Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання виконавчого напису №113624 від 09.12.2020 року, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. про стягнення заборгованості з позивача на користь ТзОВ «ІЗІ КРЕДИТ» за кредитним договором від 15.05.2019 року у розмірі 15504,00 грн таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що між ним та ТОВ «Ізі Кредит» було укладено кредитний договір №230419. Згідно із постановою про відкриття виконавчого провадження від 21.10.2021 року, приватним нотаріусом відкрито виконавче провадження №67222955 з примусового виконання вищезазначеного виконавчого напису. Постановою від 17.07.2024 року у виконавчому провадженні накладено арешт на його грошові кошти, що містяться на банківському рахунку. Посилаючись на відсутність ознак безспірності боргу, позивач вказує на безпідставність виконавчого напису нотаріуса, та просить визнати його таким, що не підлягає виконанню, вирішити питання судових витрат. Ухвалою судді Заставнівського районного суду Чернівецької області від 19.08.2024 року по вищевказаній цивільній справі відкрито провадження та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, витребувано докази. В порядку забезпечення позову, ухвалою Заставнівського районного суду Чернівецької області від 11.09.2024 року, зупинено стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса № 113624 від 09.12.2020 року. 23.09.2024 року від генерального директора ТОВ «Ізі Кредит» Кульоміної С.М. надійшла заява про визнання позовних вимог. Позивач та представник позивача, представник відповідача в судове засідання не з`явились, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, відповідач про визнання позову. Третя особа приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про причину неявки суд не повідомив, витребувані докази до суду не надав. За таких обставин, суд розглянув справу за відсутності сторін та третьої особи, що відповідає положенням ст.223 ЦПК України. При цьому, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 09.12.2020року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. був вчинений виконавчий напис №113624, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Ізі Кредит» заборгованості розмірі 15504,00 грн (а.с.11). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Чернівецької області від 21.10.2021 року, відкрито провадження № 67222955 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Ізі Кредит» боргу в сумі 15504,00 грн. на підставі виконавчого напису №113624 від 09.12.2020 року, та постановою від 17.07.2024 року звернено стягнення на грошові кошти боржника (а.с.12, 13). Виконавчий напис здійснено на підставі ст.ст.87-91 ЗУ «Про нотаріат», п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 року №1172. Так, за змістом ст.ст.87-88 ЗУ «Про нотаріат», для стягнення грошових сум нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України; нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Статті 89-91 ЗУ «Про нотаріат» визначають зміст виконавчого напису, порядок стягнення за виконавчим написом, строк пред`явлення виконавчого напису до примусового виконання. Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 №296/5 передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 року №1172 (далі Перелік), визначено, що для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Пункт 2 Переліку, доповнений Постановою КМУ «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» №662 від 26.11.2014 року. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року (справа №826/20084/14) визнано незаконною та не чинною з моменту прийняття Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту, відповідно до якого для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постанова набрала законної сили з моменту її проголошення. Підставою для скасування вказаного нормативного акту слугувало те, що саме по собі включення тих чи інших документів, які встановлюють заборгованість, до Переліку, не засвідчує безспірності заборгованості чи іншої відповідальності боржника перед стягувачем, а їх безспірний характер повинен бути затверджений відповідними документами відповідно до умов вчинення виконавчих написів, закріплених у статті 88 Закону України «Про нотаріат». Встановлення оскаржуваною постановою виключного переліку документів, необхідних для отримання виконавчого напису, звужує передбачені статтею 88 Закону України «Про нотаріат» умови вчинення виконавчих написів і не відповідає положенням статті 87 цього Закону. При прийнятті постанови 22.02.2017 року колегією суддів застосовано вимоги положення п.10.2 постанови Пленуму ВАС України від 20.05.2013 р. №7 «Про судове рішення в адміністративній справі», згідно якого визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта. У зв`язку з цим, суд з метою недопущення порушень прав та законних інтересів осіб, що є позичальниками, вважав за необхідне визнати нечинною Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття. Ухвалою від 06.03.2017 у справі №826/20084/14 Вищий адміністративний суд України відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року та до закінчення касаційного розгляду зупинив її виконання. Касаційний розгляд справи було закінчено винесенням ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, яка згідно інформації ЄДРСР України була опублікована 13.11.2017 року. Встановлено, що резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у №826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21.03.2017 року № 23; резолютивну частину ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, якою вищезазначену постанову Київського адміністративного суду від 22.02.2017 р. у справі № 826/20084/14 залишено без змін, опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 24.11.2017 року № 92. Відповідно до статті 124 Конституції України, ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Відтак, станом на 09.12.2020 року у нотаріуса були відсутні підстави вчиняти виконавчий напис на кредитному договорі. Таким чином, встановивши під час розгляду справи безпідставність виконавчого напису за відсутності, на час його вчинення, затвердженого переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІЗІ КРЕДИТ», третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Гарай Олег Станіславович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Виходячи із наведеного, суд задовольняє позов [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІЗІ КРЕДИТ», третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 1211,20 грн та заяви про забезпечення позову в розмірі 605,60 грн. Питання по судові витрати позивачка по сплаті судового збору слід вирішити за правилами ст.ст.141, 142 ЦПК України з урахуванням визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті. На підставі викладеного та

Outcome: approved