Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-14 00:00:00

У березні 2017 року Публічне Акціонерне Товариство «ОТП Банк» (далі АТ «ОТП Банк», Банк) звернулось до Суворовського районного суду м. Одеса позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивувало тим, що 23.05.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є ПАТ «ОТП БАНК», та [PERSON] було укладено кредитний договір № ML-502/072/2008, за умовами якого відповідачеві надано кредит в розмірі 23\~000 доларів США строком по 23.05.2023 р. зі сплатою відсотків за плаваючою відсотковою ставкою 5,99 % + FIDR (процента ставка по строкових депозитах фізичних осіб у валюті, тотожній Валюті Кредиту, що розміщені в Банку на строк в 366 днів, з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору). В забезпечення належного виконання зобов`язань за даним кредитним договором між Банком та [PERSON] було укладено договір поруки № SR-502/072/2008, іпотечний договір (майнова порука). Згідно п.1.1 Частини № 2 Кредитного договору позичальник зобов`язався своєчасно повернути суму отриманого кредиту, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом і виконати всі інші зобов`язання, як вони визначені у кредитному договорі. Однак в порушення умов кредитного договору погашення частин кредиту та нарахованих за його користування процентів у передбачених графіком повернення кредиту та сплати процентів у розмірі та строк не відбувається. Позичальнику та поручителю 07.04.2016 р. були направлені вимоги про погашення заборгованості за кредитним договором, проте станом на дату подання позовної заяви вимога виконана не була. У зв`язку з чим позивач просив стягнути з відповідачів суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 14\~145,01 доларів США, що утворилась станом на 13.01.2017 р. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 23.05.2017 р. справу за даним позовом направлено до розгляду за підсудністю до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області (а.с.170 т.1). Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 18.10.2017 р. ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 23.05.2017 р. скасовано (а.с.214-215 т.1). 01.03.2018 р. позивач уточнив розмір позовних вимог, зменшив їх та просив стягнути з відповідачів солідарно суму заборгованості в сумі 5\~674,87 доларів США (а.с.233-234 т.1). Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 31.05.2018 року, яка залишена без змін постановою Апеляційного суду Одеської області від 18.10.2018 р., цивільну справу за вказаним позовом направлено за підсудністю до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області (а.с.256 т 1). 28.12.2018 року цивільну справу за позовом АТ «ОТП Банк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості суддею [PERSON] було прийнято до свого провадження (а.с.41 том 2). 21.01.2019 р. [PERSON] та [PERSON] подали до суду зустрічну позовну заяву про визнання частково недійсним кредитного договору у зв`язку з повною сплатою кредитних коштів, про розірвання кредитного договору, про розірвання договору іпотеки та договору поруки у зв`язку з повним виконанням боргового зобов`язання, відшкодування моральної шкоди (а.с.51-67 т.2, 34-57 т.3, 197-199 т.3). У зустрічній позовній заяві просили визнати частково недійсними положення п.3 частини № 1 кредитного договору № ML-502/072/2008 від 23.05.2008 року, виклавши його у наступній редакції «Сторони наступним домовились, що для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись фіксована процентна ставка, де фіксований відсоток дорівнює 5,99% річних». Грошові кошти у розмірі 9\~708,87 дол.США просили вважати розміщеними на депозит з 01.03.2018 р. на умовах строкового депозиту, розміщеного у доларах США, строком на 366 днів, з виплатою відсотків в кінці строку дії депозитного договору. Вважають умову договору про встановлення відсотків у такому вигляді несправедливою умовою договору, оскільки при його укладенні банк ввів її в оману шляхом приховування за допомогою маніпуляцій інформації щодо істотної умови кредитної угоди, оскільки порядок обчислення процентів, встановлений кредитним договором, дозволяє банку змінювати процентну ставку за кредитом за власним бажанням. Зустрічні позовні вимоги обґрунтували тим, що як зазначено у п.3 ч.1 Кредитного договору «Сторони наступним домовились, що для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись плаваюча процентна ставка, яка є сумою двох складових: фіксованого відсотку та FIDR, який є ставкою. Саме так до вчинення правочину банк тлумачив цей термін, ввівши позивачів в оману. Також відповідач надав позивачам недостовірні дані щодо того, що валюта кредиту долар США є стабільною валютою та фактично залишив позивачів без вибору, надавши єдину можливість отримати кредит у доларах США. Також відповідач умисно умовчав про те, що плаваюча процентна ставка дає йому можливість зловживати цією ставкою на свій власний розсуд. Тобто, відповідач є заінтересованою особою, яка самостійно встановлює розмір ставки FIDR, а також не надав позичальнику точного механізму розрахунку плаваючої процентної ставки. У самому кредитному договорі відсутній порядок розрахунку ставки FIDR. Так, у 2012 р. Банк змінив на сайті певні значення. А саме, з табличок зникло значення 366 днів, а з`явилось нове значення: «270-365», «366-370», чим штучно Банк внес зміни в умови договору. У січні 2015 року позичальник порахував, що при виключенні фіктивної ставки FIDR з огляду на суму здійснених платежів кредит став повністю погашеним, а тому позивач перестав платити, оскільки за їхніми розрахунками ними було переплачено 9\~708,87 доларів США. Оскільки протягом певного часу вони розуміли, що банк вводить їх в оману, однак змушені були сплачувати відсотки по кредиту, це завдавало позивачам значних моральних страждань, а тому просять стягнути з банку завдану моральну шкоду. 05.02.2019 р. ухвалою суду зустрічна позовна заява була прийнята та об`єднана в одне провадження за первісними вимогами (а.с.104 т.3). 02.04.2019 року ухвалою суду було витребувано від ПАТ «ОТП Банк» оригінал «Інформаційного листка про умови кредитування по програмі «Кредит на відновлення капіталу (споживчі цілі) від 24.04.2008 р. (а.с.146 том 3). 22.04.2019 р. зустрічна позовна заяа була уточнена та остаточно [PERSON] та [PERSON] просили суд визнати частково недійсним кредитний договір, визнати припиненими договір кредиту, договор іпотеки, договір поруки та відшкодувати моральну шкоду (а.с. Ухвалою від 06.02.2020 р. судом відмовлено у задоволенні клопотання про призначення лінгвістичної та комунікаційної експертиз (а.с.5 т.4). Ухвалою суду від 25.02.2020 року по справі призначено проведення економічної експертизи (а.с.22-23 т. 4). Клопотанням № СЕ-2505-5-1163.20 від 16.04.2020 року експерт просив суд витребувати у відповідних осіб на надати відповідні документи для проведення експертизи (а.с.29-30\~т.4). Рахунок для здійснення оплати вартості експертизи суду експертом надано не було. Клопотання експерта задоволено не було. Разом з тим, в порушення п.1.13 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року № 53/5 (у разі ненадання запитаних у клопотанні експертом матеріалів, виключається можливість проведення повного та всебічного дослідження) та в порушення ст.72 ЦПК України та п.п.2.1, 2.2, 4.11 вказаної Інструкції (в редакції на квітень 2020 р.) експертом (неможливість надання висновку та повернення матеріалів справи до суду) направлено до суду висновок експерта за результатами судово-економічної експертизи (а.с.37-56 т.4). 28.07.2020 року ухвалою суду було поновлено провадження у справі (а.с.57 т. 4). Представник позивача у судове засідання не зв`явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, у зустрічному позові просив відмовити. Позивач за зустрічним позовом [PERSON] подала клопотання про розгляд справи без її участі, у задоволенні Банку просила відмовити, зустріний позов підтримує. Позивач за зустрічним позовом [PERSON] надав свої пояснення у судовому засіданні у режимі відеоконференції. Заслухавши [PERSON] , вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо задоволення первісних позовних вимог, та відмови у задоволенні зустрічних позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 23.05.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого став ПАТ «ОТП БАНК», а нині АТ «ОТП БАНК», та [PERSON] було укладено кредитний договір № ML-502/072/2008, за умовами якого відповідачеві надано кредит в розмірі 23\~000 доларів США строком по 23.05.2023 р. зі сплатою відсотків за плаваючою відсотковою ставкою 5,99 % + FIDR (процента ставка по строкових депозитах фізичних осіб у валюті, тотожній Валюті Кредиту, що розміщені в Банку на строк в 366 днів, з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору). 18.02.2013 року між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] укладено Додатковий договір №1 до Кредитного договору № ML-502/072/2008 від 23.05.2008 року (а.с.15-19 т. 1). Крім цього, 18.03.2013 року між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] укладено Додатковий договір №2 до Кредитного договору № ML-502/072/2008 від 23.05.2008 року (а.с.20-23 т.1). У забезпечення належного виконання зобов`язань за даним кредитним договором між Банком та [PERSON] було укладено договір поруки № SR-502/072/2008 від 23.05.2008 року (а.с.33-34 т.1). Також, 23.05.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] , [PERSON] укладено Іпотечний договір № PML-502/072/2008 (а.с.27-31 т.1). Згідно ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ч. 1\~ст. 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Частиною 1\~статті 1049 ЦК України\~передбачено, що Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Статтею 530 ЦК України\~визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі\~ст. 611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України). Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті\~81 ЦПК Україникожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Так, Банк свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Так, судом встановлено, що позивачі за зустрічним позовом здійснювали погашення кредитної заборгованості. Тобто спірний кредитний договір виконувався сторонами. Відповідно до змісту ст. ст.\~626,\~627,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1\~ст. 202 ЦК України\~правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ч. 1\~ст. 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. С\~передбачено самостійні підстави визнання умов договорів недійсними, що обмежують права споживача. Відповідно до норми ч. 5\~ статті 18 ЗУ «Про захист прав споживачів», несправедливим може бути визнано недійсним або змінено саме це положення, а не сам договір. Тільки у разі, коли зміна окремих положень або визнання їх недійсними зумовлює зміну інших положень договору, на вимогу споживача такі положення підлягають зміні або договір може бути визнаний недійсним у цілому (ч. 6 ст. 18 Закону). Визначення поняття «несправедливі умови договору» (ч. 2 ст. 18 цього Закону) - умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживачу. Отже, для кваліфікації умов договору «несправедливими» необхідна наявність одночасно таких ознак: якщо: умови договору порушують принцип добросовісності (пункт 6 частини першої статті\~3, частина третя статті\~509 ЦК України); умови договору призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов`язків сторін; умови договору завдають шкоди споживачеві. Вбачається, що процента ставка за кредитним договором є змішаною. Банку надано право використовувати для розрахунку процентів як фіксовану (річну) проценту ставку, так і плаваючу. Таким чином, суд приходить до висновку про безпідставність доводів про те, що Банком всупереч положень\~ЗУ «Про захист прав споживачів»\~та\~ст. 1056 ЦК України\~не визначена та не встановлена річна відсоткова ставка. Крім того, укладаючи спірний договір, позивач погодився на те, що для розрахунку процентів за договором може використовуватись також й плаваюча процента ставка, яка складається з фіксованого процента (у розмірі 5,99% річних) та + FIDR. При цьому сторони висловили свою згоду щодо передбаченої договором зміни плаваючої процентної ставки (пункти 1.4.1, 1.5. частини 2 кредитного договору). При цьому використання тієї чи іншої процентної ставки здійснюється банком на власний розсуд. FIDR\~це процентна ставка по строкових депозитах фізичних осіб у валюті тотожній валюті кредиту, що розміщені в банку на строк в 366 днів, з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору. В залежності від зміни вартості кредитних ресурсів на фінансовому ринку України ставка FIDR може змінюватись (збільшуватись чи зменшуватись) в порядку передбаченому сторонами у кредитному договорі. Укладаючи спірний договір сторони лише зафіксували у кредитному договорі положення, якими врегульовано вид та розмір процентної ставки, порядок нарахування відсотків із застосуванням такої розрахункової величини як FIDR. При цьому, граничний розмір ставки FIDR кредитним договором не обмежений. Процента ставка FIDR розраховується банком самостійно, в залежності від вартості кредитних ресурсів та ставок по строковим депозитам, які розміщені в самому банку. Таким чином, неправильність розрахунку процентної ставки, чи використання економічно необґрунтованої ставки FIDR, не може свідчити про недійсність окремих положень договору, оскільки в даному випадку предметом судового оскарження можуть бути лише дії банку по нарахуванню заборгованості. Отже, оскільки сторони на момент укладання договору мали необхідний обсяг цивільної дієздатності та в установленій формі уклали правочин, і позивач при підписанні договору був повідомлений про плаваючу проценту ставку, тому сторонами не було порушено принцип добросовісності при укладенні кредитного договору. Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені\~статтею 203 ЦК України. Так, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Відповідно до висновку експерта від 01.07.2020 р.№ СЕ-2505-5-1163.20 неможливо визначити розмір фактичної процентної ставки протягом дії кредиту з зв`язку з відсутністю належних відомостей тощо (а.с.54 зв., 55 т.4). Разом з тим, виходячи з умов кредитного договору, зміна розміру ставки FIDR не є зміною процентної ставки в односторонньому порядку, оскільки вона прямо передбачена умовами кредитного договору. Таким чином, положення кредитного договору про встановлення плаваючої процентної ставки, яка складається з фіксованого процента + FIDR, не можна вважати несправедливими, у зв`язку з чим відсутні підстави для визнання спірного договору частково недійсним. Отже, суд не приймає до уваги вказаний висновок судово-економічної експертизи. Статтею 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, порукою. Відповідно до частини першої статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (частини перша статті 554 ЦК України). Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частина друга статті 554 ЦК України). За змістом частини четвертої статті 559 ЦК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Порука це строкове зобов`язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб`єктивне право кредитора. З метою забезпечення виконання зобов`язань між АТ «ОТП БАНК» та [PERSON] було укладено договір поруки, відповідно до умов якого останній зобов`язався відповідати за повне і своєчасне виконання позичальником боргових зобов`язань перед кредитором, за кредитним договором № ML-502/072/2008 в повному обсязі таких зобов`язань та не пізніше 23.05.2023 р. (а.с.33-34 т.1). У зв`язку з неналежним виконанням умов кредитного договору\~ № ML-502/072/2008,\~позичальнику та\~ поручителю 01.04.2016 р. були направлені відповідні досудові вимоги (а.с.38-40 т.1). Отже,\~оскільки позичальник\~свої зобов`язання\~за кредитним\~договором належним\~чином не\~виконував,\~у нього\~виникла заборгованість\~перед позивачем\~у розмірі 5\~674,87 доларів США, що підлягає стягненню з відповідачів солідарно, а у задоволенні зустрічних позовних вимог слід відмовити. Розподіл судових витрат між сторонами підлягає відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України (768,40 х 4+3073,60/2=1536,80).

Outcome: approved