Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-23 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~В провадженні Тульчинського районного суд Вінницької області знаходилась вказана вище цивільна справа. Рішенням Тульчинського районного суду Вінницької області від 25.09.2024 позов [PERSON] задоволено. Адвокат\~Шевчук Т.В.\~в інтересах\~\~позивача [PERSON] \~звернулася в\~суд\~з\~ заявою\~про\~ухвалення додаткового\~рішення у\~вказаній\~вище\~цивільній справі,\~яка сформована\~в\~системі\~«Електронний суд»\~25.09.2024.\~\~Заява мотивована\~тим,\~що в\~рішенні суду\~від 25.09.2024,\~яким задоволено\~позовні вимоги\~позивача у\~вказаній справі,\~не вирішено\~питання про\~позподіл судових\~витрат, понесених позивачем на правничу допомогу. Просить стягнути з відповідачки на користь позивача витрати, понесені ним на професійну правничу допомогу в сумі 14600 грн. До даної заяви представником позивача у відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України додано докази про судові витрати позивача, про які нею було зроблено відповідну заяву до виходу суду до нарадчої кімнати. Позивач [PERSON] та його представник, адвокат Шевчук Т.В., в судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином. В заяві про ухвалення додаткового рішення представник позивача просить розгляд даної заяви здійснювати без її участі та участі позивача. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. Причину своєї неявки суду не повідомила. За змістом ч. 4\~ст. 270 ЦПК України\~неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення. З огляду на викладене, суд вважав можливим провести розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу у відсутність сторін по справі. У відповідності до ст. 247 ЦПК України фіксування процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи. \~ \~ \~ \~Вивчивши доводи та матеріали заяви про ухвалення додаткового рішення, дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов наступного. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, в тому числі, судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення (ч. 2 ст. 270 ЦПК України). За змістом ч. 3\~ст.\~270\~ЦПК\~України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом 10 днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Відповідно до ч.1\~ст.\~133\~ЦПК\~України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (ч. 3\~ст. 133 ЦПК України). Зі змісту ч.ч. 1-3\~ст. 134 ЦПК України\~вбачається, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Відповідно до ч.ч. 1-4\~ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до частини третьої\~статті 141 ЦПК України\~при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. \~ \~ \~ \~Підсумовуючи можна зробити висновок, що\~ЦПК України\~передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Відповідно до ч. 8\~ст. 141 ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Судом встановлено, що рішенням Тульчинського районного суд Вінницької області від 25.09.2024 позов [PERSON] поданий в його інтересах та від його імені представником, адвокатом Шевчук Т.В., до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя задоволено (а.с. 99-100). На виконання вимог\~ст. 134 ЦПК України\~представником позивача у позовній заяві зазначено орієнтовний розрахунок суми судових витрат, які позивач очікує понести в зв`язку із розглядом справи, в сумі 14600 грн. (а.с. 2-6). Також в матеріалах справи наявна копія ордеру серії АВ № 1124422 від 27.03.2024 (а.с. 11), виданого адвокатом Шевчук Т.В., на надання правничої (правової) допомоги [PERSON] на підставі договору про надання правової допомоги №27 від 27.03.2024. Під час судового розгляду, до закінчення судових дебатів, представник позивача заявила про те, що докази понесених позивачем витрат у справі нею буде подано у строк, визначений ч.8 ст. 141 ЦПК України, у звязку з чим просила при ухваленні рішення судові витрати на надання правничої допомоги не розподіляти. На підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу разом з заявою про їх стягнення з відповідача адвокатом Шевчук Т.В. у визначений ч. 8 ст. 141 ЦПК України строк, а саме 25.09.2024 подано до суду копію договору про надання правничої (правової) допомоги №27 від 27.03.2024, укладеного між адвокатом Шевчук Т.В. та [PERSON] , з якого вбачається, що гонорар адвоката складає 14600 грн. (а.с. 104). Також подано\~копію акту\~наданих послуг\~із професійної\~правничої допомоги\~по справі\~№148/1103/24\~від 25.09.2024,\~з якого\~вбачається,\~що адвокатом Шевчук Т.В. згідно договору про надання правничої допомоги №27 від 27.03.2024 було надано наступні послуги: замовлення та отримання рішення суду про розлучення сторін, замовлення та отримання витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо спільного майна подружжя, замовлення та отримання висновку про вартість (витяг зі звіту) спільного майна подружжя, замовлення та отримання договору купівлі - продажу спільного майна подружжя з органів нотаріату; підготовка подача та супровід позовної заяви, заяви про призначення відеоконференції; підготовка та участь у судових засіданнях, судових дебатах; підготовка та подача заяви про ухвалення додаткового рішення. Всього виконано робіт на суму 14600 грн. Виконані роботи оплачені [PERSON] в повному обсязі (а.с. 105). Крім того, представником позивача подано роздруківку скріншоту про переказ 09.04.2024 [PERSON] коштів в сумі 15007,67 грн. (а.с. 105 зв.бік), та роздруківку скріншоту про переказ 02.05.2024 на рахунок [PERSON] 2022,61 грн. (а.с. 106). \~ \~ \~ \~Положеннями\~статті 59 Конституції України\~закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно зі\~статтею 15 ЦПК України\~учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги. Згідно з п. 4 ч.1 ст. 1 ЗУ "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується\~складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час\~(стаття 30 Закону N 5076-VI). Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої\~статті 2 ЦПК України). При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (постанова ВС від 24.01.2019 у справі № 910/15944/17). \~Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі\~статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Крім того, ЄСПЛ висловлена правова позиція, згідно з якою при розгляді питань компенсації витрат, понесених сторонами на отримання ними юридичної допомоги (в тому числі й під час розгляду їх справ в національних судах) задоволенню судом підлягають лише ті вимоги, по яким доведено, що витрати заявника були фактичними, неминучими, необхідними, а їх розмір розумним та обґрунтованим (остаточне рішення Європейського суду з прав людини від 10 січня 2010 року, №33210/07 41866/08) та «Гуриненко проти України» (рішення Європейського суду з прав людини від 18.02.2010 №37246/04). Отже не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема, у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату гонорару адвокату, у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, враховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. \~ \~ \~ \~ \~Заявник має право на компенсацію судових та інших витрат за умови, що буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір - обґрунтованим. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, у постановах Верховного Суду від 02.10.2019 у справі № 211/3113/16-ц (провадження № 61-299св17), від 06 .11.2020 у справі № 760/11145/18 (провадження № 61-6486св19), від 08.01.2024 у справі № 642/4993/17 (провадження №\~61-3789св23) зроблено висновки, що: «суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial