Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-10 00:00:00

[PERSON] , від імені якого діє представник [PERSON] , звернувся в суд із заявою про встановлення факту смерті, яку обґрунтовує тим, що він є батьком загиблого військовослужбовця [PERSON] , [INFO] . Так, матрос [PERSON] був призваний під час мобілізації на військову службу [INFO] у Львівській області 11.03.2022 року та перебував на посаді розвідник-оператор розвідувального відділення розвідувального взводу розвідувальної роти військової частини [NUMBER] . [INFO] 17 червня 2024 року йому, як батьку військовослужбовця, видано сповіщення сім`ї №10622, про те, що 10 червня 2024 року його син [PERSON] зник безвісти в районі населеного пункту Вовчанськ, Харківської області. Однак, в той день 17 червня 2024 року начальником штабу - першим заступником командира військової частини [NUMBER] видано сповіщення №1820 на підставі якого 28 червня 2024 року [INFO] видано сповіщення про смерть №11343, де вказано, що військовослужбовець військової частини [NUMBER] матрос [PERSON] загинув [INFO] під час виконання бойового завдання внаслідок поранень несумісних з життям в результаті обстрілу з боку противника. У ході проведення службового розслідування згідно наказу командира військової частини [NUMBER] (з основної діяльності) полковника [PERSON] «Про підсумки службового розслідування за фактом загибелі військовослужбовця розвідувальної роти військової частини [NUMBER] [ADDRESS] » №1334 від 01.08.2024р., встановлено, що 10 червня 2024 року близько 21 години 00 хвилин розвідник-оператор розвідувального відділення розвідувального взводу розвідувальної роти військової частини [NUMBER] , матрос, призваний під час мобілізації, [PERSON] отримав поранення не сумісне з життям під час виконання бойового завдання згідно бойового розпорядження тимчасово виконуючого обов`язки командира розвідувальної роти військової частини [NUMBER] молодшого лейтенанта [PERSON] від 06.06.2024 №2355/ОКП/ДСК в районі населеного пункту Вовчанськ, Харківської області (ОТУ «Харків») внаслідок бойового зіткнення. Розвідник-оператор розвідувального відділення розвідувального взводу розвідувальної роти військової частини [NUMBER] матрос [PERSON] , під час виконання бойового завдання, згідно бойового розпорядження командира військової частини [NUMBER] від 06.06.2024 № 2355/ОКП/ДСК, загинув від отримання поранення не сумісного з життям 10.06.2024 року близько 23:30 год., в районі населеного пункту Вовчанськ Харківської області внаслідок штурмових дій та артилерійського обстрілу з боку противника, у зв`язку з чим, видано Акт про настання смерті від 30.06.2024 року № 4145/ОКП. Евакуювати тіло матроса [PERSON] одразу не було можливості, так як матрос [PERSON] та матрос [PERSON] надавали домедичну допомогу та допомагали з евакуацією військовослужбовців дружнього підрозділу, що перебували на ВОП «БУК». Під час евакуації поранених, військовослужбовці розвідувальної роти отримали поранення, та о 3:30 11.06.2024р. були ушпиталені до медичної роти військової частини [NUMBER] . За кілька днів було споряджено евакуаційну групу, але вони також понесли втрати загиблими та пораненими, не дійшовши до ВОП «БУК». На разі ВОП «БУК» захоплений противником. Евакуація тіла матроса [PERSON] не можлива. 27 серпня 2024 року у Жовківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції було надіслано адвокатське звернення [PERSON] вих.№154 із проханням видати [PERSON] батьку військовослужбовця, матроса [PERSON] , свідоцтво про смерть, проте отримано відмову згідно з листом від Жовківського відділу ДРАЦС у Львівському районі Львівської області від 04.09.2024 року №251/33.6-02-16 у здійсненні такої реєстрації та видачі свідоцтва. Дана обставина позбавляє можливості отримати документи, передбачені ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", ст. 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року №52/5 в редакції наказу Міністерства юстиції України № 1714/5 від 07.06.2024 (лікарське свідоцтво про смерть; фельдшерська довідка про смерть) та зареєструвати факт смерті померлої особи у встановленому законом порядку. Судово-медична експертиза смерті [PERSON] з цих же причин не проводилась. Станом на момент подання заяви тіло сина заявника знаходиться на місці загибелі, а евакуація є неможливою. Встановлення факту смерті [PERSON] необхідно для державної реєстрації смерті в органах РАЦСу, оскільки встановлення даного факту має юридичне значення, а саме необхідність отримання свідоцтва про смерть та подальшого використання вказаного документу у цивільно-правових відносинах. Заявник просить встановити факт смерті [PERSON] [INFO] , який загинув [INFO] . Ухвалою судді Жовківського районного суду Львівської області від 07.10.2024 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. Представник заявника [PERSON] - адвокат Живко О.О. в судовому засіданні подану заяву підтримала з наведених у такій заяві мотивів, просила суд таку заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи - Жовківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не прибув, хоча про дату, час та місце розгляду справи заінтересована особа була повідомлена належним чином (арк.спр.39). Згідно з ч. 2 ст. 317 ЦПК України, справи про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, розглядаються невідкладно з дня надходження відповідної заяви до суду. Суд вважає за можливе розглянути справу без учасників справи, які не з`явилися, зважаючи на те, що вони належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, беручи до уваги обмежені строки розгляду справи. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна, особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до вимог п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, ч. 2 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з абзацом 2 частини 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Суд враховує, що заявник - [PERSON] , [INFO] , є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] (арк. спр. 10). Як зазначає заявник в заяві поданій до суду, його син - матрос [PERSON] був призваний під час мобілізації на військову службу [INFO] у Львівській області 11.03.2022 року та перебував на посаді розвідник-оператор розвідувального відділення розвідувального взводу розвідувальної роти військової частини [NUMBER] . [INFO] 17 червня 2024 року батьку військовослужбовця [PERSON] видано сповіщення сім`ї №10622 про те, що військовослужбовець військової частини військової частини [NUMBER] матрос [PERSON] , [INFO] , під час виконання бойового завдання в районі населеного пункту Вовчанськ Харківської області 10.06.2024 року зник безвісти (арк. спр. 11). 17 червня 2024 року начальником штабу - першим заступником командира військової частини [NUMBER] , полковником [PERSON] видано сповіщення №1820, в якому вказано, що розвідник-оператор розвідувального відділення розвідувального взводу розвідувальної роти військової частини [NUMBER] матрос [PERSON] загинув [INFO] під час виконання бойового завдання в районі населеного пункту Вовчанськ Харківської області, внаслідок отриманих поранень несумісних з життям в результаті обстрілу з боку противника, відданий Військовій присязі та вірний Українському народу, мужньо виконавши військовий обов`язок (арк. спр. 28 зворот). Згідно вимог ст.85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV (зі змінами), Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 року №608 (зі змінами та доповненням), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13 грудня 2017 року №1503/31371, Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 27.10.2021 №332, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24.12.2021 за №1667/37289 та на підставі рапорту тимчасово виконуючого обов`язки командира розвідувальної роти військової частини [NUMBER] молодшого лейтенанта [PERSON] від 17.06.2024 № 9567/р з метою уточнення причин та умов смерті матроса [PERSON] , розвідника-оператора розвідувального відділення розвідувального взводу розвідувальної роти військової частини [NUMBER] , а також встановлення ступеня вини, чиї дії або бездіяльність стали причиною вчинення правопорушення, був виданий наказ командира ВЧ [NUMBER] від 24.06.2024 №1438 «Про призначення службового розслідування» на підставі якого було проведено службове розслідування тимчасово виконуючим обов`язки заступника командира військової частини [NUMBER] підполковником [PERSON] за фактом загибелі та з метою підтвердження даного факту, встановлення причин та умов загибелі і причинного зв`язку між подією під час виконання бойового завдання розвідника-оператора розвідувального відділення розвідувального взводу розвідувальної роти військової частини [NUMBER] матроса [PERSON] , що підтверджується копією наказу від 24.06.2024 року (арк. спр. 16). У ході проведення службового розслідування згідно наказу командира військової частини [NUMBER] (з основної діяльності) полковника [PERSON] «Про підсумки службового розслідування за фактом загибелі військовослужбовця розвідувальної роти військової частини [NUMBER] [ADDRESS] » №1334 від 01.08.2024р., встановлено що 10 червня 2024 року близько 21 години 00 хвилин розвідник-оператор розвідувального відділення розвідувального взводу розвідувальної роти військової частини [NUMBER] , матрос, призваний під час мобілізації, [PERSON] отримав поранення не сумісне з життям під час виконання бойового завдання згідно бойового розпорядження тимчасово виконуючого обов`язки командира розвідувальної роти військової частини [NUMBER] молодшого лейтенанта [PERSON] від 06.06.2024 №2355/ОКП/ДСК в районі населеного пункту Вовчанськ, Харківської області (ОТУ «Харків») внаслідок бойового зіткнення. З приводу даного випадку тимчасово виконуючим обов`язки командира розвідувальної роти військової частини [NUMBER] молодшим лейтенантом [PERSON] було зроблено повідомлення довідкою-доповіддю від 16.06.2024 №3708/ОКП оперативному черговому та виданий рапорт від 17.06.2024 №9567/р про загибель військовослужбовця розвідувальної роти, що підтверджується копією довідки-доповіді від 16.06.2024 №3708/ОКП та рапортом від 17.06.2024 №9567/р (арк. спр. 21). За результатами службового розслідування складено Акт від 23.07.2024 року (арк. спр. 18-20) у якому зазначено, що комісією встановлено, що під час виконання бойового завдання матрос [PERSON] перебував в засобах індивідуального захисту, не вчиняв дій, ознак алкогольного чи наркотичного сп`яніння не виявлено. Відповідно до пояснень матроса [PERSON] від 29.06.2024 року, молодшого лейтенанта [PERSON] від 24.06.2024 року, матроса [PERSON] від 28.06.2024 року, матроса [PERSON] від 28.06.2024 року загибель матроса [PERSON] пов`язана з виконанням обов`язків військової служби та захистом суверенітету територіальної цілісності та недоторканості України. Будучи у складі групи розвідувального дозору розвідувальної роти військової частини [NUMBER] , займаючи на той час відповідні посади та виконуючи службові обов`язки матрос [PERSON] та матрос [PERSON] засвідчують, що розвідник-оператор розвідувального відділення розвідувального взводу розвідувальної роти військової частини [NUMBER] матрос [PERSON] , під час виконання бойового завдання, згідно бойового розпорядження командира військової частини [NUMBER] від 06.06.2024 загинув від отримання поранення не сумісного з життям 10.06.2024 року близько 23:30 год., в районі населеного пункту Вовчанськ Харківської області внаслідок штурмових дій та артилерійського обстрілу з боку противника. Згідно з цими поясненнями евакуювати тіло матроса [PERSON] одразу не було можливості, так як матрос [PERSON] та матрос [PERSON] надавали домедичну допомогу та допомагали з евакуацією військовослужбовців дружнього підрозділу, що перебували на ВОП «БУК». Під час евакуації поранених, військовослужбовці розвідувальної роти отримали поранення, та о 3:30 год. 11.06.2024р. були ушпиталені до медичної роти військової частини [NUMBER] . За кілька днів було споряджено евакуаційну групу, але вони також понесли втрати загиблими та пораненими, не дійшовши до ВОП «БУК». На разі ВОП «БУК» захоплений противником. Евакуація тіла матроса [PERSON] не можлива (арк. спр. 23-27). У зв`язку з чим, видано Акт про настання смерті від 30.06.2024 року № 4145/ОКП, що підтверджується копією цього Акту долученого до матеріалів заяви (арк. спр. 14). Відповідно до ст.1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12 травня 2015 року №389-VIII, воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень. Правовою основою введення воєнного стану є Конституція України, цей Закон та Указ Президента України про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, затверджений Верховною Радою України (ст. 2 зазначеного Закону України). Загальновідомою та такою, що не потребує доказування за змістом ст. 82 ЦПК України є обставина, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч.1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався, існував на час загибелі [PERSON] , а також існує на сьогоднішній день. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 49 ЦК України, смерть фізичної особи підлягає державній реєстрації органами державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно з ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов`язковою. Відомості про народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та Єдиного державного демографічного реєстру в обсязі, визначеному Законом України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус». Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться відповідно до цього Закону, Цивільного та Сімейного кодексів України та інших актів законодавства органами державної реєстрації актів цивільного стану. Державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного, стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою (ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»). Згідно з п.п. 1 п. 5 розділу III «Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні», затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/5, підставою для державної реєстрації смерті є: лікарське свідоцтво про смерть; лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; рішення суду про оголошення особи померлою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. 27 серпня 2024 року у Жовківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції було надіслано адвокатське звернення [PERSON] вих.ном. 154 із проханням видати [PERSON] батьку військовослужбовця, матроса [PERSON] , свідоцтво про смерть, проте отримано відмову згідно з листом від Жовківського відділу ДРАЦС у Львівському районі Львівської області від 04.09.2024 року №251/33.6-02-16 у здійсненні такої реєстрації та видачі свідоцтва (арк. спр. 15). У зв`язку із відсутністю свідоцтва про смерть сина, заявник не має можливості скористатись своїми сімейними та цивільними правами, пов`язаними із смертю [PERSON] . З наведених вище обставин, суд вважає обґрунтованим твердження заявника про неможливість отримання документів, що підтверджують факт смерті за формою, встановленою чинним законодавством України, на теперішній час з об`єктивних причин. Від встановлення факту смерті військовослужбовця при виконанні військової служби внаслідок збройної агресії російської федерації проти України залежить виникнення та реалізація особистих та майнових прав заявника як члена сім`ї загиблого військовослужбовця. Враховуючи вище викладене, зокрема, те, що заявник не має можливості отримати свідоцтво про смерть свого сина, з метою захисту його законних прав та інтересів, суд вважає за необхідне в силу ст. ст. 315-319 ЦПК України задовольнити заявлені вимоги [PERSON] про встановлення факту смерті [PERSON] [INFO] , який загинув [INFO] . Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, підлягає негайному виконанню. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 317 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Outcome: approved