Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-16 00:00:00

В квітні 2024 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить ухвалити рішення яким визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 17.02.2021 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Тарасом Володимировичем, зареєстрований в реєстрі за № 1571 про стягнення з [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «Фінрайт» код ЄДРПОУ: 40997279, загальної суми 39 544, 74 грн. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що про вчинення оскаржуваного виконавчого напису та знаходження його на виконанні у виконавця позивачка дізналась після отримання повідомлення про відкриття виконавчого провадження, з якого стало відомо, що 17.03.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Притуляком В.М. відкрито виконавче провадження № 64868495. Позивачка не погоджується із виконавчим написом, вважає його незаконно вчиненим та таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу № 947/12748/24\~ було розподілено судді Літвіновій І.А. Провадження у справі відкрито ухвалою судді від 23.04.2024 року. Розгляд справи призначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Одночасно із поданням позовної заяви, позивач просив вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за виконавчим провадженням № 64868495, відкритим 17.03.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Притуляком В.М., на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Личука Тараса Володимировича, реєстраційний № 1571 від 17.02.2021 року, про стягнення із [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт», код ЄДРПОУ 40997279, заборгованості за договором № 999-00023441/1 від 02.08.2013 року в розмірі 39544,74 грн., - до набрання законної сили судовим рішенням у справі. Ухвалою судді від 23.04.2024 року заяву позивача про забезпечення позову задоволено. Зважаючи на відсутність відзиву відповідача на позов, враховуючи положення статей 280,\~281\~ЦПК\~України розгляду справи проводиться судом в заочному порядку за наявними у ній матеріалами. В ході розгляду справи судом встановлено, що 17 лютого 2021 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Тарасом Володимировичем, на підставі статей 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, стягнуто з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , адреса реєстрацій [ADDRESS] , місце проживання: [ADDRESS] , яка є Боржником за Кредитним договором 999-00023441/1 від 02 вересня 2013 року, укладеним з АТ «Імексбанк», ідентифікаційний код юридичної особи: 20971504, правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору Відступлення Прав Вимоги від 31.03.2020 року є ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «Фінрайт», ідентифікаційний код юридичної особи: 40997279. Загальна сума, що підлягає стягненню 39 544 (тридцять дев`ять тисяч п`ятсот сорок чотири гривні 74 копійок). 17 березня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Притуляком В.М. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 64868495 щодо примусового виконання виконавчого напису № 1571, виданого 17.02.2021 року про стягнення з [PERSON] заборгованості. Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Так, у відповідності до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до положень цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. З тексту виконавчого напису вбачається, що нотаріус керувався ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою КМУ від 29.06.1999 року № 1172. Пункт 2 вказаного Переліку було доповнено Постановою КМУ від 26.11.2014 року за № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Таким чином, вчинення нотаріусом спірного виконавчого напису відбулося за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком і мали слугувати підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Разом із цим, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14, яка ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року залишена без змін та яка набрала законної сили, визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, в тому числі п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашений заборгованості», та зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постанова набрала законної сили з моменту проголошення. Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Аналогічна правова позиція викладена і у постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17. Згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Оскаржуваний виконавчий напис, вчинений нотаріусом 17 лютого 2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Як вбачається із Договору № 999-00023441/1 від 02.08.2013 року, який став підставою для вчинення оспорюваного виконавчого напису, цей договір було укладено між АТ «Імексбанк» та [PERSON] , та такий договір не посвідчений нотаріально, що в свою чергу є підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Отже, кредитна заборгованість, у зв`язку з наявністю якої було вчинено оспорюваний виконавчий напис, не є безспірною, а тому виконавчий напис № 1571 від 17 лютого 2021 року про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Фінрайт» заборгованості у розмірі 39\~544,74 грн., визнається такою, що не підлягає виконанню. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Ст. 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. У відповідності зі ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, з відповідача на користь позивача також необхідно стягнути сплачений за подання позовної заяви до суду судовий збір у розмірі 1\~211,20 гривень, за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 605,60 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved