Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-13 00:00:00

В Острозький районний суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу звернувся [PERSON] . В обґрунтування позову зазначає, що з 23 липня 1972 року перебуває з відповідачкою у шлюбі, який зареєстрований виконавчим комітетом Верхівської сільської ради Острозького району Рівненської області (актовий запис №08). Від даного шлюбу неповнолітніх дітей немає. Вказує, що шлюбне життя з відповідачкою не склалося, так як упродовж останніх років вони проживають окремо. Між ними відсутні почуття любові, родинної близькості та взаєморозуміння. Вказує, що змінилися їхні погляди на спільне подружнє життя та сімейні цінності. Відповідачка перестала розуміти сутності проблем, які виникали у сім`ї. Вказав, що він остаточно втратив почуття любові, поваги та довіри до відповідачки. Відтак сумісне проживання стало неможливим, через що вони близько десяти років проживають окремо. Вказує, що шлюбні відносини між ними припинено, перспективи для збереження шлюбу відсутні. Вважає, що шлюб між ними тривалий існує формально, так як вони разом як сім`я не проживають, фактичних шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, спільного побуту, бюджету, взаємних прав та обов`язків не мають, між ними відсутні будь-які формальні ознаки, які характеризують сім`ю. Вказує, що відповідачка не погодилась на розірвання шлюбу в добровільному порядку в органах РАЦС. Подальшого змісту підтримувати сімейні відносини не вбачає, на примирення не згоден, що й спонукало його звернутися до суду з вищевказаним позовом. Просив позовні вимоги задовольнити. Ухвалою суду від 16.09.2024 року відкрито провадження, справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання сторони не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку. Відповідачка у відповідності до вимог ст.ст.178, 180 ЦПК України відзиву на позовну заяву та заперечень проти позову не подала. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 23 липня 1972 року виконавчим комітетом Верхівської сільської ради Острозького району Рівненської області (актовий запис №08), що підтверджується повторно виданим свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 14.08.2024 року. Відповідно до витягу про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 14.08.2024 року позивач [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Згідно адресної довідки Острозької міської ради від 13.09.2024 року відповідачка [PERSON] зареєстрована за адресою : [ADDRESS] . З доводів позивача судом встановлено, що він та відповідачка впродовж десяти років фактично проживають окремо, що відповідачкою не заперечується. Відповідно до ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, а відповідно до ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Аналогічне положення містить ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України, в якій також зазначено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання, згідно ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] втратили почуття один до одного, на даний час шлюб фактично припинено, оскільки разом вони як сім`я не проживають впродовж десяти років, спроби відновити шлюбні відносини сторони не роблять. Таким чином шлюб існує формально, а тому вбачаються підстави для його розірвання в судовому порядку. З матеріалів справи вбачається, що сім`я фактично розпалася, оскільки сторони спільного побуту, бюджету, взаємних прав та обов`язків не мають, подружніх стосунків не підтримують, що свідчить про формальне існування шлюбу. А відтак суд приходить до висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, у зв`язку із чим визнає причину розірвання шлюбу поважною і розриває шлюб між сторонами без вжиття заходів щодо примирення. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. В судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами існує формально. На даний час шлюб фактично припинено і подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим. Окрім того, суд бере до уваги, що позов про розірвання шлюбу було подано до суду 10.09.2024 року, сторони з клопотанням про надання строку на примирення до суду не звертались, у зв`язку з цим суд приходить до висновку про те, що у позивача та відповідачки було достатньо часу для прийняття виваженого рішення про необхідність розірвання шлюбу. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки позивач [PERSON] звільнений від сплати судового збору, відтак з відповідачки [PERSON] слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 1 211,20 грн. На підставі ст.ст.105, 110 СК України,

Outcome: approved