Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-23 00:00:00

30.05.2024 року [PERSON] , в особі представника адвоката Сотської С.О., звернулася до суду з вищевказаним позовом. Свої вимоги мотивувала тим, що позивачка передала у користування земельну частку (пай) ТОВ «Агрофірмі Корнацьких» в оренду строком на 50 років відповідно до договору оренди земельної частки (пай), який зареєстрований в Книзі записів реєстрації договорів оренди земельних часток (паїв) по Кам`янобалківській сільській раді Первомайського району за № 709 від 2-4 грудня 2007 року. Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 27.09.2024 року позов було задоволено, достроково розірвано договір оренди земельної частки (паю) розміром 4,78 умовних кадастрових гектарів, укладений 01 червня 2007 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Корнацьких" строком на 50 років, зареєстрований в Книзі записів реєстрації договорів оренди земльних часток (паїв) по Кам`янобалківській сільській раді за № 709 від 24 грудня 2007 року. 14.10.2024 року від представника позивача по справі надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу у вищевказаній цивільній справі у розмірі 20000грн., що підтверджується копією квитанції про сплату гонорару, оскільки дане питання не було вирішене під час розгляду справи. Представник відповідача, в судове засідання не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки невідомі. Відповідно до ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. З огляду на положення ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Заява, відповідно до ст. 270 ЦПК України розглянута за відсутності сторін по справі. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Розглянувши питання поставлене у заяві суд вважає, що заява підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно ч. 1, 2, 3\~ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.Для цілей розподілу судових витрат: 1)розмір витратна правничу допомогу адвоката,в тому числі гонорару адвоката за представництво суді та іншу правничу допомогу,пов`язану зі справою,включаючи підготовку до її розгляду,збір доказів тощо,а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача надано договір - доручення про надання правової допомоги від 28 травня 2024 року, додатковий договір до договору про надання правової допомоги від 28 травня 2024 року, додаток до договору про надання правової допомоги від 28 травня 2024 року із визначенням розміру гонорару в сумі 20000 грн. та копію квитанції про сплату адвокату гонорару на суму 15000 грн. З огляду на вищевикладене, суд вважає, що заявлений розмір витрат на правову допомогу не є пропорційним до предмета спору з урахуванням предмета позову та значення справи для сторін. Матеріали справи не містять великої кількості документів на дослідження, збирання б яких адвокат витратив значний час. Даний спір для кваліфікованого юриста є незначної складності, у спорах такого характеру судова практика є сталою, великої кількості законів та підзаконних актів, які підлягають застосуванню, спірні правовідносини не передбачають, участі в судових засіданнях адвокат не приймав. Отже, з урахуванням наведеного, суд вважає, що в частині відшкодування правової допомоги, вимоги позивача слід задовольнити частково, стягнувши з відповідача на її користь 10000 грн. в рахунок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Outcome: partial