Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-16 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство "Акцент-Банк" (далі - АТ "А-Банк") звернувся з позовом до суду про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 19.08.2016 між сторонами у справі укладено договір про надання банківських послуг б/н шляхом підписання відповідачем Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ "А-Банк". За умовами вказаного договору, позичальник [PERSON] отримав кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 46,8 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Своїм підписом у Анкеті-заяві відповідач підтвердив, що підписана ним заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, складає договір про надання банківських послуг. Відповідач [PERSON] взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 20.03.2024 утворилася заборгованість у загальному розмірі 33 727,31 грн, з яких: 29 195,19 грн - заборгованість за тілом кредиту та 4 532,12 грн - заборгованість за відсотками за користування кредитом. Посилаючись на вказане, позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором б/н від 19.08.2016 в загальному розмірі 33 727,31 грн та понесені у справі судові витрати у вигляді сплаченого судового збору за подання позову до суду у розмірі 3 028,00 грн. 17.04.2024 ухвалою судді Диканського районного суду Полтавської області прийнято позов до провадження і справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та без проведення судового засідання, за наявними у справі матеріалами. У наданий в ухвалі час, від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином ознайомленим з поданим до нього позовом, що підтверджується наявною у матеріалах справи поштовою розпискою, відзиву на позов, будь-яких заперечень, заяв чи клопотань суду не надав. Враховуючи те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та без проведення судового засідання, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд дійшов такого висновку. З матеріалів справи вбачається, що 19 серпня 2016 року між сторонами по справі укладено кредитний договір б/н. Цей договір укладено шляхом звернення відповідача [PERSON] до АТ "А-Банк" з Анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку від 19 серпня 2016 року /а.с. 9/. Згідно із зазначеною заявою відповідач [PERSON] погодився з тим, що ця заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, складають між ним та банком договір про надання банківських послуг. З довідки за лімітами, виданої АТ "А-Банк", вбачається, що [PERSON] за вказаним вище кредитним договором були встановлені такі кредитні ліміти: 19.08.2016 - 4 000,00 грн, 29.03.2017 - збільшено до 5 000,00 грн, 19.12.2021 - збільшено до 8 000,00 грн, 14.11.2022 - збільшено до 32 000,00 грн, 26.01.2023 - збільшено до 39 000,00 грн, 24.10.2023 - зменшено до 30 940,00 грн /а.с. 20/. З довідки за картами, виданої АТ "А-Банк", вбачається, що [PERSON] було відкрито рахунок № [NUMBER] та видано такі картки: № [NUMBER] , строком дії до жовтня 2021 року; № [NUMBER] , строком дії до грудня 2024 року; № [NUMBER] , строком дії до грудня 2031 року /а.с. 19/. \~\~\~\~\~\~ З наявних у матеріалах справи виписки по картці [PERSON] та розрахунку заборгованості, наданих АТ "А-Банк", вбачається, що відповідач тривалий час користувався наданими йому кредитними коштами, при цьому періодично здійснював погашення заборгованості на різні суми, що також вказує на наявність кредитних правовідносин між АТ "А-Банк" та відповідачем /а.с. 5-8, 10-18/. Згідно вказаного вище розрахунку заборгованості відповідач [PERSON] користувався коштами кредитного ліміту, який у встановленому договором порядку та строки не погасив, в результаті чого станом на 20 березня 2024 року утворилась заборгованість за тілом кредиту у розмірі 29 195,19 грн /а.с. 5-8/. Укладений між сторонами кредитний договір від 19.08.2016 у вигляді Анкети-заяви, підписаної сторонами, не містить строку повернення кредиту (користування ним). Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в повному обсязі АТ "А-Банк" не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст.\~530\~ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, тому він вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Кредитний ліміт, встановлений по кредитній картці, був наданий у вигляді поновлювальної кредитної лінії, тобто після сплати кредитних коштів позичальник може знову ними користуватись. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином ознайомленим з поданим до нього позовом, що підтверджується наявною у матеріалах справи поштовою розпискою, відзиву на позов, будь-яких заперечень, заяв чи клопотань суду не надав. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Враховуючи принцип диспозитивності цивільного процесу, оскільки позивачем підтверджено факт користування відповідачем кредитними коштами, а також порядок і розмір нарахування заборгованості за тілом кредиту, який не сплачено боржником в обумовлені строки, в свою чергу відповідачем не спростовано розмір використаних кредитних коштів та заявленого позивачем розміру заборгованості за тілом кредиту, суд дійшов висновку, що у цій частині позов підлягає задоволенню та вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача АТ "А-Банк" заборгованість за тілом кредиту у розмірі 29 195,19 грн. Щодо вимоги позивача про стягнення з [PERSON] відсотків за користування кредитом у розмірі 4 532,12 грн, суд дійшов такого висновку. Відповідно до ч. 1 ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054\~ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633\~ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634\~цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ "А- Банк"). Умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634\~ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. \~ \~ \~Відповідно до ст.\~1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив також стягнути з відповідача заборгованість за відсотками за користування кредитом у розмірі 4 532,12 грн. В наявній у матеріалах справи Анкеті-заяві від 19.08.2016 відсутні будь-які відомості щодо розміру та порядку нарахування відсотків за користування кредитними коштами. В матеріалах справи наявні Тарифи АТ "А-Банк" щодо користування кредитною карткою "Універсальна", "Універсальна GOLD", в яких зокрема встановлено розмір відсотків за користування кредитними коштами, однак ці Тарифи не містять підпису відповідача [PERSON] /а.с. 28-29/. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі розмір і порядок нарахування відсотків, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 19.08.2016, посилався на Умови та Правила надання банківських послуг в АТ "А-Банк" та Тарифи банку, які розміщені на сайті: https://a-bank.com.ua/terms, як невід`ємні частини кредитного договору. Однак, з матеріалів справи не вбачається, що саме з цими Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку відповідач [PERSON] ознайомився і погодився, підписуючи Анкету-заяву від 19.08.2016, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо користування кредитними коштами та щодо сплати прострочених відсотків, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування. Крім того, роздруківка із сайту банку належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. У цьому випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч. 1 ст.\~634\~ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути; укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та Правила надання банківських послуг та Тарифи банку, що розміщені на офіційному сайті позивача (https://a-bank.com.ua/terms) неодноразово змінювалися самим АТ "А-Банк" в період - з часу виникнення спірних правовідносин (19.08.2016) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (16.04.2024), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг та Тарифи банку в будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без надання позивачем доказів на підтвердження про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила надання банківських послуг та Тарифи банку, відсутність у Анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, надані банком витяг з Умов та Правил, а також Тарифи банку не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Вказані вище висновки суду взаємоузгоджуються з правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 3 липня 2019 року у справі № 342/180/17. \~ \~ \~ \~ Враховуючи\~зазначені вище\~обставини в\~їх сукупності,\~суд дійшов\~висновку \~про відсутність\~правових підстав\~для стягнення з відповідача на користь АТ "А-Банк" заборгованості за відсотками за користування кредитом у розмірі 4 532,12 грн, а тому у цій частині позову слід відмовити у повному обсязі. Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню, та з відповідача підлягає стягненню на користь АТ "А-Банк" заборгованість за кредитним договором від 19.08.2016 в розмірі 29 195,19 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 29 195,19 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відсоток задоволеності позовних вимог складає 86,56 %, тому до стягнення з відповідача [PERSON] на користь АТ "А-Банк" підлягає стягненню судовий збір за подання позову до суду в розмірі 2 621,04 грн (3 028,00 грн х 86,56 %). На підставі викладеного,

Outcome: partial