Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-23 00:00:00

22.12.2023 адвокат Нюня О. І., який діє в інтересах [PERSON] , звернувся до суду із заявою про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна у якій зазначено особу щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною [PERSON] , заінтересована особа: орган опіки та піклування Купчинецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області. Стислий виклад позиції заявника й заінтересованої особи. В обґрунтування заявлених вимог заявник покликається на те, що його брат [PERSON] є особою, яка страждає на стійке хронічне захворювання, потребує постійного стороннього догляду й не може самостійно забезпечити своє існування. Так як брат заявника не усвідомлює значення своїх дій, не може керувати ними та потребує стороннього догляду, а заявник має можливість і бажання доглядати за ним, просить суд заяву задовольнити. У судовому засіданні заявник [PERSON] та його представник [PERSON] заяву підтримали й просили суд таку задовольнити. Представник заінтересованої особи органу опіки та піклування Купчинецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області Ковалик О. М. заявлені вимоги [PERSON] визнає повністю й не заперечує проти їх задоволення. Процесуальні дії у справі. Згідно з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справа № 951/1030/23 передана 22.12.2023 судді Гриновець О. Б. Відповідно до протоколу попереднього відбору присяжних, у справі № 951/1030/23 попередньо відібрані присяжні - Ріпка Р. І. , Савич С. Л . Згідно з протоколу автоматичного визначення присяжних, у цій справі визначено основних присяжних: Івашків О. В. , Ріпку Р. І . Ухвалою судді Козівського районного суду Тернопільської області Гриновець О. Б. від 28.12.2023 цивільна справа прийнята до провадження, визначено розгляд справи здійснювати за правилами окремого провадження. Ухвалою суду від 29.02.2024 у справі № 951/1030/23 призначено судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручено експертам Тернопільської філії судово-психіатричних експертиз Державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України». На час проведення експертизи провадження у справі зупинено. 16.04.2024 з Тернопільської філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» на адресу Козівського районного суду Тернопільської області надійшов висновок судово-психіатричного експерта № 223 від 09.04.2024 в даній справі. Ухвалою суду від 18.04.2024 провадження у справі поновлено, призначено судове засідання. Заслухавши пояснення учасників справи, з`ясувавши обставини, на які заявниця посилається як на підставу заявлених нею вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам суд доходить такого висновку. Фактичні обставини, встановлені судом. Так, [PERSON] є рідним братом заявника, що підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] , виданого 05.03.1998, й [PERSON] серії [NUMBER] , виданого 30.06.1992, де в графі про батьків [PERSON] зазначений як батько, [PERSON] - як мати /а. с. 5, 6/ [PERSON] , [INFO] є інвалідом другої групи з дитинства, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 28.05.2010 й індивідуальної програми реабілітації інваліда № 22 від 28.12.2023 /а. с. 7, 31, 34/. Згідно з витягу про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб Купчинецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області № 114 від 29.11.2023 [PERSON] зареєстрований за однією адресою разом із братами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , матір`ю [PERSON] , батьком [PERSON] /а. с. 11/. Відповідно до копії пенсійного посвідчення серії [NUMBER] , виданого 14.12.2016 [PERSON] отримає пенсію за віком /а.с. 12/. Із копії пенсійного посвідчення серії [NUMBER] від 17.05.2023 видно, що [PERSON] отримає пенсію за віком /а.с. 13/. Згідно з копії паспорта громадянина України для виїзду за кордон № [NUMBER] , у ньому наявні відмітки (візи) про перебування [PERSON] за межами України /а.с. 32, 33/. Згідно з висновком судово-психіатричного експерта № 223 від 09 квітня 2024 року Тернопільської філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» [PERSON] хворіє аномалією інтелектуального розвитку у вигляді помірної розумової відсталості з емоційно-вольовою нестійкістю, що сягає рівня вираженого недоумства. Дане захворювання є стійким хронічним психічним розладом. [PERSON] не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними /а. с. 59, 60/. Також відповідно до висновку органу опіки та піклування Купчинецької сільської ради, який затверджено рішенням виконкому сільської ради за № 04 від 12.01.2024 рекомендовано доцільним призначити [PERSON] опікуном брата [PERSON] /а. с. 40-42/. Застосоване судом законодавство. Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи (п. 1 ч. 2 ст. 293 ЦПК України). Згідно з ст. 30 ЦК України цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу (ч. 1 ст. 298 ЦПК України). Фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це (ст. 40 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Зі змісту ст. 63 ЦК України встановлено, що опікуна або піклувальника призначає орган опіки та піклування, крім випадків, встановлених статтею 60 цього Кодексу. Опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування (ч.1 ст. 60 ЦК України) Згідно ст. 300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. З частини 2 вказаної норми вбачається, що суд за заявою органу опіки та піклування чи особи, призначеної піклувальником або опікуном, у місячний строк звільняє її від повноважень піклувальника або опікуна і призначає за поданням органу опіки та піклування іншу особу. Відповідно до ст. 72 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про збереження та використання майна підопічного в його інтересах. Тому призначення опікуна у разі визнання особи недієздатною є обов`язком суду за умови наявності відповідного подання органу опіки та піклування, оскільки в такому випадку у повному обсязі досягається мета цивільного судочинства захист порушених, невизнаних, або оспорюваних прав особи, а в даному конкретному випадку - забезпечення повноцінного здійснення своїх прав недієздатною особою. Опіка (піклування) є особливою формою державної турботи про неповнолітніх дітей, що залишились без піклування батьків, та повнолітніх осіб, які потребують допомоги щодо забезпечення їх прав та інтересів. Проте із змісту норм ЦК та ЦПК також вбачається вагома роль органу опіки та піклування, який зобов`язаний надати ґрунтовне рішення та висновок щодо доцільності призначення опікуна. Заразом саме на вказаний орган покладається обов`язок знайти особу, яка за своїми якостями (стан здоров`я, родинні зв`язки тощо) найбільш ефективно для особи, визнаної недієздатною, може виконувати обов`язки опікуна. Призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно з вимог Цивільного процесуального кодексу України. При внесенні подання орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка (постанова Верховного Суду від 07 квітня 2022 року у справі № 712/10043/20). Аналогічні положення зазначені у Правилах опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26 травня 1999 року № 34/166/131/88. Відповідно до частин 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Згідно з ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Висновки суду. Під час розгляду справи про визнання фізичної особи недієздатною суд, встановивши, що існують достатні дані, які свідчать про психічний розлад, призначив судово-психіатричну експертизу для встановлення психічного стану особи (ч. 1ст. 239 ЦПК України). Зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] , [INFO] , недієздатним, оскільки належними доказами по справі підтверджено, що в силу свого захворювання він не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Тож [PERSON] слід визнати недієздатним. Крім того для досягнення мети цивільного судочинства, зокрема захисту порушених, невизнаних, або оспорюваних прав особи, а в даному конкретному випадку - забезпечення повноцінного здійснення своїх прав недієздатною особою, обов`язком суду є призначення такій особі опікуна. Щодо вимоги заявника [PERSON] про призначення його опікуном недієздатної особи суд зазначає наступне. За змістом самого тексту висновку про призначення опікуном [PERSON] , рішення фактично ґрунтується на виявленій ініціативі останнього, не містить аналізу відносин з [PERSON] , відсутнє обґрунтування відповідності призначення його опікуном інтересам його брата над яким просить встановити опіку, не проаналізована фізична можливість ним виконувати опікунські обов`язки з рахуванням його мобілізації в Збройні Сили України, як про це зазначено у висновку. Також суд дойшов висновку, що таке подання видане без повного з`ясування обставин справи, оскільки не було врахованого наявність інших родичів недієздатного, які б могли здійснювати опіку над ним, а саме батьками [PERSON] чи іншими члена сім"ї такої особи. Будь яких доказів належності, обгрунтованості, достовірності, достатності, які б свідчили і спростовували ту обставину, що ні батько ні мати не можуть здійснювати догляд за сином [PERSON] суду не надано та таких не здобуто. Наявні у справі докази свідчать лише про те, що як батько [PERSON] так і мати [PERSON] є пенсійного віку. Однак така обставина не свідчить про те, що останні не можуть в силу тих чи інших обставин бути усунені від догляду за своїм сином над яким просить заявник здійснювати опіку/призначити опікуном. На думку суду, ні заявником в заяві поданій до суду, ні органом опіки і піклування у висновку про доцільність призначення опікуном [PERSON] не обругрунтовано неможливість здійснювати догляд іншим родичем, а саме братом [PERSON] - [PERSON] , [INFO] . Орган опіки та піклування Купчинецької сільської ради в поданому до суду висновку зазначає, що брат [PERSON] згідно з акту обстеження стану здоров`я від 12.12.2023 № 1519 має розлад адаптації у примітивної особистості F43.2 та супутній діагноз - загальний недорозвиток мови 3 р. Отож він не може бути призначений опікуном. Водночас акт обстеження стану здоров`я від 12.12.2023 № 1519, який поданий представником заявника щодо стану здоров`я [PERSON] до матеріалів заяви у суді не знайшов свого підтвердження. Такий документ як доказ не досліджувався судом так як адвокат у судовому засіданні не надав оригінал такого для огляду. А відповідно матеріали судової справи не містять інших доказів й такі заявником не подавались. Оцінивши таке подання суд вважає його формальним. Тож за цих обставин, суд не вбачає підстав для задоволення заяви в частині призначення [PERSON] опікуном над недієздатним [PERSON] , а висновок органу опіки та піклування щодо можливості призначення його опікуном оцінює як таке, що винесено передчасно, без повного дослідження всіх обставин щодо цього й ґрунтується виключно на даних отриманих від заявника. Тож заява підлягає до часткового задоволення. Крім того, відповідно до ст. 69 Цивільного кодексу України, до встановлення опіки або піклування і призначення опікуна чи піклувальника опіку або піклування над фізичною особою здійснює відповідний орган опіки та піклування. З погляду на те, що суд відмовляє в задоволенні заяви в частині призначення опікуна, обов`язки опікуна над недієздатним тимчасово покладаються на орган опіки і піклування за місцем проживання (перебування) недієздатного, до вирішення питання про призначення опікуна в порядку визначеному законом. Відповідно до ч. 2 ст. 299 ЦПК України судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною, відносяться на рахунок держави.

Outcome: partial