Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-16 00:00:00

18.07.2024 року до суду надійшла зазначена позовна заява. В позовних вимогах позивач просить: стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та сина - [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 3 000 гривень 00 копійок щомісячно на кожну дитину від дня подання позовної заяви і до досягнення дітьми повноліття. Обґрунтовуючи свої вимоги позивач посилається на те, що між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб, від якого народилися діти. Після припинення спільного проживання, відповідач не виконує покладені на нього обов`язки по утриманню дітей, у зв`язку з чим позивач самостійно здійснює утримання спільних з відповідачем дітей та для захисту прав дітей на належне матеріальне забезпечення звернулась до суду з цим позовом. Позивач в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі. У судове засідання відповідач не з`явився, про причини своєї відсутності суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового засідання за адресою зареєстрованого місця проживання. Також відповідач не скористався своїм правом надання суду відзив на позовну заяву. На підставі положень статті 223 ЦПК України суд продовжив слухання справи у відсутність відповідача. Дослідивши матеріали справи та обставини справи в їх сукупності, вислухавши позивача, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом в судовому засіданні встановлено, що 16 червня 2016 року між сторонами було зареєстровано шлюб. Від шлюбу у сторін [INFO] народилася донька [PERSON] та [INFO] народився син - [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження. Як зазначається в свідоцтвах про народження дітей, батьками дітей є - [PERSON] - батько та [PERSON] - мати. Відповідно до статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини 1 статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначається за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 180 СК України). Водночас, відповідно до роз`яснень, які містяться в постанові Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.06.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Як зазначила позивач в позовній заяві та судовому засіданні, діти проживають разом з нею. Відповідач не надав суду доказів на спростування зазначеної обставини. Відповідно до частини 3 статті 181 СК Україниза рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені статтею 182 СК України, а саме: - стан здоров`я та матеріальне становище дитини; - стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; - наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; - доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; - інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст.182 СК України). Відповідно до положень ст.79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Як встановлено судом, утриманням дітей займається позивачка, відповідач коштів на утримання дітей не надає. Відповідач не надав суду доказів на спростування зазначеного. В той же час позивач пояснила, що за чотири місяці проживання окремо від відповідача, він надав на утримання дітей 5-7 тисяч гривень. Так як відповідач не надав суду доказів, що він сплачував добровільно аліменти на утримання дітей для належного їх матеріального забезпечення та судом встановлено, що відповідач не приймає участь в достатньому їх матеріальному забезпеченні, тому суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача аліменти на утримання дітей до досягнення ними повноліття в примусовому порядку, з моменту звернення до суду з позовними вимогами, тобто 15.07.2024 року. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що діти знаходяться на утриманні позивачки, стан здоров`я дітей (доказів, що діти потребують спеціального лікування, чи перебувають на обліку суду не надано). Судом встановлено, що відповідач є працездатним та має можливість працювати та отримувати дохід, не має інших осіб на утриманні, враховуючи засади розумності та справедливості, бажання позивача стягувати аліменти в твердій грошовій сумі, а тому суд визначає аліменти в розмірі 3 000,00 грн. на кожну дитину з індексацією відповідно до закону, щомісячно починаючи з 15 липня 2024 року до досягнення дітьми повноліття. Враховуючи ст. 430 ЦПК України, суд вважає за доцільне допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць. Крім того, на підставі статті 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved