яким право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи в разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Отже, з огляду на те, що термін дії договору закінчився, а тому з наступного дня після його закінчення, нарахування процентів на підставі договору є безпідставним, так як за період такого прострочення кредитор має право на стягнення грошової суми відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України. У постанові від 05 квітня 2023 року в справі № 910/4518/16 Велика Палата Верховного Суду акцентувала увагу на сталості підходу до вирішення питання щодо нарахування процентів за «користування кредитом», сформульованого в постанові від 28.03.2018 року в справі № 444/9519/12 та підтвердженого в постанові від 04.02.2020 року в справі № 912/1120/16 і уточнила власний правовий висновок щодо можливості нарахування процентів поза межами строку кредитування, визначивши, що в разі порушення виконання зобов`язання щодо повернення кредиту за період після прострочення виконання нараховуються не проценти за користування кредитом (стаття 1048 Цивільного кодексу України), а проценти за порушення грошового зобов`язання (стаття 625 Цивільного кодексу України) у розмірі, визначеному законом або договором. Велика Палата Верховного Суду вказала, що очікування кредитодавця, що позичальник повинен сплачувати проценти за «користування кредитом» поза межами строку, на який надається такий кредит (тобто поза межами існування для позичальника можливості правомірно не сплачувати кредитору борг), виходять за межі взаємних прав та обов`язків сторін, що виникають на підставі кредитного договору, а отже, такі очікування не можуть вважатись легітимними. Велика Палата Верховного Суду зауважила, що невиконання зобов`язання з повернення кредиту не може бути підставою для отримання позичальником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу, а отже і для виникнення зобов`язання зі сплати процентів відповідно до статті 1048 Цивільного кодексу України. За таких обставин, надання кредитодавцю можливості нарахування процентів відповідно до статті 1048 Цивільного кодексу України поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту вочевидь порушить баланс інтересів сторін, оскільки на позичальника буде покладений обов`язок, який при цьому не кореспондує жодному праву кредитодавця. Отже, припис абзацу другого частини першої статті 1048 Цивільного кодексу України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 Цивільного кодексу України. При цьому, позивач у своєму позові не зазначив та не підтвердив відповідними доказами, що нараховані за межами дії договору кошти є грошовою сумою на підставі ст. 625 ЦК України, а відтак нараховані до стягнення проценти в розмірі 5491,16 гривень, що не обумовлені умовами договору, є безпідставними, як і борг по тілу кредиту 10730,00 гривень, оскільки відповідач взяв у кредит кошти в розмірі 3299,90 гривень, а доказів того, що відповідачу була надана додаткова сума кредиту суду не надано, тому підстав для стягнення різниці цих сум суд не вбачає. Доданий позивачем розрахунок заборгованості не містить жодної інформації щодо розміру застосованої відсоткової ставки, складових частин суми заборгованості за відсотками, а також періоду їх нарахування, а отже суд позбавлений можливості перевірити правильність нарахування відсотків та суми боргу. Суд не приймає як доказ наявності заборгованості та її розмір Реєстр боржників № 2 до договору факторингу № 28/06/23 від 28.06.2023 року (а.с.86-88,158-160), оскільки він не є первинним бухгалтерським документом, а тому не є належним доказом наявності заборгованості в розмірі, який вказаний позивачем. У відповіді на відзив позивач зазначає, що відповідач під час укладання кредитного договору оформив Заяву-анкету про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» 2020242115-CARD від 27.08.2018 року та отримав електронний платіжний засіб - картку, номер карткового рахунку № [NUMBER] . Однак в якості додатка № 2 до відповіді на відзив позивач посилається на копію розрахунку за договором № 2020242115-CARD від 27.08.2018 року (а.с.72-78,144-150), де вказано інший картковий рахунок - [NUMBER] . Позивачем не доведено належними та допустими доказами факт того, що кредитний договір № 2020242115 від 27.08.2018 року включає в себе заборгованість за договором № 2020242115-CARD від 27.08.2018 року. Суду невідомо скільки кредитних карток було видано АТ «ОТП Банк» (первісний кредитор) відповідачу за кредитним договором № 2020242115, починаючи з 27.08.2018 року. З наданого позивачем звіту-рахунку взагалі незрозуміло, до якої кредитної картки (тип, строк дії, номер) відноситься даний звіт-рахунок (а.с.91-109,125-143). При винесенні рішення суд бере до уваги графік платежів та розрахунок загальної вартості кредиту, з якого вбачається, що станом на 27.08.2020 року (дату сплину строку кредитного договору) у відповідача виникла заборгованість за процентами за користування кредитом за кредитним договором № 2020242115 від 27.08.2018 року в сумі 0,27 гривень (а.с.7-зворот). Після закінчення строку вказаного договору процентна ставка на прострочену суму сторонами не визначалася, а тому суд стягує лише відповідні суми заборгованості за процентами обрахованими лише за строк дії договору. При цьому, відповідачем надано суду докази на підтвердження здійснення ним оплати на погашення кредиту (а.с.52-57,205-208). Тому суд зробив власний розрахунок заборгованості по кредитному договору № 2020242115 від 27.08.2018 року та встановив, що станом на 27.08.2020 року загальна заборгованість за тілом кредиту становить 220,13 гривень, а загальна заборгованість за процентами за користування кредитом 0,00 гривень. Таким чином, [PERSON] не повністю виконав свої зобов`язання щодо повернення наданого йому кредиту за кредитним договором № 2020242115 від 27.08.2018 року, а тому з нього підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту в розмірі 220,13 гривень. ДатаКількість днівСальдо заборгованостіСальдо заборгованості,на яке проценти не нараховуютьсяКошти, що значаться як використані% ставка процентів 0,01%Проценти (сальдо* %ставку/365*к-сть днів)Загальна заборгованість за процентамиСплата грошових коштівПогашені проценти 27.08.2018\~3299,903299,900,000%0,000,000,000,00 27.09.2018313299,903299,900,000%0,030,03220,000,03 29.10.2018323079,933079,930,000%0,030,03220,000,03 27.11.2018292859,962859,960,000%0,020,02220,000,02 27.12.2018302639,982639,980,000%0,020,02220,000,02 28.01.2019322420,002420,000,000%0,020,02220,000,02 27.02.2019302200,022200,020,000%0,020,02220,000,02 27.03.2019281980,041980,040,000%0,020,020,000,00 29.04.2019331980,041980,040,000%0,020,04440,000,06 27.05.2019281540,081540,080,000%0,010,01220,000,01 27.06.2019311320,091320,090,000%0,010,01220,000,01 29.07.2019321100,101100,100,000%0,010,01220,000,01 27.08.201929880,11880,110,000%0,010,01220,000,01 27.09.201931660,12660,120,000%0,010,01220,000,01 28.10.201931440,13440,130,000%0,000,00220,000,00 27.11.201930220,13220,130,000%0,000,000,000,00 27.12.201930220,13220,130,000%0,000,000,000,00 27.01.202031220,13220,130,000%0,000,000,000,00 27.02.202031220,13220,130,000%0,000,000,000,00 27.03.202029220,13220,130,000%0,000,000,000,00 27.04.202031220,13220,130,000%0,000,000,000,00 27.05.202030220,13220,130,000%0,000,000,000,00 29.06.202033220,13220,130,000%0,000,000,000,00 27.07.202028220,13220,130,000%0,000,000,000,00 27.08.202031220,13220,130,000%0,000,000,000,00 Щодо розподілу судових витрат. Згідно ч. 1 та п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі виходячи із розрахунку: 220,13 гривень (задоволені позовні вимоги) х 100 : 16\~221,16 гривень (ціна позову) = 1,36 % від сплаченого судового збору 3028,00 гривень = 41,18 гривень.

Outcome: partial