Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-17 00:00:00

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» звернулось до Тисменицького районного суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості у розмірі 28 500,00 гривень за Договором про споживчий кредит № 1492062 від 17.03.2021 року та витрат, понесених на сплату судового збору в сумі 3028,00 гривень. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ТОВ «ВЕЛЛФІН» є фінансовою установою, що надає фінансові послуги по наданню у позику грошових коштів на умовах строковості, зворотності, платності. 17.03.2021 року між ТОВ «ВЕЛЛФІН» та відповідачем [PERSON] було укладено Договір про споживчий кредит № 1492062 в електронній формі. За умовами Договору позики ТОВ «ВЕЛЛФІН» надає позичальнику грошові кошти в позику в сумі 9 500,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути позику та сплатити проценти за користування позикою. Взяті на себе зобов`язання за договором позики, відносно своєчасного повернення суми отриманої позики та своєчасної сплати нарахованих за користування ним відсотків у встановлені договором терміни, відповідач не виконує, у зв`язку з чим, у неї утворилась заборгованість. Тому, позивач змушений звернутися до суду для захисту своїх прав та законних інтересів. Станом на 05.03.2024 року заборгованість за кредитом складає 28 500 грн, з яких: 9 500 грн - заборгованість за тілом кредиту, 19 000 грн - заборгованість за відсотками. Ухвалою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 27 березня 2024 року цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості передано за підсудністю на розгляд Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.04.2024 справу передано у провадження судді Антоняку Т.М. Ухвалою від 16 квітня 2024 року вказану цивільну справу прийнято до провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача. Позовні вимоги підтримує, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Жодних заперечень проти позову, в тому числі відзиву на позовну заяву, від відповідача не надійшло. З урахуванням думки позивача та положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне. З представлених суду матеріалів слідує, що ТОВ «ВЕЛЛФІН» є фінансовою установою, що надає фінансові послуги по наданню у позику грошових коштів на умовах строковості, зворотності, платності, відповідно до розпорядження Нацкомфінпослуг № 2606 від 27.10.2015 року, зареєстровано в реєстрі фінансових установ за № 16103225. 17.03.2021 року між ТОВ «ВЕЛЛФІН» та відповідачем [PERSON] було укладено Договір про споживчий кредит № 1492062 (а.с.16-19). Вказаний договір про споживчий кредит укладений у формі електронного документу, що не суперечить вимогам Цивільного кодексу України та іншого законодавства. Договір позики був укладений на підставі заяви позичальника. Відповідно до умов договору про споживчий кредит відповідачу шляхом перерахування грошових коштів на його банківський рахунок (банківська картка) було надано позику в розмірі 9500,00 грн, що підтверджується інформаційною довідкою 157/03 від 06.03.2024 ТОВ «Платежі Онлайн», яке надає ТОВ «ВЕЛЛФІН» технічну можливість для проведення операцій, по якій банк-еквайер здійснює нарахування коштів (а.с. 34). Позивач виконав належним чином умови договору, проте відповідач взяті зобов`язання не виконує. Згідно п.1.5 договору позики нарахування процентів за користування позикою проводиться у відповідності до наступних умов: 1,8 процентна ставка від суми позики, але не менше ніж 50 грн за перший день користування позикою; 1,8 процентна ставка від суми позики, щоденно, за кожен день користування позикою, починаючи з другого дня в межах строку позики, зазначеного в п.1.3 цього договору. Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «ВЕЛЛФІН» визначають порядок і умови надання ТОВ «ВЕЛЛФІН» грошових коштів у позику. Правила розміщені на веб-сайті ТОВ «ВЕЛЛФІН» https://creditup.com.ua, вони є загальнодоступними та являють собою публічну оферту ТОВ «ВЕЛЛФІН» до укладення договору позики. Правила є невід`ємною частиною Договору позики. Згідно п.п. 4.1, 4.2 Правил, заявник що має намір отримати позику, проходить реєстрацію в особистому кабінеті на сайті Товариства. Заявник для оформлення позики здійснює оформлення заявки на сайті товариства шляхом заповнення всіх полів заявки, що відмічені як обов`язкові для заповнення. Згідно п. 6.2 Правил, у разі прийняття позитивного рішення Товариство інформує заявника шляхом направлення СМС-повідомлення на телефонний номер зазначений в заявці, розміщенням інформації щодо прийняття рішення в особистому кабінеті та шляхом надсилання електронного повідомлення на електронну адресу зазначену в заявці. Електронне повідомлення про прийняття позитивного рішення в наданні позики містить гіперактивне посилання. Здійснюючи перехід по гіперактивному посиланню заявник отримує електронну копію Договору про споживчий кредит. У встановленому п.п. 4.1, 4.2 Правил порядку, відповідач оформила заявку для отримання позики, шляхом заповнення всіх полів заявки, що відмічені як обов`язкові для заповнення, що підтверджується роздруківкою заявки відповідача з офіційного веб-сайту. Заявка для отримання позики містить всі ідентифікуючі дані щодо позичальника (а.с. 35-40). На підставі заповненої відповідачем заявки між ТОВ «ВЕЛЛФІН» та відповідачем було укладено договір позики від 17.03.2021 року в електронній формі. Згідно із ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. ТОВ «ВЕЛЛФІН» свої зобов`язання за договором позики виконав повністю, що підтверджується повідомленням ТОВ «Платежі Онлайн», яке надає ТОВ «ВЕЛЛФІН» технічну можливість для проведення операцій, по якій банк - еквайзер здійснює зарахування коштів. Відповідач належним чином не виконала умов договору позики у встановлений строк. За розрахунком позивача, у відповідача перед ТОВ «ВЕЛЛФІН» станом на 05.03.2024 року заборгованість за кредитом складає 28 500 грн, з яких: 9 500 грн - заборгованість за тілом кредиту, 19 000 грн - заборгованість за відсотками\~ (а.с.22-33). Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або тож кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Вирішуючи вимогу про стягнення з відповідача відсотків за користування кредитним коштами, суд звертає увагу на правові позиції, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц, про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Такий правовий висновок було підтверджено і у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 квітня 2023 року у справі № 910/4518/16. Отже, враховуючи узгоджений сторонами строк кредитування 30 днів до 16.04.2021 року, а також відсутність належних та допустимих доказів щодо пролонгації строку дії кредитного договору, позовні вимоги про стягнення з [PERSON] відсотків за користування кредитними коштами підлягають частковому задоволенню в межах строку дії кредитного договору. Відтак, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за відсотками у розмірі 5 130 грн 00 коп. Відтак, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у загальній сумі 14 630 грн 00 коп., яка складається з наступного: 9 500 грн - заборгованість за тілом кредиту; 5 130 грн - заборгованість за відсотками. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує, що позивачем сплачено в рахунок судового збору за звернення до суду із цим позовом 3 028 грн 00 коп, що підтверджується відповідною платіжною інструкцією. Разом із тим, відповідно до ч.ч. 1, 2, 13 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. З огляду на викладене, виходячи з принципу пропорційності відшкодування судових витрат до задоволених вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 1 544 грн 28 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial