Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-16 00:00:00

Представник заявника адвокат Токар О.М., повноваження якої підтверджується ордером від 23.05.2024 року серії СА 1086806, звернулася до Ватутінського міського суду Черкаської області з заявою за змістом якої вона просить встановити факт, що [PERSON] , [INFO] , з 2004 року постійно проживала однією сім`єю з спадкодавцем [PERSON] , [INFO] , по день її смерті\~ [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Вказана заява мотивована тим, що заявник є внучкою [PERSON] , яка померла [INFO] , та з 2004 року до дня смерті проживала разом із нею за адресою: [ADDRESS] . За життя [PERSON] мала у власності земельну ділянку площею 1,15 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка складається з двох частин, та фактично на даний час розташована в межах Мошнівської сільської територіальної громади на території Яснозірського старостинського округу Черкаського району Черкаської області. Після смерті [PERSON] право на спадкування набула її донька [PERSON] , рідна мати заявниці, яка померла [INFO] , однак як з`ясувала заявник її мати [PERSON] за життя не оформила спадкове право після смерті [PERSON] . У подальшому, нотаріусом відмовлено заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину [PERSON] , з підстав пропуску строку прийняття спадщини, тож необхідність встановлення в судовому порядку факту постійного проживання заявника зі спадкодавцем зумовлено необхідністю усунення перешкод у оформленні спадкових прав на спадкове майно [PERSON] . Також вказано, що інші спадкоємців, які б претендували на спадкове майно [PERSON] , відсутні. Представник заявника, адвокат Токар О.М., повноваження якої підтверджується ордером від 23.05.2024 року серії СА № 1086806, підтримала заявлену вимогу, з підстав, вказаних у заяві. Додатково пояснила, що її довірителька з 2004 року постійно проживала разом з своєю бабусею [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , доглядала її та забезпечувала всім необхідним, що підтверджується як наданими суду письмовими доказами, так і показаннями свідків. Мошнівська сільська рада, будучи завчасно повідомленою про місце, дату та час розгляду справи належним чином підписаних її представником заяв як щодо суті заявлених вимог, так і з процесуальних питань, до суду надіслала. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] , донька заявниці, надала суду показання за змістом яких її прабабуся [PERSON] орієнтовно з 2007 року постійно проживала разом з її сім`єю за адресою: [ADDRESS] , безпосередньо разом з нею в кімнаті, та померла в 2010 році. Свідок [PERSON] надала суду показання про те, що знає заявника [PERSON] та її сім`ю вже понад 24 роки. Разом із заявником постійно тривалий час проживала її бабуся, яку називали [PERSON] ( [PERSON] ), та яка померла в м. Ватутіне в 2010 році. Заявник весь час доглядала за бабусею [PERSON] та піклувалася про неї. За змістом показань свідка [PERSON] , наданих у судовому засіданні, вона знає [PERSON] орієнтовно з 2005 року, яка разом зі своїм чоловіком, дітьми та бабусею [PERSON] проживала за адресою: [ADDRESS] . Про факт постійного проживання бабусі [PERSON] разом із заявником свідчили як обставини поведінки [PERSON] , так розповіді заявниці. [PERSON] померла в 2010 році в м.\~Ватутіне та її похованням займалася заявниця. Судом встановлено, що факт смерті [INFO] [PERSON] в м. Ватутіне про встановлення факту постійного проживання з якою звернулася до суду заявник, підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 02.07.2010 року Яснозірською сільською радою Черкаського району Черкаської області. Померла [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , яка в зв`язку з одруженням змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтва про народження від 06.04.1959 року серії [NUMBER] , та свідоцтва про укладення шлюбу від 09.09.1979 року. Заявник є\~донькою [PERSON] \~та в зв`язку з одруженням змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтва про народження від 07.06.1980 року серії [NUMBER] та свідоцтва про одруження від 07.08.1999 року серії [NUMBER] . Матір заявника в 1987 році після розірвання шлюбу повторно одружилась та змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] , та померла [INFO] в м.\~Сміла Черкаської області, що підтверджується копіями свідоцтва про розірвання шлюбу від 14.04.1987 року серії [NUMBER] , свідоцтва про укладення шлюбу від 16.05.1987 року серії [NUMBER] та свідоцтва про смерть від 13.03.2024 року серії [NUMBER] . З огляду на вказане, суд вважає встановленим, що заявник [PERSON] є онукою померлої [INFO] [PERSON] та донькою померлої [INFO] [PERSON] [PERSON] за життя на праві приватної власності, крім іншого, належала земельна ділянка площею 1,15 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка складається з 2-х ділянок площею 0,23 га (кадастровий номер №\~1-7124989500:02:001:0742) та площею 0,92 га (кадастровий номер № 1-7124989500:01:002:0528), та розташована на території Яснозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області, що підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку від 14.01.2004 року серії ЧР № 077345. Відповідно до змісту заповіту, посвідченого 07.03.2002 року секретарем Яснозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області, [PERSON] все належне на час смерті їй майно заповідала [PERSON] . На даний час відповідно до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо впорядкування окремих питань організації та діяльності органів місцевого самоврядування та районних державних адміністрацій» Яснозірська сільська рада реорганізована та увійшла до складу Мошнівської територіальної громади. Чоловік заявниці [PERSON] є власником 2-кімнатної квартири за адресою: [ADDRESS] , в якій проживала сім`я [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтва про право власності на житло від 13.01.1999 року № 2906 та будинкової книги для прописки громадян. Постановою приватного нотаріуса Звенигородського районного нотаріального округу Побіянської Н.Б. від 20.05.2024 року № 2052/02-31 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно після смерті [INFO] [PERSON] , [INFO] . Вказана постанова мотивована тим, що спадкову справу після смерті [PERSON] відкрито лише 10.05.2024 року на підставі заяви [PERSON] про видачу свідоцтва про право на спадщину, яку подано після закінчення 6-ти місячного строку з дня відкриття спадщини (смерті спадкодавця). Також вказано, що в спадковій справі відсутні відомості про осіб, які прийняли спадщину шляхом проживання зі спадкодавцем на день смерті, а також відсутні заяви інших спадкоємців, які були подані в строк, передбачений ст. 1270 ЦК України, і права яких на спадкове майно підтверджено. Заслухавши доводи представника заявника, покази свідків, дослідивши матеріали\~справи,\~всебічно і\~повно з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що наявні підстави для задоволення поданої заяви. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно змісту ч. 2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За змістом роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах спадкування» від 30.05.2008\~року №\~7, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, в такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Приписами ст.ст. 1217, 1223 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом першої-п`ятої черг). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно ч.ч. 1-3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. При цьому, відповідно до правових висновків щодо застосування ч. 3 ст.\~1268\~ЦК України, викладених у постановах Верховного Суду від 21.10.2020\~року в справі № 569/15147/17, від 18.11.2020 року в справі №\~523/19010/15-ц, від 02.04.2021 року в справі № 191/1808/19, від 28.04.2021\~року в справі №\~204/2707/19, положення ч. 3 ст. 1268 ЦК України вимагають наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не лише реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного. Положеннями ч. 2 ст. 1223 ЦК України передбачено, що в разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 1265 ЦК України в п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 19.04.2021 року в справі № 644/6925/19, від 12.07.2021 року в справі №\~449/496/18 онуки є спадкоємцями за законом п`ятої черги (другий ступінь споріднення). Положеннями ч. 1 ст. 1296 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у рішеннях від 17.03.2011 року в справі «Бочаров проти України», від 21.10.2011 року в справі «Коробов проти України», від 18.06.2015 року (остаточне 18.09.2015 року) в справі «Ушаков та Ушакова проти України», яка відповідно\~до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», підлягає застосовуванню судами як джерело права, вказано, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом», таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів. Враховуючи встановлені обставини справи та відсутність як заперечень з боку заінтересованої особи щодо задоволення заявлених вимог, так і відомостей щодо наявності спору про право на спадщину [PERSON] , а також обумовленість заявленої вимоги настанням юридичних наслідків у вигляді можливості заявника реалізації права на отримання свідоцтва про право на спадщину за законом як спадкоємця п`ятої черги, суд вважає, що наявні підстави для встановлення факту того, що заявник [PERSON] ,\~ [INFO] , постійно проживала разом із [PERSON] , [INFO] , на час відкриття спадщини, за адресою [ADDRESS] , оскільки докази, що безпосередньо досліджені в судовому засіданні підтверджують вказаний факт, та в суду відсутні сумніви щодо цього. Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються. На підставі викладеного,

Outcome: approved