Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-17 00:00:00

\~20.08.2024 року до суду надійшов позов [PERSON] до приватного нотаріуса Нікітіна Руслана Володимировича про встановлення факту припинення іпотеки за договором іпотеки. В обґрунтування позову зазначає, що 12.07.2007 року між позивачем та ВАТ "Кредитпромбанк" був укладений кредитний договір №03/1/228/07-ZKLN, згідно умов якого позивач отримав у позику 20000 доларів США, строком користування до 11.07.2012 року. В забезпечення умов цього договору 12.07.2007 року між позивачем та ВАТ "Кредитпромбанк" було укладено іпотечний договір, який був посвідчений приватним нотаріусом Нікітіним Р.В. Предметом якого було нерухоме майно: квартира [ADDRESS] . Позику було погашено 21.01.2010 року. Тому має бути встановлено факт припинення іпотеки за договором іпотеки від 12.07.2007 року. Ухвалою суду від 22.08.2024 року у справі відкрито провадження та призначено підготовче засідання. 20.09.2024 року до суду від представника позивача надійшла уточнена позовна заява. Ухвалою суду від 18.10.2024 року закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті. Представник позивача до суду надала заява про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала та просить задовольнити. У судове засідання представник відповідача не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином. Третя особа у справі в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином. На підставі ч. 2ст. 247 ЦПК Українисудове засідання проводилося без технічної фіксації. Дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено. Згідно ч. 1\~ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною першою\~ст. 4 ЦПК України\~передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно вимог\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.\~Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 12.07.2007 року між позивачем та ВАТ "Кредитпромбанк" був укладений кредитний договір№03/1/228/07-ZKLN, згідно умов якого позивач отримав у позику 20000 доларів США, строком користування до 11.07.2012 року. В забезпечення умов цього договору 12.07.2007 року між позивачем та ВАТ "Кредитпромбанк" було укладено іпотечний договір, який був посвідчений приватним нотаріусом Нікітіним Р.В. Предметом якого було нерухоме майно: квартира [ADDRESS] . На підставі вказаного договору іпотеки щодо заявника в Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна внесено запис про іпотеку №7335911. Згідно листа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 01.04.2024 року, інформації, що знаходиться в розпорядженні Фонду протягом ліквідаційної процедури ПАТ "Кредитпромбанк", станом на 01.04.2024 року заборгованість [PERSON] перед ПАТ "Кредитпромбанк" відсутня. За змістом статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до статей 3, 17 Закону України "Про іпотеку" іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору. Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК України). Однією з таких підстав, встановлених законом, є виконання, проведене належним чином (стаття 599 ЦК України). Обмеження речових прав на нерухоме майно (обтяження нерухомого майна) - це обмеження або заборона розпорядження нерухомим майном, установлена відповідно до правочину (договору), закону або актів органів державної влади, місцевого самоврядування, їх посадових осіб, прийнятих у межах повноважень, визначених законом (абзац п`ятий частини першої статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" в редакції, чинній на час укладення іпотечного договору). Записи про державну реєстрацію обтяжень нерухомого майна, а також іпотеки за належного виконання в повному обсязі забезпеченого іпотекою основного зобов`язання за кредитним договором є перешкодами в реалізації власником права розпорядження відповідним майном. Системний аналіз зазначених вище норм матеріального права дає підстави зробити висновок, що після сплати боржником перед банком боргу у повному обсязі, кредитний договір припиняється у зв`язку з виконанням боржником зобов`язання за кредитним договором, а отже і припиняється дія всіх забезпечувальних договорів. Схожі висновки викладені у постанові Верховного Суду від 26 січня 2022 року у справі № 127/26402/20, постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 711/4556/16-ц. Установивши, що [PERSON] виконав свої зобов`язання за кредитним договором №03/1/228/07-ZKLN від 12.07.2007 року, а банк не виконав вимоги закону щодо вчинення відповідних дій з припинення іпотеки у зв`язку із повним погашенням боргу за основним зобов`язанням, що було їх обов`язком. Враховуючи припинення основного зобов`язання, припинилось також і додаткове (іпотека), однак банк, як іпотекодержатель, так і Фонд гарантування вкладів у зв`язку із цим, до нотаріуса із заявою про зняття обтяження іпотекою, не зверталися, що свідчить про недобросовісний характер таких дій. Статтями 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. Як правило, суб`єкт порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права (пункт 5.6 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 925/1265/16, провадження № 12-158гс18). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі №338/180/17, провадження № 14-144цс18 зазначено, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів позивача у цивільному процесі можливий за умови, що такі права, свободи чи інтереси справді порушені, а позивач використовує цивільне судочинство саме для такого захисту, а не з іншою метою. Застосування судом того чи іншого способу захисту має приводити до відновлення порушеного права позивача. З урахуванням конкретних фактичних обставин справи, суд вважає, що заявлена позовна вимога про визнання припиненим Іпотечного договору, є обґрунтованою та підлягає задоволенню, оскільки спрямована на ефективне відновлення його порушених прав. Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 13 лютого 2023 року у справі № 463/7496/21. Тому аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі. Враховуючи наведене,

Outcome: approved