Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-16 00:00:00

07.08.2024 до суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання фінансового кредиту. Позовні вимоги мотивовані тим, що 28.01.2024 між ТОВ «Аванс Кредит» та [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту № 44128-01/2024, відповідно до умов якого відповідачці було надано фінансовий кредит у розмірі 11700,00 грн на умовах строковості, зворотності та платності, а відповідачка зобов`язалась повернути кредит та сплатити проценти за його користування в порядку та на умовах, визначених договором. Відповідно до умов договору дата надання кредиту 28.01.2024, кредит надається на строк сто двадцять днів, дата погашення кредиту 26.05.2024, тип кредиту кредит, мета отримання кредиту на власні потреби, процентна ставка становить 2,50% в день та застосовується у межах строку кредитування. Підписанням договору відповідачка підтвердила, що ознайомлена з усіма його істотними умовами та їй була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства. Таким чином, [PERSON] здійснила всі дії, спрямовані на укладення договору, Шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту на сайті із введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої в подальшому кредитодавцем було перераховано грошові кошти у розмірі, встановленому договором. 29.05.2024 було укладено договір № 29052024, відповідно до якого ТОВ «Аванс Кредит» відступило на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 44128-01/2024. Позивач належним чином виконав свої зобов`язання за договором, надавши відповідачці грошові кошти в порядку, передбаченому умовами договору, натомість [PERSON] належним чином свої зобов`язання не виконує, грошові кошти та проценти за користування кредитом не повертає, у зв`язку з чим розмір заборгованості [PERSON] за договором № 44128-01/2024 не погашена та становить 33564,22 грн, з яких 8505,40 грн сума заборгованості за основним зобов`язанням (тілом кредиту) та 25058,82 грн сума заборгованості за нарахованими процентами, яку позивач просить стягнути з відповідачки на свою користь, а також судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 3028,00 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9000,00 грн. Ухвалою суду від 14.08.2024 провадження у справі № 141/471/24 відкрито та розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами 19.09.2024. 13.09.2024 до суду через систему «Електронний суд» надійшла заява представника позивача ТОВ «Факторинг Партнерс» Сердійчук Я.Я від 12.09.2024, відповідно до якої на рахунки ТОВ «Факторинг Партнерс» в рахунок погашення заборгованості за договором про надання фінансового кредиту № 44128-01/2024 від 28.01.2024 кошти не надходили. Судове засідання, призначене на 19.09.2024, не відбулось на було відкладено на 17.10.2024, оскільки суддя Слісарчук О.М. перебував у відрядженні, відповідно до наказу №03-в/д від 10.09.2024 «Про відрядження судді Олександра Слісарчука 18-19 вересня». Позивач ТОВ «Факторинг Партнерс», будучи належним чином повідомленим про дату та місце розгляду справи № 141/471/24, жодних заяв чи клопотань суду не подав, при цьому, в позовній заяві від 29.07.2024 директор ТОВ «Факторинг Партнерс» Я. Сердійчук розгляд справи просила проводити в порядку спрощеного позовного провадження за відсутності представника позивача, проти заочного розгляду справи та ухвалення судом заочного рішення не заперечує. Відповідачка [PERSON] належним чином повідомлялась про дату та місце розгляду справи, натомість відзив на позовну заяву до суду не направила, а також клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду подано не було. При цьому, конверти з кореспонденцією суду, надіслані на адресу місця реєстрації відповідачки, повернуто до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідач, який з урахуванням п. 4 ч. 8 ст.128 ЦПК України, вважається таким, що належним чином повідомлений про розгляд справи судом, оскільки до суду повернувся конверт з відміткою про відсутність особи за адресою місця проживання, що зареєстрована у встановленому законом порядку. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов до висновку про задоволення позову. 28.01.2024 ТОВ «Аванс Кредит» та [PERSON] уклали договір про надання фінансового кредиту № 44128-01/2024. Відповідно до п. 1.1 договору товариство надає клієнту фінансовий кредит у розмірі 11700,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором. Тип кредиту кредит, мета отримання кредиту на власні потреби клієнта, кредит надається строком на сто двадцять днів, дата надання кредиту 28.01.2024, дата погашення кредиту 26.05.2024, наданий кредит клієнт зобов`язаний погасити в останній день строку кредитування (п. 1.2 договору). За користування кредитом товариством нараховуються проценти, що є платою за користування кредитом, тип процентної ставки фіксована. Процентна ставка становить 2,50% в день та застосовується в межах строку кредитування, вказаного в п. 1.2. договору (п. 1.4-1.4.1 договору). Згідно п 1.6 договору, кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта, включаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] хх-хххх-8190 протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту. Кредит надається без забезпечення у вигляді застави. Кредит вважається наданим в день перерахування товариством кредиту за вказаними реквізитами. Відповідно до п. 3.1 договору, за користування кредитом товариством нараховуються виключно проценти. Сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватимуться згідно з графіком платежів, який є невід`ємною частиною договору. Порядок нарахування платежів за прострочення клієнтом виконання (невиконання, часткове виконання) зобов`язань за договором передбачено п. 5.3 договору. Нарахування процентів за договором здійснюється в межах строку кредитування, зазначеного в п. 1.2 договору, починаючи з дна надання кредиту клієнту (перерахування грошових коштів на рахунок, вказаний клієнтом). При цьому проценти за користування кредитом нараховуються на залишок фактичної заборгованості за кредитом станом на початок кожного календарного дня (п. 3.3 договору). Як убачається із графіку платежів, що є додатком № 1 до договору про надання фінансового кредиту № 44128-01/2024 від 28.01.2024, сторони погодили дату видачі кредиту 28.01.2024, дату повернення кредиту 26.05.2024, суму кредиту за договором у розмірі 11700,00 грн, суму процентів за користування кредитом у розмірі 35100,00 та загальну вартість кредиту, яка складає 46800,00 грн. Також 28.01.2024 [PERSON] заповнила заяву анкету клієнта на отримання фінансового кредиту в ТОВ «Аванс Кредит», в якій зазначила свої персональні дані, місце реєстрації та місце проживання, вид діяльності (місце роботи, посада), загальний щомісячний дохід та інші дані. У паспорті споживчого кредиту вказано основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформацію щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, додаткову інформацію, а також інші важливі правові аспекти. Відповідно до листа iPay.ua Сервіс онлайн платежів Вих. № 3466_240704145459 від 04.07.2024, ТОВ «Універсальні платіжні рішення» було надано послуги з переказу в національній валюті без відкриття рахунків, а саме 28.01.2024 о 21:50:11 на суму 11700,00 грн, маска картки [NUMBER] , номер транзакції в системі iPay.ua 336585506, призначення платежу зарахування 11700,00 грн на карту [NUMBER] . Окрім того, згідно довідки про ідентифікацію ТОВ «Аванс Кредит» за № 726 значиться [PERSON] , номер транзакції 336585506, номер договору позики 44128-01/2024. 29.05.2024 між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «Факторинг Партнерс» було укладено договір факторингу № 29052024, відповідно до якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, ТОВ «Аванс Кредит» передало ТОВ «Факторинг Партнерс», а ТОВ «Факторинг Партнерс» прийняло й зобов`язується оплатити ТОВ «Аванс Кредит» права вимоги за грошовими зобов`язаннями у загальному розмірі 18589998,95 грн, що виникли у ТОВ «Аванс Кредит» за основними договорами, укладеними між боржниками та ТОВ «Аванс Кредит». Як убачається із витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 29052024 від 29.05.2024, за порядковим номером 726 значиться [PERSON] , заборгованість якої за кредитним договором № 44128-01/2024 від 28.01.2024 становить 33564,22 грн, з яких 8505,40 грн сума заборгованості за основною сумою боргу та 25058,82 грн сума заборгованості за відсотками. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 44128-01/2024 від 28.01.2024, заборгованість [PERSON] станом на 10.07.2024 не погашена та становить 33564,22 грн, з яких 8505,40 грн сума заборгованості по тілу кредиту та 25058,82 грн сума заборгованості за відсотками. Зобов`язання за кредитним договором № 44128-01/2024 від 28.01.2024 було повністю виконано первісним кредитором ТОВ «Аванс Кредит», а саме надано відповідачці кредитні кошти на умовах, передбачених договором, однак відповідачка не виконала умови взятих на себе зобов`язань, не погасила кредит та не сплатила проценти за користування кредитом, у зв`язку із чим заборгованість відповідачки не погашена та становить 33564,22 грн. Визначаючись щодо спірних правовідносин та встановлених обставин, суд керується наступним. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з ст. ст. 525, 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону, одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або за законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Згідно з ст. 629\~ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором. Згідно з ст. 611\~ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків. Відповідно до ст. 612\~ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Закон України «Про електронну\~комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 7, 12 ст.11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України «Про електронний\~цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису ( факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису ) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Норми статті 11 Закону України\~«Про електронну\~комерцію» відповідно до Закону України\~«Про електронний\~цифровий підпис» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму. Стаття 513 ЦК України передбачає, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з положеннями ст.514\~ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516\~ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Статтею 517 ЦК України визначено, що первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Згідно ст. 1077\~ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд вважає, що позивачем доведено на підставі наданих належних доказів, що відповідачці були надані кредитні кошти, якими вона користувалась, однак допустила неналежне виконання своїх обов`язків, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 33564,22 грн. Враховуючи те, що відповідачкою не спростовано розмір боргу і не доведено його відсутність або його повне погашення, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 44128-01/2024 від 28.01.2024 у розмірі 33564,22 грн, з яких 8505,40 грн сума заборгованості по тілу кредиту та 25058,82 грн сума заборгованості за відсотками. Також відповідно до вимог ст.\~141\~ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню 3028,00 грн, понесених позивачем судових витрат зі сплати судового збору. Відповідно до ст.\~133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать і витрати на професійну правничу допомогу. Вирішуючи питання про стягнення з відповідачки на користь позивача судових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 9000,00 грн, суд враховує наступне. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з ч. 8 ст.\~141\~ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина четверта статті 137 ЦПК України). У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України). Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Відповідно до п. 48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України №10 від 17.10.2014 року, витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Крім того, діючим законодавством передбачено, що при визначенні розміру компенсації суду слід враховувати (а сторонам доводити) розумність витрат, тобто відповідність понесених стороною витрат складності, обсягу та характеру наданої адвокатом (іншим фахівцем) допомоги. На доведення обсягу наданої правової допомоги суду може бути надано як доказ докладний письмовий звіт адвоката у конкретній справі, адресований клієнту. Підтверджуючи понесення витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано наступні докази: договір про надання правової допомоги № 15-02/2024 від 15.02.2024, заявку про надання юридичної допомоги № 150 від 01.07.2024 із зазначенням наданих послуг на загальну суму 9000,00 грн та витяг з акту № 1 про надання юридичної допомоги від 08.07.2024 із зазначенням наданих послуг на загальну суму 9000,00 грн. Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони. При цьому слід зазначити, що чинний ЦПК встановлює такі критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, необхідність, розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Враховуючи вищенаведене, дослідивши надані представником позивача документи та доводи на обґрунтування суми заявлених витрат, пов`язаних із розглядом справи, взявши до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, їх значення для спору (справи), суд дійшов висновку про те, що заявлений до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 9000,00 грн не є цілком співмірним із складністю справи, виконаними адвокатом роботами (наданими послугами, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт. Отже, з врахуванням складності справи, обсягу виконаних адвокатом робіт, часу витраченого адвокатом на виконання таких робіт, враховуючи принципи розумності та справедливості, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4500,00 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved