Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-20 00:00:00

23 квітня 2024 року [PERSON] через свого представника звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить: встановити факт, що [PERSON] , [INFO] , проживала однією сімє`ю з [PERSON] , який помер [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , з 2010 року до часу відкриття спадщини [INFO] внаслідок смерті [PERSON] . Позов мотивовано тим, що [INFO] помер цивільний чоловік позивача - [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина, до складу якої входить, зокрема, житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] . Єдиним спадкоємцем [PERSON] першої черги за законом є його син [PERSON] , який спадщину прийняв, звернувшись до приватного нотаріуса Сови С. М. з відповідною заявою. З квітня 2010 року [PERSON] проживав і був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . З цього ж часу разом з ним за вказаною адресою мешкали позивач та її дочка. На початку спільного життя вони за спільні кошти та спільними зусиллями зробили ремонт: переклеїли шпалери, замінили штори, люстру. ЇЇ дочка у 2017 році вийшла заміж і почала проживати окремо, під час весільних обрядів її цивільний чоловік [PERSON] був її доньці за батька. З початку спільного проживання в квітні 2010 року і до смерті [PERSON] [INFO] вони проживали разом та вели спільне господарство. Зокрема, вони разом обробляли город, тримали гусей, свиней, він часто мимоволі називав її коханою, як і вона його. Також вони були разом увесь вільний час, разом проводили дозвілля, їздили на відпочинок, святкували свята тощо. 05.02.2018 її чоловік переніс гострий інфаркт міокарда, після чого пересувався в межах однієї кімнати. 26.10.2018 у нього стався інсульт. У зв`язку з вказаними та іншими захворюваннями, він періодично перебував на стаціонарному лікуванні. З 31.10.2018 по 16.11.2018 [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні з діагнозом «Інфаркт головного мозку». Після перенесеного інфаркту головного мозку він не міг ходити, був лежачий до смерті і потребував постійного стороннього догляду, який здійснювала саме вона, як його цивільна дружина. Вона його одягала, мила, прасувала його одяг, готувала їсти, допомагала йому харчуватися, супроводжувала його під час відвідування медичного закладу, допомагала і відвідувала його під час лікування, купувала йому ліки та медикаменти, оплачувала його обстеження, купувала препарати для підтримуючого лікування, активно контролювала його стан. До смерті її цивільного чоловіка вона була разом з ним, після смерті - отримала медичну довідку про смерть та лікарське свідоцтво про смерть, поховала також вона його. 18.05.2022 вона звернулась до приватного нотаріуса Сови С. М. з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , проте їй було повідомлено, що для оформлення спадщини вона, як спадкоємець [PERSON] четвертої черги за законом, повинна підтвердити факт проживання з ним однією сім`єю протягом не менше як п`яти років до часу відкриття спадщини. Проте, оскільки чинним законодавством не визначено порядку підтвердження такого факту, а також не визначено переліку документів, якими особа може підтвердити цей факт, то їй необхідно звернутись до суду з заявою про встановлення цього факту в судовому порядку. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, пояснили обставини, викладені в позові, просили позов задовольнити. В судове засідання відповідач не з`явився, який належним чином був повідомлений про час та місце судового засідання. Особи, які беруть участь у справі, будучи належним чином повідомленими про день, час, місце розгляду заяви в судове засідання не з`явилися, зважаючи на положення ч. 2 ст. 349 ЦПК України, суд визнав можливим розглянути справу у їх відсутність. Суд, заслухавши учасників судового розгляду, свідків, вивчивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить, зокрема, житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , який належав останньому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.04.1988. Єдиним спадкоємцем [PERSON] першої черги за законом є його син [PERSON] , який спадщину прийняв, звернувшись до приватного нотаріуса Сови С. М. з відповідною заявою. Відповідно до довідки виконавчого комітету Роменської міської ради Сумської області від 21.06.2022 [PERSON] фактично проживала за адресою: [ADDRESS] , із [PERSON] без реєстрації з 2010 року до моменту його смерті. Як вбачається з відповіді на адвокатський запит ФОП [PERSON] від 03.08.2022 пацієнт [PERSON] знаходився на «Д» обліку у сімейного лікаря [PERSON] , 05.02.2018 р. переніс гостий інфаркт міокарду, після чого був лежачий до смерті і потребував постійного стороннього догляду, який виконувала [PERSON] , яка була цивільною дружиною пацієнта, оплачувала обстеження останнього, купувала препарати для підтримуючого лікування, активно контролювала стан пацієнта, в момент смерті була разом з ним, отримувала довідку про смерть. Згідно довідки КПК «Роменська ЦРЛ» РМР № 01-20/1456 від 20.07.2022 р. [PERSON] , 1965 р.н., знаходився на стаціонарному лікуванні в кардіологічному відділенні з 06.02.2018 по 09.03.2018 , серед найближчих родичів в історії хвороби вказана дружина [PERSON] . Лікарське свідоцтво про смерть № 119 від [INFO] померлого [PERSON] отримала [PERSON] . Відповідно до ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Згідно ч. 2 ст. 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно врахувати правила ч. 2 ст. 3 Сімейного Кодексу України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки. Обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення з спадкодавцем спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. При віднесенні особи до кола спадкоємців четвертої черги суд має виходити не лише із кровного споріднення, а й інших наведених ознак. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 07 лютого 2018 року по справі № 127/1765/16. Згідно з п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей акт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Метою заявника при зверненні до суду є встановлення факту його постійного проживання, як спадкоємця зі спадкодавцем для подальшого оформлення прав на спадкове майно в нотаріальному порядку на підставі ст. 1268 ЦК України. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Допитані в судовому засіданні свідок [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , підтвердили кожен окремо, що [PERSON] проживала з [PERSON] без реєстрації шлюбу з 2010 року, разом держали господарство, обробляли город, купували побутову техніку, [PERSON] був за батька на весіллі доньки [PERSON] , як захворів [PERSON] , то за ним доглядала [PERSON] , була з ним поряд до дня смерті останнього. Аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовна заява обґрунтована і підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved