Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-13 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін 21 серпня 2024 року позивач з звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідач отримав кредит у виді встановленого кредитного ліміту та видано кредитну картку, однак він не погашає кредит та не сплачує проценти за його користування, у зв`язку з чим станом на 11 серпня 2024 року утворилась заборгованість у розмірі 21 569,55 грн. Відповідач визнав позовні вимоги повністю. КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ 25 вересня 2024 року суд постановив ухвалу про відкриття провадження у справі та призначив судове засідання на 14 жовтня 2024 року. Представник позивача просив проводити розгляд справи за його відсутності. Відповідач подав клопотання про розгляд справи за його відсутності. Також відповідач подав клопотання про надання розстрочки виконання рішення строком на 12 місяців. Судовий розгляд справи здійснювався без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу через неявку в судове засідання всіх учасників справи та подання ними заяв про розгляд справи без участі (частина друга статті 247 ЦПК України). ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ, ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН 13 лютого 2023 року відповідач підписав анкету - заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в АТ «А-БАНК», просив відкрити мені поточний рахунок № [NUMBER] у UAH на наступних умовах: 1. Вид кредиту - Кредитний ліміт на поточний рахунок 2. Тип кредиту - Кредитування рахунку 3. Мета отримання кредиту - споживчі цілі. 4. Пільговий період користування кредитним лімітом становить до 62 днів за ставкою 0,000001%. У разі виходу з пільгового періоду на кредит буде нараховуватися процентна ставка 3.4% на місяць 5. Строк кредитування (строк дії кредитної лінії) - 240 місяців. 6. Порядок погашення - щомісяця, до останнього дня поточного місяця включно, в розмірі не менше 4 % від заборгованості та не менше нарахованих відсотків за користування кредитом, та не менше 100 грн й небільше повного розміру заборгованості за Договором про споживчий кредит 7. У випадку порушення Клієнтом будь-якого із грошових зобов`язань: 7.1. При невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту застосовується ставка у розмірі 6.8% місяць, яка нараховується на суму загальної заборгованості. Підписавши анкету-заяву відповідач погодився, що дана анкета-заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг АТ "А-БАНК", що розміщені за посиланням https://a-bank.com.ua, між мною та АТ "А-БАНК" становлять Договір про надання банківських послуг (далі - Договір), умови якого зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. 12 серпня 2024 року позивачу відкрито рахунок № [NUMBER] та видано наступні картки: - № [NUMBER] , строком дії до грудня місяця 2031 року; № [NUMBER] , строком дії до грудня місяця 2031 року АТ "А-БАНК" свої зобов`язання за договором та угодою виконав, надав відповідачу кредит (встановив кредитний ліміт) у розмірі 16500,00 грн. Відповідач прострочив виконання зобовязання. За розрахунком позивача, відповідач станом на 11.08.2024 має заборгованість - 21569,55 грн, яка складається з наступного: 16401,31 грн - заборгованість за кредитом; 5168, 24 грн. - заборгованість по відсоткам. Відповідач здійснює догляд на непрофесійні основі за [PERSON] , [INFO] який має першу групу інвалідності та отримує компенсацію за надання соціальних послуг особі з інвалідністю першої групи в розмірі 2210,00. ОЦІНКА СУДУ Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Згідно з частинами першою, четвертою статті 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суди не вправі покласти в основу свого рішення лише факт визнання позову відповідачем, не дослідивши при цьому обставини справи. Тобто повинно мати місце не лише визнання позову, а й законні підстави для задоволення позову (постанова Верховного Суду від 25 травня 2022 року у справі № 675/2136/19, постанова Верховного Суду від 29 листопада 2023 року у справі № 607/15704/22). Суд встановив факт отримання кредитних коштів, підписання анкети-заяву до Договору про надання банківських послуг, а також прострочення виконання зобов`язання за кредитним договором, тому ухвалює рішення про задоволення позову. Щодо клопотання відповідача щодо надання розстрочення виконання рішення суд виходить з такого. Відповідно пункту 2 частини сьомої статті 265 ЦПК України у разі необхідності в резолютивній частині також вказується про надання відстрочення або розстрочення виконання рішення. Частиною першою статті 267 ЦПК України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Стаття 265 ЦПК України не містить окремо визначені підстави для розстрочення виконання рішення суду, тому застосовуються положення статті 435 цього Кодексу. За змістом частини третьої та четвертої статті 435 ЦПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. Відповідач просить розстрочити виконання рішення на 12 місяців, посилаючись на те, що він маю намір добросовісно виконати рішення суду, але не маю можливості виконати рішення суду у повному обсязі, враховуючи тяжкий матеріальний стан відповідача та наявність обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення. Зокрема, відповідач здійснює догляд на непрофесійні основі за батьком [PERSON] , [INFO] який має першу групу інвалідності; йому Управлінням соціального захисту населення Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації призначено компенсацію за надання соціальних послуг особі з інвалідністю першої групи в розмірі 2210,00 грн. Зважаючи на складну економічну ситуацію в країні, спричинену повномасштабним вторгнення російської федерації в Україну, що призвело до значного погіршення матеріального становища більшості громадян, у тому числі й відповідача, а також на обтяжливі сімейні обставини відповідача, пов`язані з доглядом за батьком інвалідом І групи, й неможливість відповідача працевлаштуватися за таких обставин, суд визнав за доцільне надати відповідачу розстрочку виконання судового рішення. Відповідно до конкретних обставин справи, суд прийняв таке рішення, виходячи з гуманітарних міркувань та з огляду на об`єктивні труднощі, з якими зіткнувся відповідач внаслідок складних життєвих обставин. Суд вважає, що розстрочення виконання рішення відповідатиме завданню цивільного судочинству та сприятиме досягненню мети судового процесу - добровільному виконанню боржником своїх зобов`язань і задоволення вимог кредитора. Таке рішення спрямоване на забезпечення балансу інтересів кредитора та боржника. Щодо розподілу судових витрат У разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову (частина перша статті 142 ЦПК України). Таке саме правило закріплено у частині третій статті 7 Закону України «Про судовий збір». Відсутня умова повернення позивачу із державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого при поданні позову, саме за заявою чи клопотанням учасника справи: як-то позивача чи відповідача (пункт 8.18.1 постанови Верховного Суду від 17.11.2022 у справі № 910/14479/21). Відповідно до статей 141, 142 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, та повертає позивачу 50 відсотків судового збору з державного бюджету.

Outcome: approved