Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-22 00:00:00

Адвокат Глущенко О.С., який діє в інтересах [PERSON] звернувся до Придніпровського районного суду м.Черкаси з позовом, в якому просять визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно за законом, а саме на автомобіль марки ВАЗ 2101, 1976 року випуску, двигун № [NUMBER] , кузов № [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , що належить [PERSON] , яка помрела [INFO] . В обґрунтування вимог зазначають, що [PERSON] 27.12.1979 у Черкаському ЗАГСі зареєструвала шлюб із [PERSON] , про що було зроблено відповідний актовий запис № 2667 (Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] ). [INFO] [PERSON] помер. Після смерті Спадкодавця залишилася спадкова маса, до складу якої серед іншого майна ввійшов автомобіль марки ВАЗ 2101, 1976 року випуску, двигун № [NUMBER] , кузов № [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , що належить Спадкодавцеві, [PERSON] . За заявою [PERSON] державним нотаріусом Другої черкаської державної нотаріальної контори Демиденко О.А. було відкрито спадкову справу 69088155, після смерті [PERSON] 18.11.2022 Третьою особою було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право спадщину на спадкове майно, по причині, що остання не надала оригіналів правовстановлюючих документів. Рішенням Придніпровського районного суду м.Черкаси від 31.03.2023 у цивільній справі № 711/921/23 за позовом [PERSON] до Черкаської міської ради було ухвалено визнати за [PERSON] право власності у порядку спадкування за законом на автомобіль марки ВАЗ 2101, 1976 року випуску, двигун [NUMBER] , кузов № [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , що належить [PERSON] , який помер [INFO] . Рішення суду вступило в законну силу. [INFO] [PERSON] померла. Свідоцтво про смерть серії [NUMBER] було видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), про що було складено відповідний актовий запис № 141. Після смерті Спадкодавця залишилася спадкова маса, до складу якої серед іншого майна входить автомобіль марки ВАЗ 2101, 1976 року випуску, двигун № [NUMBER] , кузов № [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , що належить Спадкодавцеві, [PERSON] . За заявою сина померлої, [PERSON] у Другій черкаської державній нотаріальній конторі було відкрито спадкову справу 28/2024, після смерті [PERSON] . Родинний зв`язок Позивача та померлої [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження Позивача серії [NUMBER] від 27.05.1976, що було видане відділом РАГС м.Калуги, про що зроблено відповідний актовий запис № 2 (восст.). 01.08.2024 Другою черкаською державною нотаріальною конторою було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою Позивачеві було відмовлено у видачі свідоцтва про право спадщину на спадкове майно, по причині, що останній не надав оригіналів правовстановлюючих документів. Ухвалою Придніпровського районного суду м.Черкаси від 06 серпня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін, та витребувано у Другої черкаської державної нотаріальної контори письмові докази. Ухвалою Придніпровського районного суду м.Черкаси від 05 вересня 2024 року закрито підготовче судовому засідання та призначено справу до розгляду по суті. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився. В судове засідання представник позивача адвокат Глущеенко О.С не з`явився, до початку розгулу справи подав заяву про слухання справи без його участі. Позовні вимоги підтримав. Представник відповідача Черкаської міської ради в судове засідання не з`явився, але подав заяву в якій просив проводити розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги визнав в повному обсязі та не запресував проти їх задоволення. Представник Другої черкаської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився. До початку розгляду справи подав заяву про слухання справи без його участі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, суд приходить до таких висновків. Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України) Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст.\~13 ЦПК України). Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч. ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Як визначено статтею 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, в тому числі припинення дії, яка порушує право; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов?язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства (ч.ч. 1, 2, 3, 4 ст. 13 ЦК України). У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які зазначені вище, суд може зобов`язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом (ч. 6 ст. 13 ЦК України). В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] . Згідно з Свідоцтвом про народження [INFO] народився [PERSON] В графі «мати» зазначена - [PERSON] . 27 грудня 1979 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб. Після укладення шлюбу присвоєно прізвище дружині [PERSON] . Відповідно до копії спадкової справи №28/2024, направленої Другою черкаської державною нотаріальної конторою, смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , для прийняття спадщини звернувся її син [PERSON] . Постановою державного нотаріуса другої черкаської державної нотаріальної контори Перкалюк С.В. від 01 серпня 2024 року, відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, а саме автомобіль марки ВАЗ 2101, 1976 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] що залишився після смерті його матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 відповідно до Закону №475/97-ВР від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно із ч. 1 ст. 316 ЦК України, - правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (ч. 1 ст. 317 ЦК України). Відповідно до ст.319\~ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Як зазначено у ч. 1 ст. 321 ЦК України, - право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як передбачено статтею 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в результаті втрати ним документа, який посвідчує його право власності. Крім того, згідно з п. 37 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику у справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 № 5 з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392\~ЦК України, власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до\~статей 1216-1218\~ЦК України\~спадкуванням є\~перехід прав\~та обов`язків\~(спадщини)\~від фізичної\~особи,\~яка померла\~(спадкодавця),\~до інших\~осіб (спадкоємців).\~Спадкування здійснюється\~за заповітом\~або за\~законом.\~До складу\~спадщини входять\~усі права\~та обов`язки,\~що належали\~спадкодавцеві на\~момент відкриття\~спадщини і\~не припинилися\~внаслідок його\~смерті. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1222 ЦК України). Право на\~спадкування мають\~особи,\~визначені у\~заповіті. У\~разі відсутності\~заповіту,\~визнання його\~недійсним,\~неприйняття спадщини\~або відмови\~від її\~прийняття спадкоємцями\~за заповітом,\~а також\~у разі\~неохоплення заповітом\~усієї спадщини\~право на\~спадкування за\~законом одержують\~особи,\~визначені у\~статтях 1261-1265\~цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (ст.\~1223 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з п. 23 постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Пунктами 4.15, 4.18 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З урахуванням положень статей 1296-1299 ЦК України питання про право спадкоємця на спадкове майно вирішується судом у разі невизнання такого права чи відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем. За результатами розгляду справи, суд вважає, що позивачем обрано вірний спосіб захисту. На думку суду, через відсутність у спадкоємця [PERSON] належного правовстановлюючого документу він позбавлений можливості одержати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину, внаслідок чого йому постановою від 01.08.2024 року відмовлено державним нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину. На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог, а саме слід визнати за [PERSON] право власності у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , на автомобіль марки ВАЗ 2101, 1976 року випуску, двигун № [NUMBER] , кузов № [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] . Судові витрати позивач залишив за собою. На підставі викладеного та

Outcome: approved