Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» про стягнення заборгованості по виплаті заробітної плати та середнього заробітку за час затримки. В обґрунтування позову зазначає, що він працював в Харківській регіональній філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» на посаді інженера-землевпорядника відділу землевпорядних робіт та підготовки планово-картографічної основи ХРФ ДП «ЦДЗК» з 01 жовтня 2020 року (наказ №26-кс від 29 вересня 2020 року). 19 липня 2021 року його було звільнено у зв`язку з ліквідацією підприємства на підставі п.1\~ст.40 КЗпП України\~(наказ №24-кс від 19 липня 2021 року). Вищевказана ліквідація відбулася відповідно до наказу ДП «Центр державного земельного кадастру» від 06 квітня 2021 року №27 «Про припинення Харківської регіональної філії Державного підприємства «Центру державного земельного кадастру» за погодженням Держгеокадастру щодо припинення Харківської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру». Зазначає, що відповідно до положення про Харківську регіональну філію Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру», затвердженого наказом Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» від 06 лютого 2019 року №6, ліквідована філія не мала статусу юридичної особи та являлась лише відокремленим підрозділом підприємства, звітувала перед Центром ДЗК за показниками господарської та фінансової діяльності, в тому числі про виплати заробітної плати, а п.6.10 Положення передбачена відповідальність генерального директора Центру ДЗК в частині нарахування та виплат заробітної плати працівникам структурних підрозділів. Таким чином, саме Державне підприємство «Центр державного земельного кадастру» (код ЄДРПОУ 21616582), юридична адреса: 03151, м. Київ, вул.Народного ополчення, 3, являється єдиною відповідальною особою за нарахування та виплату заробітної плати працівникам структурних підрозділів. На час звільнення у відповідача мала місце заборгованість перед ним по заробітній платі у сумі 17249,44 грн., що підтверджується довідкою директора ХРФ ДП «ЦДЗК» від 14 вересня 2021 року. Також, посилаючись на вимоги ст.ст.116,\~117 КЗпП України, позивач просить стягнути з відповідача середній заробіток за весь час затримки виплати належних звільненому працівникові сум, з урахуванням уточнень у сумі 40965,12 грн., починаючи з 19 липня 2021 року по 18 січня 2022 року включно. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 06 грудня 2021 року відкрито провадження у справі, розгляд справи визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження. Розпорядженням Голови Верховного Суду №2/0/9-22 від 08 березня 2022 року «Про зміну територіальної підсудності справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність судових справ Харківського районного суду Харківської області, визначено територіальну підсудність справ за Полтавським районним судом Полтавської області. На виконання вищевказаного розпорядження Харківським районним судом Харківської області справи, які перебували на розгляді в суді, були передані до Полтавського районного суду Полтавської області. Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 27 жовтня 2023 року дану цивільну справу передано за підсудністю до Харківського районного суду Харківської області. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 18 січня 2024 року справу прийнято до провадження та постановлено проводити розгляд за правилами спрощеного позовного провадження. 09 лютого 2024 року на адресу суду надійшов відзив ДП «Центр державного земельного кадастру» на позовну заяву, яким відповідач визнав позовні вимоги частково, просив зменшити середній заробіток на час затримки розрахунку при звільненні. При цьому відповідач зазначив, що [PERSON] працював на посаді інженера-землевпорядника відділу землевпорядних робіт та підготовки планово-картографічної основи Харківської регіональної філії Центру ДЗК та був звільнений 19 липня 2021 року на підставі п.1\~ст. 40 КЗпП. Нарахування та виплата заробітної плати працівникам Філії Центру ДЗК відноситься до повноважень директора Філії, що передбачено пп.11 п.6.6. розділу VІ «Управління Філією Центру ДЗК» Положення про Харківську регіональну філію ДП Центр державного земельного кадастру. Всі працівники Філії, у тому числі і відповідальні за нарахування та виплату заробітної плати звільнилися. Стосовно директора Філії здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, передбаченого ч.1ст.175 КК України(за фактом безпідставної невиплати заробітної плати працівникам). Розмір невиплаченої заробітної плати [PERSON] , що підлягає виплаті з урахуванням податків і зборів, становить 17249,44 грн. Середньоденний розмір заробітної плати за останні два календарних місяця роботи, що передують звільненню складає 260,82 грн. (324,00-19,5% (63,18 грн.). В довідці Філії середньоденний розмір заробітної плати зазначений у розмірі 322,56 грн. без утримання податків та зборів, що зобов`язаний сплачувати роботодавець за найманого працівника, тому відповідач просив врахувати саме розрахунки ДЗК. Відповідач зауважив, що причиною несвоєчасного погашення заборгованості з виплати заробітної плати працівникам є, у тому числі, збройна агресія Російської Федерації проти України, зменшення обсягів виконання філіями відповідних робіт у період дії воєнного стану, призупинення роботи автоматизованої системи Державного земельного кадастру у зв`язку з цими подіями. 12 лютого 2024 року позивачем направлено до суду додаткові пояснення по суті позовних вимог. Зауважив, що існує ряд рішень судів першої та апеляційної інстанції м.Харкова щодо задоволення позовних вимог у подібних правовідносинах. Зазначив, що середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 19 липня 2021року по 18 січня 2022року включно дорівнює добутку середньоденної заробітної плати та кількості робочих днів за час затримки і визначається як 322,56 грн.х 127днів =40965,12 грн. Саме цю суму просив стягнути із відповідача. 26 лютого 2024 року відповідачем направлено до суду додаткові пояснення по суті позовних вимог, в яких відповідач, посилаючись на скрутний фінансовий стан підприємства, просив зменшити середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні до суми фактичної заборгованості із заробітної плати позивача, що становить 17249,44 грн. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час судового розгляду, надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив розглядати справу за його відсутності. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти стягнення заборгованості із заробітної плати в розмірі 17249,44 грн. не заперечувала, просила зменшити середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні до суми фактичної заборгованості із заробітної плати позивача, що становить 17249,44 грн. Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Судовим розглядом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що позивач [PERSON] працював на посаді інженера-землевпорядника відділу землевпорядних робіт та підготовки планово-картографічної основи Харківської регіональної філії ДП «Центр ДЗК». Наказом № 24-кс від 19 липня 2021 року [PERSON] було звільнено з роботи у зв`язку з ліквідацією підприємства, згідно п.1\~ст.40 КЗпП України. Вказані обставити сторонами по справі не заперечуються. Згідно п. 1.2, 1.3 Положення про Харківську регіональну філію Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» Харківська регіональна філія Центру ДЗК є відокремленим підрозділом Центру ДЗК та у своїй діяльності підпорядковується Підприємству в особі генерального директора Центру ДЗК. Згідно п. 3.1. вказаного Положення [PERSON] не має статусу юридичної особи, є відокремленим підрозділом Підприємства, діє від імені та в його інтересах. Як вбачається з матеріалів справи, а саме Положення про Харківську регіональну філію Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» ДП «Центр ДЗК» є правонаступником Харківської регіональної філії ДП «Центр ДЗК». Згідно довідки директора Харківської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» від 14 вересня 2021 року у підприємства перед [PERSON] заборгованість з нарахованої, але невиплаченої заробітної плати становить 17249,44 грн., яка складається з заборгованості за червень 2021 року\~4949,14 грн, за липень 2021 року\~12300,30 грн. Розмір середньомісячної заробітної плати за останні два календарних місяця роботи, що передує звільненню складає 6128,58 грн., середньоденний розмір заробітної плати за останні два календарних місяця роботи, що передує звільненню складає 322,56 грн. Згідно довідки головного бухгалтера ДП «Центр ДЗК» б/н у підприємства перед [PERSON] заборгованість з нарахованої, але невиплаченої заробітної плати становить 17249,44 грн. За довідкою головного бухгалтера ДП «Центр ДЗК» б/н середньоденний розмір заробітної плати за останні два календарних місяця роботи, що передує звільненню складає 324,00 грн. Відповідно до статті 12\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст. ст.13,43,81 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, зобов`язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виникає спір. З урахуванням вимог ст.\~263\~ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з вимогами ст.\~264\~ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Відповідно до ст.\~116\~КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен у зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Вказаний позивачем розмір заборгованості з нарахованої, але невиплаченої заробітної плати відповідачем не заперечується.\~ Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог щодо стягнення нарахованої, але невиплаченої заробітної плати у сумі 17249,44 грн. Щодо стягнення середнього заробітку за час затримки остаточного розрахунку, суд зазначає наступне. Статтею 117\~КЗпП України передбачено, у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені\~статтею 116\~цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку,\~але не більш як за шість місяців. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум роботодавець повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування у разі, якщо спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору, але не більш як за період, встановлений частиною першою цієї статті. Таким чином, закон покладає на підприємство, установу, організацію обов`язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать. У разі невиконання такого обов`язку виникають передбачені\~статтею 117 КЗпП України\~правові підстави для застосування матеріальної відповідальності. Метою такого законодавчого регулювання є захист майнових прав працівника у зв`язку з його звільненням з роботи, зокрема захист права працівника на своєчасне одержання заробітної плати за виконану роботу, яка є основним засобом до існування працівника, необхідним для забезпечення його життя. Порушення вимог\~ст.\~116\~КЗпП України є підставою для відповідальності, передбаченої\~ст. 117 КЗпП України, а саме - виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Середній заробіток працівника визначається відповідно до ст.\~27 Закону України «Про оплату праці»\~ за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженого\~Постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995року №100\~(надалі\~Порядок). Відповідно до абз.3 п.2 Порядку середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана дана виплата. Усі виплати включаються в розрахунок середньої плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо. Пунктом 5 розділу IV Порядку встановлено, що нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньої (годинної) заробітної плати. Пунктом 8 розділу IV Порядку визначено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні 2 місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (середньогодинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством - календарних днів за цей період. При цьому, згідно п.4 Порядку при обчисленні середньої заробітної плати не враховуються, в тому числі компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати. Як роз`яснено в п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24 грудня 1993 р. «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивача було звільнено 19 липня 2021 року, остаточний розрахунок з позивачем не проведений. При цьому, позивач просив, з урахуванням уточнень, стягнути середній заробіток за період з 19 липня 2021 року по 18 січня 2022 року в розмірі 40965,12 грн., тобто за шість місяців, що відповідає вимогам\~ст.117 КЗпП України. Згідно довідки головного бухгалтера ДП «Центр ДЗК» б/н середньоденний розмір заробітної плати позивача за останні два календарних місяця роботи, що передує звільненню складає 324,00 грн. Час затримки виплати заробітної плати за період з 19 липня 2021 року по 18 січня 2022 року (за шість місяців) складає 127 робочих днів. Таким чином, середній заробіток за час затримки розрахунку за період 19 липня 2021 року по 18 січня 2022 року включно дорівнює добутку середньоденної заробітної плати та кількості робочих днів за час затримки і визначається як 324,00грн х 127 днів = 41148,00 грн. При цьому суд зазначає, що вiдсутнiсть фiнансово-господарської дiяльностi або коштiв у роботодавця не виключає його вини в невиплатi належних звiльненому працiвниковi коштiв та не звiльняє роботодавця вiд вiдповiдальностi, передбаченої ст. 117\~КЗпП України (правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 03 липня 2013 року № 6-64цс13). Відповідач як юридична особа і господарюючий суб`єкт повинен таким чином організовувати виробництво, щоб бути спроможним виплатити зарплату своїм працівникам, щонайменше тим, що звільнилися з роботи. Враховуючи вимоги ст.\~430\~ЦПК України належить допустити негайне виконання рішення суду щодо стягнення заборгованості по заробітній платі, але не більше ніж за один місяць. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 908,00 грн. Крім того, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908,00 грн. за вимоги про стягнення заборгованості по заробітній платі. На підставі викладеного і

Outcome: approved