Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-16 00:00:00

У березні 2023 року позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, у якому просив розподілити житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами та земельну ділянку, площею 0,0839 га, кадастровий номер 8000000000:72:506:0026, які розташовані за адресою: [ADDRESS] . В обгрунтування заявлених вимог зазначає, що після смерті [INFO] матері позивача, відкрилась спадщина у вигляді 1/2 частки житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , та земельної ділянки площею 0,0839 га, кадастровий номер 8000000000:72:506:0026, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Домоволодіння складається з двох житлових будинків: під літ. А, житловою площею 61,6 кв.м., загальною площею 86,2 кв.м., під літ. Б, житловою площею 25,9 кв.м. загальною площею 37,2 кв.м., гараж літ. В, сарай літ. Г, теплиця літ. Д, котельня літ. Е, погріб літ. Ж, вбиральня літ. З, споруди І-№.І,ІІ. Позивач вступив у фактичне володіння та управління 1/2 частиною будинка та земельною ділянкою, проте не може володіти та користуватись у повному обсязі, оскільки відповідачі постійно чинять перешкоди в користуванні та відмовляють в розподілі в натурі земельної ділянки та домоволодіння (а.с.3-25). Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 23 березня 2023 року відкрито загальне позовне провадження (а.с.36-37). Протокольною ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 13 червня 2023 року розпочато підготовче судове засідання (а.с.56-57). Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 13 червня 2023 року призначено у цивільній справі судову будівельно-технічну експертизу та зупинено провадження у справі (а.с.60-62). 21.02.2024 до суду надійшов висновок судового експерта (а.с.68-108). Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 04 березня 2024 року поновлення провадження у справі (а.с.109). Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 04 вересня 2024 року закрито підготовче провадження в цивільній справі та призначено справу до розгляду по суті (а.с.138 -140). У судовому засіданні представник позивача підтримав позовну заяву з підстав, викладених у позові. Крім того, надав уточнюючі пояснення, у яких виклав позицію, що сторону позивача влаштовує варіант розподілу №2, який запропонував судовий експерт. Позивач у судовому засіданні підтримав свого представника, просив позов задовольнити. Відповідачі у судове засідання не з`явились, були повідомлені належним чином про дату, час та місце судового розгляду. Правом на подання відзиву не скористались. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду і вирішення справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 12 грудня 2022 року, спадщина, на яку в 1/2 частці видано свідоцтво, складається з земельної ділянки площею 0,0839 гектарів, кадастровий номер 8000000000:72:506:0026, розташованої: [ADDRESS] , цільове призначення земельної ділянки: для обслуговування житлового будинку і господарських будівель, що належала померлій [PERSON] , свідоцтво про право на спадщину 1/2 частку земельної ділянки видано [PERSON] (а.с.17). Згідно з копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 12 грудня 2022 року №317398709, земельна ділянка з кадастровим номером 8000000000:72:506:0026, площею 0,0839 га, на праві спільної часткової власності належить [PERSON] у розмірі 1/2 частки (а.с.18). Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 12 грудня 2022 року, спадщина, на яку в 1/2 частці видано свідоцтво, складається з домоволодіння з будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належав померлій [PERSON] , вказане домоволодіння складається з двох житлових будинків: під літ. А, житловою площею 61,6 кв.м., загальною площею 86,2 кв.м., під літ. Б житловою площею 25,9 кв.м., загальною площею 37,2 кв.м., гараж літ. В, сарай літ. Г, теплиця літ. Д, котельня літ. Е, погріб літ. Ж, вбиральня літ. З, споруди 1-3. І, ІІ, свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частку домоволодіння видано [PERSON] (а.с.19). Згідно з висновком судового експерта Окрепки А.І. №39/23 за результатами проведення комплексної судової будівельно-технічної, земельно-технічної, оціночно-будівельної та оціночно земельної експертизи від 15 січня 2024 року: №1. Аналізуючи планувальні рішення приміщень двох житлових будинків: під літ. «А», житловою площею 61,6 кв.м., загальною площею 86,2 кв.м., під літ. «Б» житловою площею 25,9 кв.м., загальною площею 37,2 кв.м., під літ. «В» - гараж, під літ. «Г» - сарай, під літ. «Д» - теплиця, під літ. «Е» - котельня, під літ. «Ж» - погріб, під літ. «З» - вбиральня, під «№1-3», «І», «ІІ» - споруди, розташовані за адресою: [ADDRESS] , порівнюючи їх з вимогами нормативно-правових актів, чинних в Україні в галузі будівництва, встановлено, що виділити в натурі 1/2 та 1/2 частки житлового будинку, господарських будівель та споруд вбачається на можливе. Порівнюючи вимоги нормативно-правових актів чинних на території України в галузі будівництва, фактичне планування приміщень житлових будинків: під літ. «А», житловою площею 61,6 кв.м., загальною площею 86,2 кв.м., під літ. «Б» житловою площею 25,9 кв.м., загальною площею 37,2 кв.м., під літ. «В» - гараж, під літ. «Г» - сарай, під літ. «Д» - теплиця, під літ. «Е» - котельня, під літ. «Ж» - погріб, під літ. «З» - вбиральня, під «№1-3», «І», «ІІ» - споруди, розташовані за адресою: [ADDRESS] , відповідно часток співвласників 1/2 ( [PERSON] ) та 1/2 ( [PERSON] (1/4 частин) та [PERSON] (1/4 частин) з визначенням розміру компенсації співвласнику частка якого буде менша після поділу, який описаний в табл. 19 (Варіант №1) та табл. 20 (Варіант №2) дослідницької частини даного Висновку. Ринкова вартість житлового будинку з верандою та прибудовою під літ. «А», «а», «а1» загальною площею 86,2 кв.м. складає 1701933,00 грн. Середньозважена вартість за 1 кв.м., грн - 19744,00 грн/м2 (522,00 $/м2). Ринкова вартість житлового будинку з верандою та прибудовою під літ. «Б», «б», «б1», загальною площею 37,2 кв.м. складає 689502,00 грн. Середньозважена вартість за 1 кв.м, грн - 18535,00 грн/ м2 (490,00 $/м2). №2. На розгляд суду пропонується варіанти визначення порядку користування земельною ділянкою (кадастровий номер: 8000000000:72:506:0026), площею 0,0839 га., для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (код КВЦПЗ 02.01) розташованої за адресою: [ADDRESS] , між співвласниками, у наданих варіантах враховано можливість нормального користування будинками та їх частинами і здійснення догляду за ними, розташування господарських будівель, споруд, раціональну організації території, можливість проходу з [ADDRESS] на подвір`я через хвіртку та заїзд в гараж (літ. В) для Особи №1 та прохід через хвіртку для Особи №2, які описані дослідницькій частині та зображений на Додатках №1,2 до даного Висновку. Варіанти №1 та №2 порядку користування земельною ділянкою були виконані відповідно до наданих замовником часток у власності будинковолодіння з відступом від ідеальних часток 1/2 та 1/2 на 0,5 кв.м. - 419 кв.м. та 420 кв.м. Ринкова вартість земельної ділянки (кадастровий номер: 8000000000:72:506:0026), площею 0,0839 га., для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (код КВЦПЗ 02.01) розташованої за адресою: [ADDRESS] , складає 2019000,00 грн, у розрахунку 2407 грн за 1 кв.м. (63,60 $/м2) (а.с.69-94). Варіант №1. План поділу земельної ділянки [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки: 8000000000:72:506:0026. Загальна площа земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:72:506:0026 - 0,0839 га. 1) земельна ділянка Особи № [NUMBER] , площею 0,0419 га; 2) земельна ділянка Особи № [NUMBER] , площею 0,0420 га. Опис меж суміжних землевласників (землекористувачів) згідно державного акту: Від А до Б - землі загального користування ( [ADDRESS] (кадастровий номер не визначений), Від Б до В - землі гр. [PERSON] , Від В до Г - землі гр. [PERSON] , від Г до А - землі загального користування (проїзд) (а.с.96). Варіант №2. План поділу земельної ділянки [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки: 8000000000:72:506:0026. Загальна площа земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:72:506:0026 - 0,0839 га. 1) земельна ділянка Особи № [NUMBER] , площею 0,0419 га; 2) земельна ділянка Особи № [NUMBER] , площею 0,0420 га. Опис меж суміжних землевласників (землекористувачів) згідно державного акту: Від А до Б - землі загального користування ( [ADDRESS] (кадастровий номер не визначений), Від Б до В - землі гр. [PERSON] , Від В до Г - землі гр. [PERSON] , від Г до А - землі загального користування (проїзд) (а.с.97). Відповідно до ст.41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно з ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною 1 ст.316 ЦК України визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. У відповідності до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Статтею 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Особливості здійснення права власності на культурні цінності встановлюються законом. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 356 ЦК України визначено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громадяни. Відповідно до ч.1 ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Згідно з ч.2 ст.358 ЦК України співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Пунктом 21 Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року визначено наступне: виходячи з того, що порядок користування спільною земельною ділянкою, у тому числі тією, на якій розташовані належні співвласникам жилий будинок, господарські будівлі та споруди, визначається насамперед їхньою угодою залежно від розміру їхніх часток у спільній власності на будинок, суд відповідно до статті 88 ЗК України бере до уваги цю угоду при вирішені спорів як між ними самими, так і за участю осіб, котрі пізніше придбали відповідну частку в спільній власності на землю або на жилий будинок і для яких зазначена угода також є обов`язковою. Якщо суд установить, що співвласники визначили порядок користування й розпорядження земельною ділянкою, для зміни якого підстав немає, він ухвалює рішення про встановлення саме такого порядку. Якщо ж погодженого або встановленого порядку користування земельною ділянкою немає, то суд установлює порядок користування земельною ділянкою з дотриманням часток кожного співвласника у нерухомому майні та забезпеченням вільного користування кожним зі співвласників належним йому майном. Варіант №2 плану поділу земельної ділянки, запропонований у висновку експерта, на обранні якого наполягає позивач, його посилання на те, що саме цей варіант найбільш наближений до ідеальних часток співвласників, підтверджується наявними доказами у справі та ґрунтуються на вимогах діючого законодавства. Відповідно до вимог ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно зі ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною 1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п.27 Постанови Пленуму ВСУ №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац десятий п.9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп\\2003). Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). З врахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню.

Outcome: approved