Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу, в якому просить суд стягнути на його користь з відповідача суму страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 48627,89 гривень, а також судовий збір. В обґрунтування позову зазначено, що 15.09.2022 року, о 09 год. 30 хв., на автодорозі Західний обхід м. Львова сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів «Тоуота», номерний знак [NUMBER] , яким керував [PERSON] , власник транспортного засобу - [PERSON] , і «OPEL», номерний знак [NUMBER] , яким керував [PERSON] , який є власником транспортного засобу. Постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 26.10.2022 року у справі №450/3099/22 відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення. Згідно з інформацією з Центральної бази даних Моторного (транспортного) страхового бюро України, повідомлення про ДТП, керований відповідачем транспортний засіб не був забезпеченим в розумінні Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Цивільно-правова відповідальність потерпілого була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (Поліс №208353185, страховик - ПрАТ «УТСК»). Потерпілий своєчасно звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України із повідомленням про ДТП від 16.09.2022 року та заявою про виплату страхового відшкодування від 16.09.2022 року. Згідно зі звітом №264l/22 про оцінку автомобіля, складеного 11.10.2022 року оцінювачем [PERSON] , вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу склала 46947,89 грн. Наказом Моторного (транспортного) страхового бюро України №3/11722 від 25.11.2022 року вирішено сплатити на рахунок потерпілого 46947,89 грн. за заподіяну шкоду. Здійснення оплати підтверджується платіжною інструкцією №936456 від 29.11.2022 року. Окрім того, Моторне (транспортне) страхове бюро України понесло витрати на встановлення розміру збитків та збір документів у розмірі 1680,00 грн. Вказана сума була сплачена на рахунок ФОП [PERSON] , про що свідчить платіжна інструкція №935061 від 20.10.2022 року, рахунок-фактура №2441 від 11.10.2022 року та акт виконаних робіт від 11.10.2022 року. 02.04.2024 року на адресу відповідача було направлено Лист-повідомлення про необхідність оплати суми заборгованості, однак виконане воно не було. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений судом належним чином, разом з позовною заявою надав заяву, в якій просив суд про розгляд справи у відсутність представника позивача, підтримав викладене в позовній заяві, наполягав на позовних вимогах, просив суд задовольнити їх в повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач, будучи повідомленим судом належним чином про час і місце розгляду справи, у судове засідання повторно не з`явився і не повідомив суд про причини неявки, відзиву чи будь-яких інших заяв та клопотань до суду не надав. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, відповідно до вимог ч.4 ст.223, ч.1 ст.280 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, доходить наступних висновків. Судом встановлено, що 15.09.2022 року, о 09 год. 30 хв. на а/д Західний обхід м.Львова, 8 км. + 700 м., водій [PERSON] , керуючи ТЗ TOYOTA RAV4, державний номерний знак [NUMBER] , не був уважним, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем OPEL COMBO, державний номерний знак [NUMBER] , який рухався попереду, від чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Такими своїми діями [PERSON] порушив вимоги п.п. 2.3б, 12.1, 13.1 ПДР України. Постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 26.10.2022 року у справі №450/3099/22, яка набрала законної сили 08.11.2022 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, і накладено адміністративне стягнення (а.с.14). Власником транспортного\~засобу «OPEL\~COMBO»,\~номерний знак\~ [NUMBER] ,\~є [PERSON] ,\~цивільно-правова\~відповідальність якого\~була застрахована\~за договором\~обов`язкового\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів,\~поліс №208353185,\~страховик -\~ПрАТ «УТСК», строк дії договору з 00:00 годин 16.03.2022 року по 15.03.2023 року включно (а.с.15). [PERSON] своєчасно звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду від 16.09.2022 року (а.с.16-17) та заявою про виплату страхового відшкодування від 16.09.2022 року (а.с.18). Згідно зі звітом №264l/22 про оцінку автомобіля OPEL\~COMBO,\~номерний знак\~ [NUMBER] , складеного 11.10.2022 року оцінювачем [PERSON] , вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складових КТЗ склала без ПДВ 46947,89 грн. (а.с.19-52). Наказом Моторного (транспортного) страхового бюро України №3/11722 від 25.11.2022 року вирішено сплатити на рахунок [PERSON] 46947,89 грн. за шкоду заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди (а.с.53). Здійснення оплати підтверджується платіжною інструкцією №936456 від 29.11.2022 року (а.с.54). Відповідно до платіжної інструкції №935061 від 20.10.2022 року (а.с.58), рахунку-фактури №2441 від 11.10.2022 року (а.с.55) та акту виконаних робіт від 11.10.2022 року (а.с.56) Моторне (транспортне) страхове бюро України понесло витрати на встановлення розміру збитків та збір документів у розмірі 1680,00 грн., які було сплачено на рахунок ФОП [PERSON] 02.04.2024 року на адресу [PERSON] позивачем було направлено Лист-повідомлення про необхідність відшкодування шкоди в порядку регресу у розмірі 48627,89 грн. (а.с.59-60). Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Отже, наявність вини в діях [PERSON] у скоєні дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 15.09.2022 року, додатковому доказуванню не підлягає. Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 у справі за заявою №48553/99 «Совтрансавто-Холдинг проти України», а також відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 28.10.1999 року у справі за заявою №28342/95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів. У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 року по справі «Шмалько проти України» (заява №60750/00) зазначено, що для цілей ст.6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина, судового розгляду. Таким чином, вказана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини [PERSON] , який керував автомобілем TOYOTA RAV4, державний номерний знак [NUMBER] . В результаті дорожньо-транспортної\~пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. Згідно з інформацією з Центральної бази даних Моторного (транспортного) страхового бюро України, повідомлення про ДТП, керований відповідачем транспортний засіб не був забезпеченим в розумінні Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до п. 35.1 ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, Моторне (транспортне) страхове бюро України) заяву про страхове відшкодування. Пунктом 35.2. ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що до заяви додаються: документ, що посвідчує право заявника на отримання страхового відшкодування (довіреність, договір оренди, свідоцтво про право на спадщину), у разі якщо заявник не є потерпілим або його законним представником. Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до ст.11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Таким актом є Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який містить спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин. Відповідно до пп.а) п.41.1. ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок кошті в фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно зі ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров`ю та майну третіх осіб під час ДТП. Відповідно до ст. ст. 1187, 1188 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Тобто нормами ч. 2 ст. 1187 ЦК України визначено особливого суб`єкта, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, це є його законний володілець. Деліктне зобов`язання виникає з факту завдання шкоди (зокрема майнової) і триває до моменту її відшкодування потерпілому в повному обсязі особою, яка завдала шкоди (ст. 11, 599, 1166 ЦК України). Сторонами деліктного зобов`язання зазвичай виступають потерпілий (кредитор) і заподіювач шкоди (боржник). Разом з тим, правила регулювання таких зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо заподіювачем, а іншою особою, за умови, що законом передбачено такий обов`язок іншої особи, хоч вона шкоди й не заподіювала. Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Відповідно до п. 38.2.1 ч. 2 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Таким чином,\~Моторне (транспортне)\~страхове бюро\~України виконало\~покладений на\~нього Законом\~обов`язок по\~відшкодуванню шкоди,\~заподіяної з\~вини власника\~транспортного засобу,\~який не\~застрахував свою\~цивільно-правову\~відповідальність.\~Тому,\~відповідно до\~ст.\~1191\~ЦК України\~та п.38.2.1\~ст.38\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» після\~проведення виплати\~потерпілій особі\~у Моторного\~(транспортного)\~страхового бюро\~України виникло\~право зворотної\~вимоги до\~відповідача у\~розмірі виплаченого\~відшкодування. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в порядку регресу витрати, пов`язані з виплатою страхового відшкодування, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними, в зв`язку з чим підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, так як судове рішення ухвалюється у повному обсязі на користь позивача, понесені ним і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved