Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-23 00:00:00

Позивачка, посилаючись на те, що: -вони з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі з 25 січня 2000 року, від якого мають двох дітей, які на сьогоднішній день є повнолітніми та не проживають з ними; -спільне життя з відповідачем у них не склалося через те, що вони люди різних характерів та поглядів на сімейне життя, вони втратили почуття поваги та любові один до одного, між ними відсутня доброзичлива сприятлива морально-писхологічна атмосфера, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин; -кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб; -відповідач зловживає спиртними напоями, виганяє її з будинку, який вони побудували за час перебування у шлюбі; -вона самостійно забезпечує їхню сім`ю всім необхідним, оскільки відповідач взагалі коштів на їхні потреби не надає; -вона проживає у своєї матері і за її глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати такі сімейні відносини немає, оскільки як у неї, так і у відповідача, на грунті сімейно-побутових проблем та різних поглядів на життя, розвинулась неприязнь один до одного, втрачено почуття любові та поваги, тому за наявних обставин їхнє спільне життя недоцільне і неможливе, примирення вона не бажає, звернулася до суду з позовом та просить: розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, подала до суду заяву /а.с.13/, згідно якої позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити та просила розглянути справу в її відсутність. Ніяких інших заяв та клопотань від учасників справи до суду не надходило. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про місце та час слухання справи був повідомлений належним чином /а.с.17-18,20/, про причини неявки суд не повідомив. Заяви про розгляд справи в його відсутність від відповідача до суду не надходило. Процесуальні дії /забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження/ у справі не проводилися. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України: у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вважає, що справу можливо розглянути в відсутність позивачки та відповідача, без фіксування судового процесу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що з 25 січня 2000 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб /а.с.4/. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України: суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. У своєму позові позивачка посилається на те, що: -спільне життя з відповідачем у них не склалося через те, що вони люди різних характерів та поглядів на сімейне життя, вони втратили почуття поваги та любові один до одного, між ними відсутня доброзичлива сприятлива морально-писхологічна атмосфера, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин; -кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб; -відповідач зловживає спиртними напоями, виганяє її з будинку, який вони побудували за час перебування у шлюбі; -вона самостійно забезпечує їхню сім`ю всім необхідним, оскільки відповідач взагалі коштів на їхні потреби не надає; -вона проживає у своєї матері і за її глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати такі сімейні відносини немає, оскільки як у неї, так і у відповідача, на грунті сімейно-побутових проблем та різних поглядів на життя, розвинулась неприязнь один до одного, втрачено почуття любові та поваги, тому за наявних обставин їхнє спільне життя недоцільне і неможливе, примирення вона не бажає. Відповідач відзиву на позов до суду не надав, тобто не надав суду ніяких доказів того, що їх з позивачкою спільне життя та збереження шлюбу можливе, а розірвання шлюбу буде суперечити його інтересам, що має істотне значення. З огляду на встановлене суд дійшов висновку, що ніяких підстав для збереження шлюбу між сторонами в судовому засіданні не встановлено, оскільки шлюб існує формально, не виконує свого прямого призначення, сторони проживають окремо, а тому шлюб між сторонами доцільно розірвати. Суд вважає, що збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивачки. Спору про спільно нажите майно сторони не заявляють. Згідно квитанції /а.с.1/ - позивачка при зверненні до суду сплатила документально підтверджені судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 1211грн.20коп., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки відповідно до ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved