Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-22 00:00:00

В серпні 2024 року представник ТОВ «ФК «Профіт Капітал» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 67320 грн. 26 коп.; 3028 грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору та 7000,00 грн. витрат на правову допомогу. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 18 березня 2020 року між [PERSON] та ПАТ «Ідея Банк» було укладено Договір кредиту та страхування № Р20.00407.006532727. Відповідно до умов Договору кредиту № Р20.00407.006532727 від 18 березня 2020 року, Банк надає Позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 30887,00 грн., включаючи витрати на страховий платіж (у разі наявності), а Позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути разом з процентними платежами (процентами та платою за кредитне обслуговування) і платою за послуги з щомісячного обслуговування кредитної заборгованості, який є його невід`ємною частиною. Згідно п.п. 1.3 Договору Кредиту за користування Кредитом Позичальник сплачує проценти у розмірі 15%. річних від залишкової суми кредиту. Також, відповідно до п.п. 1.5 Договору Кредиту за обслуговування кредиту Банком Позичальник сплачує плату за кредитне обслуговування щомісячно в розмірі відповідно до Графіку платежів. Банк на виконання умов Договору кредиту надав Позичальнику грошові кошти у сумі 30887,00 грн. строком по 18.03.2022 року, а Позичальник відповідно зобов`язався повернути його разом іншими платежами (відповідно до п. 5 додатку №1 до Договору кредиту згідно з умовами цього Договору. Як йдеться по тексту Договору кредиту, Позичальник беззаперечно підтверджує, що перед укладанням Договору ознайомлений у письмовій формі зі всією інформацією, необхідною для прийняття усвідомленого рішення щодо отримання Кредиту та з нормами\~Закону України «Про споживче кредитування»\~(п. 3.8 Договору кредиту). Згідно з\~Законом України «Про споживче кредитування», реальна процентна ставка складає 0,6681. (п. 4 додатку №1 Договору кредиту). В додатку №1 до Договору кредиту наведено «Графік щомісячних платежів за кредитним договором». Банк свої зобов`язання за Договором кредиту виконав у повному обсязі надавши Позичальнику кредитні кошти в розмірі 30877,00 грн. в строки визначені умовами Договору. Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконує. У зв`язку з не поверненням отриманих коштів за Договором кредиту та відповідно до Довідки-розрахунку заборгованості [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) за Договором № Р20.00407.006532727 від 18 березня 2020 року станом на 19.12.2023 р. (дата відступлення) заборгованість становить 67320 грн. 26 коп., яка складається з: заборгованості за основним боргом - 30877,00 грн.; заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками - 15071,5 грн.; заборгованість по оплаті за обслуговування кредиту - 21361,76 грн. 19.12.2023 року між акціонерним товариством «Ідея Банк» та товариством з обмеженою відповідальністю «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» (далі - ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» / Фактор) укладено договір факторингу № 19/12-2023 (далі - Договір факторингу 1). Відповідно до п. 2.1 Договору факторингу АТ «Ідея Банк» відступає ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ», а ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження АТ «Ідея Банк» за плату та на умовах визначених Договором факторингу. Права вимоги які клієнт відступає фактору за цим Договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості Боржників перед АТ «Ідея Банк», та визначені в реєстрі боржників, що підписується сторонами у паперовому вигляді в день укладення цього договору. Так, ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» зобов`язання за Договором факторингу виконав в повному обсязі, та відповідно перерахував суму на користь АТ «Ідея Банк». 22.12.2023 року між ТОВ «Оптіма Факторинг» та ТОВ «ФК «Профіт Капітал» був укладений Договір факторингу № 22/12-2023, відповідно до умов якого ТОВ «Оптіма Факторинг» передав (відступив), а ТОВ «ФК «Профіт Капітал» прийняв права вимоги до за Кредитним договором Р20.00407.006532727 від 18 березня 2020 року. Відповідно до п. 2.1 за цим договором ТОВ «Оптіма Факторинг» відступає ТОВ «ФК «Профіт Капітал», а ТОВ «ФК «Профіт Капітал» приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Оптіма Факторинг» за плату та на умовах, визначених цим договором. Згідно з положенням п. 2.2 цього договору, права вимоги відступається в розмірі заборгованості боржників перед ТОВ «Оптіма Факторинг», та визначені в друкованому реєстрі боржників, що підписується сторонами та в реєстрі боржників в електронному вигляді та надсилається разом з Актом приймання-передачі реєстру боржників в електронному вигляді. П. 3.2 цього договору передбачена загальна сума фінансування після відступлення прав вимоги, яка становить 11861032,61 грн. На виконання вимоги даного договору, ТОВ «ФК «Профіт Капітал» перерахувало на рахунок ТОВ «Оптіма Факторинг» 11776112,00 грн., та відповідно були здійснено передачі реєстру боржників. За таких обставин, до ТОВ «ФК «Профіт Капітал» починаючи з 22.12.2023 року відповідно до договору факторингу №22/12-2023 перейшло право за Договором № Р20.00407.006532727 від 18 березня 2020 року, що укладено між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] . У зв`язку із не виконанням\~\~ [PERSON] зобов`язань за Договором кредиту № Р20.00407.006532727 від 18 березня 2020 року, що станом на 19.12.2023 року, відповідно до довідки-розрахунку заборгованості становить 67320 грн. 26 коп., яка складається з: заборгованості за основним боргом - 30877,00 грн.; заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками - 15071,5 грн.; заборгованість по оплаті за обслуговування кредиту - 21361,76 грн. Вказана заборгованість відповідачем не сплачена, тому позивач вимушений був звернутись до суду з даною позовною заявою. Представник позивача у судове засідання не з`явився, просив розглянути справу без його участі, на позові наполягав у повному обсязі, не заперечував проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з`явився. Заяву про слухання справи за його відсутністю не надав. Про причини неявки суд не повідомив. Про час і місце слухання справи повідомлений належним чином - у відповідності до вимог ч. 6, п. 2 ч. 7 ст. 128, ч. 9 ст. 130 ЦПК України, судовими повістками про виклик за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання. Відповідно до ст. 280 ЦПК судом прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечував. Враховуючи вищенаведене і прийняття судом ухвали про заочний розгляд справи, справа підлягає розгляду в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи. В судовому засіданні досліджені всі докази, подані учасниками справи. Клопотання про витребування і дослідження інших доказів до суду не надходило. Суд постановляє рішення на підставі повно і\~всебічно з`ясованих\~обставин,\~на які\~сторони посилаються\~як на\~підставу своїх\~вимог і\~заперечень,\~підтверджених тими\~доказами,\~які були\~досліджені в\~судовому засіданні. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідачі не надали ні відзиву, ні заперечень за позовом, тому обставини, на які посилається позивач за текстом позовної заяви суд вважає доведеними. Дослідивши наявні у справі письмові докази та оцінивши їх в сукупності суд приходить до наступних висновків. У судовому засіданні встановлено та підтверджено письмовими доказами по справі, що 18 березня 2020 року між [PERSON] та ПАТ «Ідея Банк» було укладено Договір кредиту та страхування № Р20.00407.006532727 (арк. с. 6-7), за умовами якого банк надав кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 30887,00 грн., включаючи витрати на страховий платіж (у разі наявності), а позичальник зобов`язався одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за кредитне обслуговування) і платою за послуги з щомісячного обслуговування кредитної заборгованості, який є його невід`ємною частиною. Кредит надавався на 24 місяці. Згідно п.п. 1.3 Договору Кредиту за користування Кредитом Позичальник сплачує проценти у розмірі 15%. річних від залишкової суми кредиту. Відповідно до п.п. 1.5 Договору Кредиту за обслуговування кредиту Банком Позичальник сплачує плату за кредитне обслуговування щомісячно в розмірі відповідно до Графіку платежів. Згідно з п. 1.6. дата повернення кредиту - 18 березня 2022 року, відповідно до графіку. Судом встановлено, що 18 березня 2020 року [PERSON] власноручно підписав Договір кредиту № Р20.00407.006532727 від 18 березня 2020 року, Паспорт споживчого кредиту (Додаток № 1 до договору) та таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної процентної ставки за договором про споживчий кредит (арк.с. 6-8). Як убачається з ордеру-розпорядження №1 про видачу кредиту банк видав [PERSON] кредит у сумі 30887,00 грн (арк.с.9). Як свідчить виписка з рахунку [NUMBER] [PERSON] за вказаним рахунком здійснювались операції з 18 березня 2020 року по 29 квітня 2020 року, а саме видача кредитних коштів, погашення тіла кредиту, визначалось прострочення. Станом на 19 грудня 2023 року операції за рахунком [PERSON] містять 6 проводок, дебет рахунку - 30887,90 грн., кредит рахунку - 30887,90 грн. (арк.с.10). Згідно з довідкою-розрахунком за кредитним договором № Р20.00407.006532727 від 18 березня 2020 року\~розрахунок боргу станом на 19 грудня 2023 року включає заборгованість за основним боргом - 30887,00 грн., заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками - 15071,5 грн., заборгованість за нарахованими та несплаченими комісіями - 21361,76 грн., загальна заборгованість 67320,26 грн. (арк.с. 11). Відповідно до копії Договору факторингу № 19/12-23 від 19.12.2023 року, між Акціонерним Товариством «Ідея Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Оптіма Факторинг» укладено вказаний договір, за яким, АТ «Ідея Банк» відступає ТОВ «Оптіма Факторинг», а ТОВ «Оптіма Факторинг» приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження АТ «Ідея Банк» за плату та на умовах визначених Договором факторингу (арк.с. 15-21). Відповідно до п. 2.1 Договору факторингу АТ «Ідея Банк» відступає ТОВ «Оптіма Факторинг», а ТОВ «Оптіма Факторинг» приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження АТ «Ідея Банк» за плату та на умовах визначених Договором факторингу. Права вимоги які клієнт відступає фактору за цим Договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості Боржників перед АТ «Ідея Банк», та визначені в реєстрі боржників, що підписується сторонами у паперовому вигляді в день укладення цього договору. Так, ТОВ «Оптіма Факторинг» зобов`язання за Договором факторингу виконало в повному обсязі, та перерахувало відповідну суму на користь АТ «Ідея Банк». За таких обставин, до ТОВ «Оптіма Факторинг» починаючи з 19.12.2023 року відповідно до договору факторингу № 19/12-23 перейшло право за договором № Р20.00407.006532727 від 18 березня 2020 року, що укладено між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] (а.с. 15-21, 22-24, 25, 26). Відповідно до копії Договору факторингу № 22/12-2023 року від 22.12.2023 року, між Товариством з обмеженою відповідальністю «Оптіма Факторинг» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» укладено вказаний договір, за яким: Товариство з обмеженою відповідальністю «Оптіма Факторинг» відступає Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал», а Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» приймає Права Вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Товариства з обмеженою відповідальністю «Оптіма Факторинг» за плату та на умовах, визначених цим Договором (арк.с. 27-31). Відповідно до п. 2.1 за цим договором ТОВ «Оптіма Факторинг» відступає ТОВ «ФК «Профіт Капітал», а ТОВ «ФК «Профіт Капітал» приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Оптіма Факторинг» за плату та на умовах, визначених цим договором. Згідно з положенням п. 2.2 цього договору, права вимоги відступається в розмірі заборгованості боржників перед ТОВ «Оптіма Факторинг», та визначені в друкованому реєстрі боржників, що підписується сторонами та в реєстрі боржників в електронному вигляді та надсилається разом з Актом приймання-передачі реєстру боржників в електронному вигляді. П. 3.2 цього договору передбачена загальна сума фінансування після відступлення прав вимоги, яка становить 11861032,61 грн. На виконання вимоги даного договору, ТОВ «ФК «Профіт Капітал» перерахувало на рахунок ТОВ «Оптіма Факторинг» 11861032,61 грн., та відповідно були здійснено передачі реєстру боржників. За таких обставин, до ТОВ «ФК «Профіт Капітал» починаючи з 22.12.2023 року відповідно до договору факторингу №12/90 перейшло право за Договором № Р20.00407.006532727 від 18 березня 2020 року, що укладено між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] (а.с. 27-31, 32-34, 35). Банк свої зобов`язання за Договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі надавши кредитні кошти в розмірі 30887 грн. 00 коп. Позичальник свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує. Статтею 1054\~ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. За змістом статей 626,628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст.\~638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до положень ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Ст.\~527\~ЦК України передбачає обов`язок боржника виконати зобов`язання особисто. Статтею 610 ЦК Українивстановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з п.1 ч.1 ст.512\~ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Також необхідно враховувати, що у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора. Статтею 514\~ЦК України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 516\~ЦК України встановлено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. На підставі договору факторингу від 19.12.2023 року № 19/12-2023, укладеного між акціонерним товариством «Ідея Банк» та товариством з обмеженою відповідальністю «ОПТІМА ФАКТОРИНГ», та на підставі договору факторингу від 22.12.2023 року № 22/12-2023, укладеного між ТОВ «Оптіма Факторинг» та ТОВ «ФК «Профіт Капітал» до останнього перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № Р20.00407.006532727 від 18 березня 2020 року, сума відступленої грошової вимоги складає 67320,26 грн. Згідно з розрахунком, наданим позивачем, заборгованість за кредитним договором від 18 березня 2020 року №Р20.00407.006532727 складає 67320,26 грн., з яких: заборгованість за основним боргом - 30877,00 грн.; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками - 15071,5 грн.; заборгованість по оплаті за обслуговування кредиту - 21361,76 грн. (арк.с. 11). Встановлено, що у підписаному позичальником кредитному договорі у розділі 7 графіку щомісячних внесків за кредитним договором встановлено щомісячну комісію за супроводження кредиту (арк.с.7,8). Тобто ПАТ «Ідея Банк» фактично встановлено сплату комісії, проте не зазначено, за які саме послуги ця комісія сплачується позичальником. Жодних доказів вчинення ПАТ«Ідея Банк» будь-яких дій, за які позикодавцем нараховувалася комісія, матеріали справи не містять. Частиною першою статті 11\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» передбачено безоплатність надання позикодавцем певних послуг, до яких можна віднести видачу кредиту та його супровід. Відповідно до частини п`ятої статті 12\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у пункті 31.29 постанови від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (провадження № 14-44цс21). У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі №202/5330/19 зазначено, що у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою\~статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті\~11, частини п`ятої статті\~12 Закону України «Про споживче кредитування». Оскільки [PERSON] було встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, пункти про нарахування разової комісії при видачі кредиту та щомісячної комісії за супроводження кредиту є нікчемними, а тому нарахування заборгованості за цією комісією є безпідставним та вимоги позивача в цій частині не підлягають до задоволення. Відтак, позивачем доведено загальний розмір заборгованості за кредитним договором від 18 березня 2020 року № Р20.00407.006532727 за тілом кредиту в розмірі 30877,00 грн.; заборгованості за відсотками у розмірі 15071,5 грн., що у загальному розмірі складає 45958,5 грн. (за вираховуванням комісії в сумі 21361,76 грн., умова договору про яку є нікчемною). Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1\~ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Зважаючи на положення ч.ч. 1, 2\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, судові витрати у межах сплаченого судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 2067 грн. 17 коп. Щодо витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає, що за положеннями ч. 8\~ст. 141 ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У позовній заяві позивач просить стягнути із відповідача на свою користь витрати на правову допомогу у розмірі 7000,00 грн. Згідно з положеннями ч.ч. 1-5\~ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано копію договору №28092021-1 від 28.09.2021 про надання правової допомоги адвокатом АО «Правовий діалог»( ар.с.36-39), додаткової угоди № 11 до Договору від 23.05.2024 (ар.с.40), акту №19 від 23.05.2024 прийому-передачі Реєстру боржників за договором про надання правової допомоги (ар.с.41), акт №1 від 12.06.2024 прийому-передачі наданої правової допомоги (ар.с.42), копію платіжної інструкції від 13.06.2024 відповідно до якої ТОВ «ФК «Профіт Капітал» оплатило А.О. «Правовий діалог» 182000,00 грн. (арк.с.5), довіреність, видана адвокату Павленку С.В. на представлення інтересів ТОВ «ФК «Профіт капітал». Відповідно до цих доказів позивач у цій справі поніс витрати на правову допомогу в розмірі 7000,00 грн. Згідно з умовами договору про надання правової допомоги, оплата за надані послуги складається з суми вартості послуг, зазначених у звіті про надання правової допомоги. Так, із акту №1 від 12.06.2024 прийому-передачі наданої правової допомоги вбачається, що АО «Правовий діалог» було проведено консультації з клієнтом, здійснено вивчення документів та підготовлено проект позовних заяв для направлення до суду (арк.с. 42). У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині 4 статті 137 ЦПК України. Вирішуючи питання обґрунтованості щодо стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 7000 гривень, слід приймати до уваги викладене нижче. При визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі\~ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). Вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц. Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Тобто в цілому нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін. Відповідний висновок викладено у постанові ВПВС від 07.07.2021 у справі №910/12876/19. Системний аналіз положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: partial