Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-21 00:00:00

У квітні 2023 року міський голова Віталій ГРАЖДАН в інтересах Білгород-Дністровської міської ради звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовом в якому просить: - визнати споруди, збудовані навпроти житлового будинку по [ADDRESS] , самочинним будівництвом; - зобов`язати [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] , проживаючого [ADDRESS] ) усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою шляхом розбирання (за власний рахунок) споруд, збудованих навпроти житлового будинку по [ADDRESS] та відновлення стану земельної ділянки який існував до проведення ним будівельних робіт, а також стягнути понесені судові витрати за сплату судового збору у сумі 2684 грн. В обгрунтування позовних вимог вказує, що до Білгород-Дністровської міської ради надійшло депутатське звернення щодо здійснення невідомою особою самочинного будівництва на земельній ділянці комунальної власності по [ADDRESS] . З метою перевірки викладених у депутатському зверненні обставин, 10 лютого 2022 року начальником відділу Державного архітектурно-будівельного контролю (Відділ) видано наказ №6 та видано направлення №6 щодо проведення позапланової перевірки зазначених об`єктів, а саме п`яти гаражів. На підставі зазначених вище документів та згідно вимог абзацу 3 пункту 9 «Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №553 від 23 травня 2011 року (далі Порядок №553), інспекторами Відділу проведено перевірку будівель гаражів в кількості п`яти одиниць (штук) розташованих навпроти житлового будинку по [ADDRESS] . За результатами проведеної перевірки у відповідності до акту №6 від 23.02.2022 установлено наступне. З виходом на місце розташування об`єкта будівництва (будівлі гаражів у кількості п`яти одиниць (штук) за адресою: навпроти житлового будинку по [ADDRESS] , було встановлено, що невідомими особами на березі Дністровського лиману були виконані будівельні роботи з будівництва п`яти кам`яних будівель гаражів (фото фіксація в наявності), а саме: 1. Будівля №1 незавершена будівництвом (відсутній дах будівлі) з розмірами по зовнішньому контуру зовнішніх стін 6,4х4,7 м., площею забудови 30,1м.кв. та висотою стін 2.13м.; 2. Будівля №2 з розмірами по зовнішньому контуру зовнішніх стін 6,4х3,4 м., площею забудови 21,8 м. кв. та висотою 2,65 м.; 3. Будівля №3 боксового типу з двома гаражними боксами з розмірами по зовнішньому контуру зовнішніх стін 6,4х10,11 м., площею забудови 64.7 м. кв. та висотою 2.6 м. Зі сторони Дністровського лиману навпроти цих боксів виконане бетонне замощення і споруджений над ним (замощенням) навіс із металевих конструкцій розмірами в плані 10.11 м.х5 м. і площею забудови 50.6 м. кв. 4. На відстані 3.65 м. від будівлі №3 збудовано кам`яний гараж з розмірами по зовнішньому контуру зовнішніх стін 4.54х7.3 м., площею забудови 33.1 м. кв. та висотою 2.2 м. 5. Дерев`яна споруда - «вбиральня», з вигрібною ямою не пристосованою для запобігання фільтрації фекальних стоків у грунт та до вод Дністровського лиману, орієнтовними розмірами в плані 1 м.х1 м. Загальна площа забудови, зайнята описаним вище будівництвом складає (приблизно) 201 м. кв. і відстань від збудованих будівель та споруд до «урізу» води в середньому складає 5 м. Згідно інформації Управління комунальної власності Департаменту економіки та розвитку інфраструктури міста Білгород-Дністровської міської ради міською радою (лист №61 від 01.02.2022) не приймалось рішень щодо передачі у власність/користування, в тому числі на умовах оренди земельної ділянки (території), за вказаною адресою. Відповідно до «Плану зонування території міста Білгорода-Дністровського Одеської області (зонінг)», затвердженого рішенням Білгород-Дністровської міської ради №391-VII від 28.07.2017 дана територія знаходиться у зоні прибрежно-захисної смуги Дністровського лиману (прибрежно-захисна смуга відображена згідно пропозицій «Проекту внесення змін до генерального плану м. Білгород-Дністровського»). (розміщено на офіційному сайті Білгород-Дністровської міської ради за посиланням bilgorod-d.gov.ua/doc_proj/list_agenda_misk_rada). Згідно частини 1 статті 34 Закону України №3038VI від 17.02.2011 «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі Закон №3038), замовник має право виконувати будівельні роботи після: - Подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю; - Щодо об`єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України. Також, згідно вимог статті 26 Закону №3038, забудова територій здійснюється шляхом розміщення об`єктів будівництва згідно порядку викладеному в п. 5 цієї статті, а саме: 1. Отримання замовником або проектувальником вихідних даних на проектування цього об`єкту; 2. Розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; 3. Затвердження проектної документації; 4. Виконання підготовчих та будівельних робіт; 5. Проведення контрольного геодезичного знімання закінчених будівництвом об`єктів (крім об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1) та здійснення їх технічної інвентаризації (крім об`єктів, перелік яких визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері будівництва, архітектури, містобудування); 6. Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів; 7. Реєстрація права власності на об`єкт містобудування. Відповідно до даних Реєстру будівельної діяльності відсутня інформація про початок виконання підготовчих або будівельних робіт з будівництва чи реконструкції будь-якими особами, будь-яких об`єктів на вищеописаній території (територія розміщення будівель гаражів у кількості п`яти одиниць (штук) за адресою: навпроти житлового будинку по [ADDRESS] ). Таким чином, було виявлено порушення земельного, містобудівного законодавства України та Водного кодексу України, а саме: 1. Вказані об`єкти будівництва по факту знаходяться в пляжній зоні прибережної захисної смуги ближче 100-та метрів до узрізу води Дністровського лиману. 2. Згідно «Генерального плану міста Білгорода-Дністровського Одеської області» земельна ділянка, на якій розташоване вищеописане будівництво, відноситься до зони зелених насаджень загального користування і на території елінгів (гаражів для човнів). 3. Будівельні роботи на цій території виконуються (виконані) без подання повідомлення до органу державного архітектурно-будівельного контролю. У відповідності до листа Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області за №63/6442 від 21.03.2023 установлено особу, яка здійснила самочинне будівництво гаражів, у кількості п`яти штук, навпроти житлового будинку по [ADDRESS] [PERSON] . Отже, порушення чинного законодавства допущено Відповідачем, який самочинно, без дозвільних документів, здійснив будівництво п`яти гаражів на земельній ділянці комунальної власності, яка розташована в прибережній захисній смузі Дністровського лиману, навпроти житлового будинку по [ADDRESS] . Отже, порушення, невизнання або оспорювання права користування особи на земельну ділянку є підставою для звернення до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту. ВІдтак просив задовольнити заявлені позовні вимоги. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області /суддя Анісімова Н.Д./ від 03 травня 2023року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження; відповідачу визначено строк для подання відзиву. 17.08.2024 на адресу суду від відповідача [PERSON] надійшли заперечення, в якому він просив закрити вказане провадження, щодо причетності будівель, оскільки не є забудовником вказаних гаражів, оскільки були побудовані ще до його народження. Позов пред`явлено до неналежного відповідача, у задоволенні позову просить відмовити. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області /суддя Анісімова Н.Д./ від 17 серпня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. 27.02.2024 на адресу суду від відповідача [PERSON] надійшла заява про відвід судді Анісімової Н.Д. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області /суддя Анісімова Н.Д./ від 27 лютого 2024 року заяву відповідача [PERSON] про відвід головуючої судді у справі за позовом Білгород-Дністровської міської ради Одеської області до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою залишено без задоволення. Заявлено самовідвід судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Анісімовій Наталії Дмитрівні від участі як головуючої у вказаній справі; справу передано до канцелярії Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області для подальшого розподілу в порядку встановленому ч. 3 ст. 14 ЦПК України. Відповідно до розпорядження керівника апарату Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області /Беспрозванних О.Г./ №475 на підставі ухвали про самовідвід судді Анісімової Н.Д. та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.04.2024 визначено суддю Братків І.І. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області /суддя Братків І.І./ від 05 квітня 2024 року цивільну справу за позовною заявою Білгород-Дністровської міської ради до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою прийнято до свого провадження, справу призначено до судового розгляду. 24.04.2024 на адресу суду від відповідача [PERSON] надійшли заперечення, в яких він просить суд закрити вказане провадження, оскільки не є забудовником вказаних гаражів, оскільки були побудовані ще до його народження. Позов пред`явлено до неналежного відповідача, у задоволенні позову просить відмовити. Протокольною ухвалою внесеною до протоколу судового засідання від 24.04.2024 вказане заперечення було повернуто відповідачу [PERSON] . Цього ж дня, 24.04.2024 до суду надійшла заява про відвід судді Братків І.І. мотивуючи тим, що суддя не може брати участь у розгляді вказаної справи і підлягає відводу, оскільки підозрює суддю у дружніх відносинах з представником позивача, до того ж до канцелярії суду було подано заперечення щодо закриття провадження у справі, оскільки позивач звернувся з позовом до неналежного відповідача, однак заперечення суддею не були прийняті та повернуті відповідачу. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області /суддя Братків І.І./ від 24 квітня 2024 року в задоволенні заяви відповідача [PERSON] про відвід головуючої судді Братків І.І. відмовлено. 06.06.2024 на адресу суду від відповідача [PERSON] надійшло клопотання про витребування доказів з КП БТІ міста Білгород-Дністровського та архіву Білгород-Дністровської міської ради та виконавчого комітету про надання дозволу на забудову гаражів по [ADDRESS] та 7-А. Протокольною ухвалою внесеною про протоколу судового засідання від 06.06.2024 у задоволенні клопотання відповідача [PERSON] про витребування доказів відмовлено. 17.09.2024 на адресу суду від відповідача [PERSON] надійшло клопотання про долучення до матеріалів цивільної справи копії відповіді Комунального підприємства «Білгород-Дністровське бюро технічної інвентаризації». У судовому засіданні 17.09.2024 відповідач [PERSON] заявив усне клопотання про відвід головуючої судді Братків І.І. від розгляду справи. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 17 вересня 2024 року в задоволенні заяви відповідача [PERSON] про відвід головуючої судді Братків І.І. відмовлено. У судовому засіданні 17.09.2024 представник позивача Білгород-Дністровської міської ради Новаковський О.Г. підтримав заявлені позовні вимоги, просив задовольнити в повному обсязі. Пояснив суду, що відповідним контролюючим органом була проведена перевірка, в результаті якої було виявлено самочинне будівництво, після звернення з відповідною заявою до РПВ було встановлено особу, яка здійснила самочинне будівництво [PERSON] , вказана земельна ділянка на праві комунальної власності належить Білгород-Дністровській міській раді, у засіданні минулого складу суду на запитання чи зберігає [PERSON] свої речі у вказаних гаражах він відповів що так, на запитання чому його речі зберігаються там, [PERSON] відповів, що йому дозволи товариш користуватися вказаними гаражами та залишати там свої речі, однак назвати прізвище даного товариша не зміг та пообіцяв на наступне засідання дізнатися кому саме належить гараж, однак прошу звернути увагу, що вже пройшло пів року але відповіді хто дозволив [PERSON] користуватися вказаними гаражами та зберігати в них свої речі отримано так і не було. Просить звернути увагу суду, що відповідач зловживає своїми процесуальними правами, що виявляється у неодноразових безпідставних відкладень справи, що в свою чергу призводить до затягування розгляду справи. Щодо клопотання про долучення до матеріалів справи копії відповіді КП «Білгород-Дністровського бюро технічної інвентаризації», звертає увагу, що наразі справа перебуває на стадії розгляду справи по суті та долучення будь-яких доказів на вказаній стадії не допускається, якщо у сторони провадження існують ускладення в отриманні певних доказів Цивільним процесуальним кодексом України встановлено порядок та строки звернення до суду з відповідним клопотанням, відзив на позовну заяву відповідач також не подав. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні 17.09.2024 заперечував проти задоволення позовних вимог, просив відмовити. Свою позицію обґрунтував тим, що він не є забудовником, що в свою чергу підтверджується відповіддю КП «Білгород-Дністровське БТІ», вказав, що вказані гаражі розташовані поряд з його місцем проживання, також зазначив, що гаражі побудовані дуже давно, вони собі просто існують. У судове засідання 22.10.2024 представник позивача Білгород-Дністровської міської ради [PERSON] не з`явився, в матеріалах справи міститься заява від 24.09.2024 в якій просить справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримав просив задовольнити. У судове засідання призначене на 22.10.2024 відповідач [PERSON] не з`явився, від 22.10.2024 надав на адресу суду заяву про відкладення, оскільки не отримав ще відповідь на інформацію з архіву Білгород-Дністровської міської ради. Суд звертає увагу, що підготовче провадження у справі тривало з 03.05.2023 по 17.08.2023, тобто 3 місяці та 15 днів, відповідач будучи присутнім у підготовчих судових засіданнях та не заявляв будь-яких клопотань про витребування доказів та при зміні складу суду не заявляв клопотань про повернення до стадії підготовчого провадження з метою витребування доказів. Також справа тривалий час перебуває на стадії судового провадження. Суд розцінює клопотання відповідача [PERSON] про відкладення як спосіб затягування розгляду справи та не приймає його до уваги, оскільки будь-яких доказів того, що відповідач звертався з запитом до Білгород-Дністровської міської ради на отримання інформації суду не надано, крім того справа перебуває на стадії судового розгляду по суті не допускається збирання доказів та суперечить положенням ст. 84 ЦПК України. З огляду на викладене, враховуючи те, що судом неодноразово відкладались засідання за клопотаннями відповідача [PERSON] , доказів поважності причин неявки в судове засідання суду не надано, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача [PERSON] , так як неодноразові заявлення клопотань про відкладення розгляду справи на думку суду свідчить про затягування останніми судового розгляду та за своєю суттю є зловживанням його процесуальними правами та обов`язками, передбаченими ЦПК України, а тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача та ухвалити рішення\~на підставі наявних у справі доказів. Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що депутат Білгород-Дністровської міської ради VIIІ скликання [PERSON] звернувся до Секретаря міської ради Олександра СКАЛОЗУБА з депутатським зверненням (в порядку статті 13 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад») № М-81 від 27.01.2022 в якому зазначив, що при обстеженні земельної ділянки комунальної власності, розташованої по [ADDRESS] , було виявлено наступне: - на ділянці знаходяться шість забудов із залізними воротами; - вказані забудови підключені до мережі РЕМ; - вказані забудови самовільно приєднанні до діючих систем централізованого водопостачання та водовідведення /а.с. 13/. Відповідно до копії листа Управління комунальної власності Департаменту економіки та розвитку інфраструктури міста Білгород-Дністровської міської ради №61 від 01.02.2022 щодо земельної ділянки стосовно, якої порушено питання у депутатському зверненні [PERSON] , місцезнаходження якої: [ADDRESS] , повідомлено, що Білгород-Дністровською міською радою не було прийнято рішень щодо передачі у власність/користування, в тому числі на умовах оренди вказаної земельної ділянки будь-яким особам, тому на даний час земельна ділянка належить до комунальної власності Територіальної громади міста Білгород-Дністровський /а.с. 14/. З копії акту №6 від 23.02.2022, складеного за результатами планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності розділ VІІІ. Опис виявлених порушень вимог законодавства вбачається, що при перевірці з виходом на місце розташування об`єкта будівництва (будівлі гаражів у кількості п`яти одиниць) за адресою: навпроти житлового будинку по [ADDRESS] , було встановлено, що невідомими особами на березі Дністровського лиману були виконані будівельні роботи з будівництва п`ять кам`яних будівель гаражів, а саме: - будівля №1 незавершена будівництвом (відсутній дах будівлі) з розмірами по зовнішньому контуру 6,4м ? 4,7м площею забудови 30.1м? та висотою стін - 2.13м; - будівля №2 з розмірами по зовнішньому контуру зовнішніх 6,4м ? 3,4м, площею забудови 21,8м2 та висотою - 2,65м; - будівля №3 боксового типу з двома гаражними боксами з розмірами по зовнішньому контуру зовнішніх стін 6,4м?10.11м. площею забудови 64.7м? та висотою 2,6м. Зі сторони Дністровського лиману навпроти цих боксів виконане бетонне замощення і споруджений над ним (замощенням) навіс із металевих конструкцій розмірами в плані 10,11м ? 5м і площею забудови 50,6м?; - на відстані 3,65м від будівлі №3 збудовано кам`яний гараж з розмірами по зовнішньому контуру зовнішніх стін 4,54м ? 7,3м, площею забудови 33,1м? та висотою 2,2м. - дерев`яна споруда «вбиральня» з вигрібною ямою не пристосованою для запобігання фільтрації фекальних стоків у до вод Дністровського лиману орієнтованими розмірами в плані 1м ? 1м. Загальна площа забудови зайнята будівництвом складає (приблизно) 201м? відстань збудованих будівель та споруд до «урізу» води в середньому складає 5.м. Відповідно до «Плану зонування територій міста Білгород-Дністровського Одеської області (зонінг), затвердженого рішенням Білгород-Дністровської міської ради № 391-VII від 28.07.2017 дана територія знаходиться у зоні прибережно-захисної Дністровського лиману. Згідно з листом №02-21/415 від 01.03.2023 Виконавчий комітет Білгород-Дністровської міської ради звернувся до Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області для встановлення факту самочинного будівництва, щодо якого неможливо встановити суб`єкта містобудування, який будує чи збудував такий об`єкт, перевірка проводиться із залученням представників органів місцевого самоврядування та органів Національної поліції. Документи, оформлені за результатами такої перевірки, надсилаються до відповідного органу внутрішніх справ та встановлення суб`єкта містобудування. З повідомлення Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області №63/6442 від 21.03.2023 за результатами проведеної перевірки, співробітниками Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області встановлено особу суб`єкта самочинного будівництва по [ADDRESS] громадянин [PERSON] , 1979 року народження /а.с. 48/. Відповідно до частини першої\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно положень\~ст. 5 ЦПК України\~суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законом або договором. Білгород-Дністровська міська рада, відповідно до\~ст. 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»\~є представницьким органом місцевого самоврядування. Органи місцевого самоврядування, які одночасно\~здійснюють владні управлінські функції на основі законодавства, у земельних правовідносинах виступають як представницькі органи cyб`єкта власності - народу України, територіальної громади власників землі щодо права розпорядження, притаманного власнику. Статтями\~13,\~14,\~140,\~142,\~143 Конституції України\~та ст.ст.\~80,\~84,\~123,\~124,\~127,\~128 Земельного кодексу України\~(далі -\~ЗК України) врегульовано порядок розпорядження землею. В силу\~дії статті 14\~Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Відповідно до\~статті 144 Конституції України, органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній територій. Згідно зі\~статтею 83\~ЗК України землі, які належать на праві власності територіальним громадам міст с комунальною власністю. Отже, право комунальної власності на землю (земельні ділянки), виникає i без реєстрації в силу спеціальних вимог закону. Виходячи з вимог\~ст. 83 ЗК України\~презюмується належність земельних ділянок на території міста Білгород-Дністровського територіальній громаді міста з визначенням її власником Білгород-Дністровську міську раду. Відповідно до ч. 1\~ст. 122 ЗК України, міські ради передають земельні ділянки у власність aбo у користування, із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Згідно вимог ч. 1\~статті 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та право користування земельними ділянками із земель комунальної власності на підставі рішення органу місцевого самоврядування в межах їx повноважень, визначених цим Кодексом. Статтею 12 ЗК України\~визначено, що до повноважень міських рад у галузі земельних відносин належить розпорядження землями територіальних громад, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності, здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства. Пунктом 34 частини 1\~статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»\~визначено, що вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин здійснюється виключно на пленарних засіданнях міської ради. Отже, правовою основою виникнення права користування земельною ділянкою с рішення органу місцевого самоврядування. Згідно зі статтею 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та ix обтяжень», записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав. Відповідно до\~ст.328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Частиною 2\~статті 331 Цивільного кодексу України\~встановлено, щo право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором a6o законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Аналіз положень\~статті 331 ЦК України\~у системному зв`язку з нормами статтей\~177-179,\~182 ЦК України, частини третьої статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їx обтяжень» дає підстави для висновку про те, що право власності на новостворене нерухоме майно як об`єкт цивільних прав виникає з сукупності двох підстав: 1) з моменту його прийняття до експлуатації, 2) з моменту державної реєстрації. Стаття 18 Закону України «Про основи містобудування» \~передбачає, що реалізація містобудівної документації полягає у впровадженні рішень відповідних органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування при плануванні відповідних територій, комплексній забудові та реконструкції населених пунктів, проектуванні та будівництві об`єктів житлово-цивільного i виробничого призначення, систем транспортного та інженерного забезпечення, впорядкуванні i благоустрою територій. Отже, державній реєстрації підлягає право власності тільки на ті об`єкти нерухомого майна, будівництво яких закінчено та які прийняті в експлуатацію у встановленому порядку. Статтями\~212\~та\~211 ЗК України\~передбачені умови повернення самовільно зайнятої земельної ділянки та відповідальність за порушення земельного законодавства. Так відповідно до\~ст. 212 ЗК України\~самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі aбo землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель i споруд, здійснюється за рахунок громадян aбо юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду. Згідно\~ст. 211 ЗК України\~за самовільне зайняття земельних ділянок громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну aбo кримінальну відповідальність відповідно до законодавства. Суд відхиляє доводи відповідача [PERSON] , що він є неналежною стороною у справі з огляду на наступне. Позивачем і відповідачем можуть бути, зокрема, фізичні і юридичні особи, а також держава (частина друга статті 48 ЦПК України). Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного право уповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. Найчастіше під неналежними відповідачами розуміють таких відповідачів, щодо яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов`язаними за вимогою особами. Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї умови - підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Про неналежного відповідача можна говорити тільки в тому випадку, коли суд може вказати особу, що повинна виконати вимогу позивача - належного відповідача. Таким чином, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (див. висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц). Відповідно до\~ст. 376 Цивільного кодексу України\~якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, aбo якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, aбo за її рахунок. У ході судового розгляду встановлено, що при перевірці контролюючим органом було виявлено самочинне будівництво п`яти гаражів біля Дністровського лиману по [ADDRESS] , що за результати перевірки працівниками Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області встановлено особу суб`єкта самочинного будівництва гаражів громадянина [PERSON] , 1979 року народження. Спірне нерухоме майно було самочинно збудоване на земельній ділянці не відведеній для вказаної мети та за відсутністю декларації про початок будівельних робіт, декларації про готовність об`єкту до експлуатації, та доказів про те, що спірне нерухоме майно було в установленому законом порядку введено в експлуатацію, відповідно відсутні правові підстави вважати, що [PERSON] набув право власності на нього. Земельна ділянка, на якій розташовані гаражі по [ADDRESS] , належить територіальній громади міста в особі Білгород-Дністровської міської ради та віднесена до земель комунальної власності та ніколи не передавалась відповідачу під будівництво нерухомого майна, право власності чи користування за ним на нього не оформлювалось. Як у ході розгляду справи, так і при огляді цієї земельної ділянки зафіксовано, що [PERSON] стверджував, що речі, які зберігаються в гаражах належать саме йому, відтак він використвує відповідні гаражі. Наведене є порушенням права власності громади на земельну ділянку, оскільки позбавляє її можливості здійснювати належний контроль за використанням земель за їх цільовим призначенням, своєчасно вживати заходів з їх охорони, захисту, раціонального використання, створює стан юридичної невизначеності щодо цільового призначення земельної ділянки. Згідно зі\~статтею 13ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до\~статті 12ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ст.76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.89ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи вищевикладене, аналізуючи надані докази та даючи їм правову оцінку, враховуючи встановлені судом і наведені вище обставини, підтверджених доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд доходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України, в порядку відшкодування судових витрат із відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по справі в розмірі 2\~684,00 грн.

Outcome: approved