Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-15 00:00:00

Представник, [PERSON] адвокат Біловус Роман Володимирович звернувся до Дергачівського районного суду Харківської області з позовом, в якому просив встановити факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , а саме, те що - [PERSON] , є онучкою - [PERSON] , померлої [INFO] та факт постійного проживання [PERSON] , разом зі спадкодавцем [PERSON] , померлої [INFO] , місце смерті село Малижине, Золочівського району Харківської області, станом на час відкриття спадщини; встановити факт належності [PERSON] , померлої [INFO] на право на земельну частку (пай) сертифікату на земельну частку (пай) серії ХР №0186088, який зареєстровано в книзі реєстрації сертифікатів КСП ім. Фрунзе за номером 288, розміром 6,16 умовних гектарів на ім`я « [PERSON] »; визнати за [PERSON] , право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом площею 6,16 умовних кадастрових гектарів відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії серії ХР № 0186088, виданого на ім`я « [PERSON] », який фактично належав [PERSON] , померлої [INFO] . Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 07.05.2024 залучено до участі у справі у якості третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору, відділ №2 Головного управління Держгеокадастру у Харківській області (код ЄДРПОУ 39792822, 62103, Харківська область, Богодухівський район, м. Богодухів, вул. Молодіжна, 2) та Золочівську державну нотаріальну контору Харківської області (код ЄДРПОУ 02893509, 62203, Харківська область, Богодухівський район, м. Золочів, вул. 8 Березня, 3). В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що [INFO] померла її бабуся (баба) [PERSON] , [INFO] , яка за життя, отримала сертифікат на земельну частку (пай) серії ХР № 0186088 у КСП ім. Фрунзе на ім`я [PERSON] . Розбіжності при написані прізвища матері, прізвища, імені бабусі в документах, відсутність офіційної реєстрації за однією з нею адресою при фактичному проживанні з нею, помилки у написанні прізвища бабусі у сертифікаті на земельну частку пай створили позивачу перешкоду у оформленні свідоцтва на право на спадщину за законом. Позивач вказує, що правильне прізвище її матері та бабусі [PERSON] , однак помилково у свідоцтві про народження матері зазначена як [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] , виданого 22 вересня 1960 року, [PERSON] народилась [INFO] у с. Малежино, Золочівського району Харківської області, її батьками є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] , де мати позивача вже записана як [PERSON] , [INFO] вийшла заміж та змінила прізвище на [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] , виданого 05 червня 1990 року, я (дівоче прізвище [PERSON] , [INFO] ) є дочкою [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла. 04.11.2000 відповідно до свідоцтва про одруження [NUMBER] позивач, [PERSON] , після одруження змінила прізвище на [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про смерть № [NUMBER] серія 1-ВЛ [INFO] померла бабуся позивача, [PERSON] . Місце смерті моєї бабусі зазначено село Малижино. Згідно з довідкою Писарівської сільської ради № 38 на момент смерті [PERSON] проживала одна та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Проте, відповідно до актів від 04.02.2017 та 23.05.2017 складеного та підписаного депутатом Писарівської сільської ради Супруном А.В. та свідками [PERSON] та [PERSON] підтверджено факт мого, [PERSON] , проживання та догляду за бабусею перед її смертю за адресою: [ADDRESS] . З огляду на вказуне позивач зазначає, що дійсно є онукою [PERSON] , та проживала з нею на момент її смерті. Крім того, як зазначає позивач, спадкодавець, її бабуся, отримала сертифікат на земельну частку (пай) серії ХР № 0186088 у КСП ім. Фрунзе на ім`я [PERSON] . Наявність частки паю розміром 6,16 умовних гектарів у моєї бабусі [PERSON] також підтверджено копією довідки № 235 від 04.04.2002. Сертифікат був утрачений, а надати його дублікат неможливо, оскільки його виготовлення передбачено в одному екземплярі та бланки зараз не виготовляються. 02.02.2017 позивач звернулась до Золочівської державної нотаріальної контори Харківської області із заявою про надання свідоцтва про право на спадщину. Проте, відповідно постанови нотаріальної контори від 02.02.2017 № 235/02-31 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва оскільки факт родинних відносин, прийняття спадщини не підтверджено та не надані правовстановлюючі документи. Розбіжності при написані прізвища матері позивача, прізвища, імені бабусі позивача в документах, відсутність реєстрації за однією з нею адресою при фактичному проживанні з нею, помилки у написанні прізвища абусі (баби) у сертифікаті на земельну частку пай створили [PERSON] перешкоду у оформленні свідоцтва на право на спадщину за законом і змусили звернутися до суду із даною позовною заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення та визнання права власності на земельну частку (пай) у порядку спадкування за законом. Представник позивача, [PERSON] надав заяву, вказавши, що позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити, розгляд справи просить провести без його участі. Відповідач, перший заступник селищного голови Золочівської селищної ради Харківської області Канівець Л. надав суду клопотання про розгляд справи без участі їх представника та вирішення справи на розсуду суду. Представник третьої особи, відділу №2 Головного управління Держгеокадастру у Харківській області в судове засідання не з`явився, про призначене судове засідання повідомлявся своєчасно та належним чином. Третя особа, в.о. завідувача Золочівської державної нотаріальної контори Харківської області Кретова О. надала суду заяву. вказавши, що просить розгляд справи проводити за відсутності представника нотаріальної контори, у вирішенні питання покладається на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне. Так, відповідно до свідоцтва про смерть серія [NUMBER] [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , яка за життя, отримала сертифікат на земельну частку (пай) серії ХР № 0186088 у КСП ім. Фрунзе на ім`я [PERSON] . При зверненні до суду з даним позовом позивач, [PERSON] вказує, що розбіжності при написані прізвища її матері, прізвища, імені її бабусі в документах, відсутність реєстрації за однією з нею адресою при фактичному проживанні з нею, помилки у написанні прізвища бабусі у сертифікаті на земельну частку пай створили [PERSON] перешкоду у оформленні свідоцтва на право на спадщину за законом і змусили звернутися до суду із даною позовною заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення та визнання права власності на земельну частку (пай) у порядку спадкування за законом. Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] , виданого 22 вересня 1960 року, [PERSON] народилась [INFO] у с. Малежино, Золочівського району Харківської області, її батьками є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] вийшла заміж та змінила прізвище на [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] , виданого 05 червня 1990 року, [PERSON] , [INFO] є дочкою [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла (свідоцтво про смерть [NUMBER] ). 04.11.2000 відповідно до свідоцтва про одруження [NUMBER] позивач, [PERSON] , після одруження змінила прізвище на [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про смерть № [NUMBER] серія 1-ВЛ [INFO] померла [PERSON] . Місце смерті зазначено село Малижино. Згідно з довідкою Писарівської сільської ради № 38 на момент смерті [PERSON] проживала одна та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до актів від 04.02.2017 та 23.05.2017 складених та підписаних депутатом Писарівської сільської ради Супруном А.В. та свідками [PERSON] та [PERSON] підтверджено факт того, що [PERSON] , проживала та доглядала за бабусею перед її смертю за адресою: [ADDRESS] . Крім того, згідно відповіді Відділу Держгеокадастру у Золочівському районі Харківській області Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 20.07.2016 №29-20.21-0.2-1409/2-16 вбачається, що [PERSON] отримала сертифікат на земельну частку (пай) серії ХР № 0186088 у КСП ім. Фрунзе на ім`я « [PERSON] ». Наявність частки паю розміром 6,16 умовних гектарів у [PERSON] також підтверджено копією довідки №235 від 04.04.2002. Встановлення факту проживання однією сім`єю позивача, [PERSON] і спадкодавця, [PERSON] , родинних відносин, має для позивача суттєве юридичне значення і необхідне для подальшого оформлення спадкових прав після смерті спадкодавця, у відповідності до ст. 1264 ЦК України. Відповідно до положень ст.293 ЦПК України суд встановлює юридичні факти, що мають значення для охорони прав і інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п.1 ч.1 ст.315 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд має право встановити факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження особи або в паспорті. В судовому\~порядку можуть\~бути встановлені\~також інші\~факти,\~від яких\~залежить виникнення,\~зміна або\~припинення особистих\~чи майнових\~прав фізичних\~осіб,\~якщо законом\~не визначено\~іншого порядку\~їх встановлення,\~що передбачено\~ ч.2 ст.315 ЦПК України. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Відповідно до пункту 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31 березня 1995 року, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Згідно п. 2, 23 зазначеної постанови, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, та інше. Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до частини першої статті 1220 Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (частина третя статті 1268 ЦК України). Згідно ч. 1\~ст. 1221 ЦК України\~місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. На підставі ч.1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини (ст.1266 ЦК України). У частині першій статті 1296 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Так, відповідно до постанови Верховного суду Постанова від 13 квітня 2022 року у справі №610/1117/20 у разі смерті члена колективного сільськогосподарського підприємства, що набув права на земельну частку (пай) з дня видачі КСП державного акта на право колективної власності на землю, успадкування права на земельний пай здійснюється за загальними правилами про спадкування. У постанові Верховного Суду від 21 жовтня 2020 року у справі № 569/15147/17 (провадження № 61-39308св18) зазначено, що «для вирішення питання щодо наявності підстав для застосування до спірних правовідносин положень частини третьої статті 1268 ЦК України є необхідним встановлення місця проживання спадкодавця і спадкоємця. Частиною першою статті 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Положення статті 29 ЦК України не ставлять місце фактичного проживання особи в залежність від місця її реєстрації. Право на вибір місця проживання закріплено у статті 33 Конституції України, відповідно до якої кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Під місцем постійного проживання розуміється місце, де фізична особа постійно проживає. Тимчасовим місцем проживання є місце перебування фізичної особи, де вона знаходиться тимчасово (під час перебування у відпустці, відрядженні, зокрема у готелі чи у санаторії, тощо). Згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження». Згідно листа від 05.07.2024/П №477/01-16 в.о. завідувач Золочівської державної нотаріальної контори Харківської області Кретова О. повідомила, що спадкова справа [PERSON] , [INFO] яка померла [INFO] не заводилася. Документально підтверджено, що позивач [PERSON] є онукою спадкодавця, інші родичі першої черги споріднення спадщину не приймали, не проживали зі спадкодавцем. Крім того, [PERSON] не відмовлялась від спадщини та на момент відкриття спадщини постійно проживала зі спадкодавцем. Крім того, свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили факт того, що [PERSON] , є онукою [PERSON] , [INFO] , проживала з нею на момент її смерті у 2005 році за адресою: [ADDRESS] . Матір`ю [PERSON] та дочкою [PERSON] була [PERSON] , яка народилася [INFO] у с. Малижине Злочівського району Харківської області, а померла приблизно у 1999 році. Також свідки вказали, що саме [PERSON] , [INFO] отримала сертифікат на земельну частку (пай) серії ХР № 0186088 у КСП ім. Фрунзе розміром 6,16. Відповідно до діючого законодавства юридичний факт встановлюється судом за умови підтвердження доказами. Так, на підставі наданих до суду письмових доказів, судом встановлено, що померла [PERSON] є бабусею позивача, [PERSON] . Відповідно до ст. 41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом, крім того, право приватної власності є непорушним. Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути - визнання права. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не Відповідно до п.5 ст.1268 ЦК України\~незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно (ч.1 ст.1297 ЦК України). Пленум Верховного Суду України у постанові від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину в судовому розгляді не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження (п. 23). 02.02.2017 [PERSON] звернулась до Золочівської державної нотаріальної контори Харківської області із заявою про надання свідоцтва про право на спадщину. Відповідно постанови Золочівської нотаріальної контори Харківської області від 02.02.2017 №235/02-31 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої [INFO] [PERSON] на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім. Фрунзе с. Писарівка Золочівського району Харківської області, розміром 6,16 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), оскільки факт родинних відносин, прийняття спадщини не підтверджено та не надані правовстановлюючі документи. Оскільки в позасудовому порядку позивач не може оформити своїх спадкових прав через відсутність певних документів на підтвердження факту родинних відносин зі спадкодавцем, вона вимушена звернутись до суду з відповідним позовом. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відтак, позовні вимоги в частині визнання за [PERSON] право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом площею 6,16 умовних кадастрових гектарів відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії серії ХР № 0186088, виданого на ім`я « [PERSON] », який фактично належав [PERSON] , [INFO] , померлої [INFO] , також підлягають задоволенню, адже ці вимоги належним чином обґрунтовані та підтверджуються наявними матеріалами справи. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3\~статті 12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1\~\~ст.76 ЦПК України\~\~доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до\~статті 77 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтею 78 ЦПК України\~передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Частиною 6\~статті 81 ЦПК України\~передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з положень ч. 1\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку про задоволення позову в повному обсязі\~\~\~ На підставі викладеного,

Outcome: approved