Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-20 00:00:00

ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» (далі - ТОВ «БІЗПОЗИКА») звернулося до суду з вказаним позовом до [PERSON] , мотивуючи свої вимоги тим, що 17 червня 2023 року між сторонами було укладено Договір № 461905-КС-003 про надання кредиту (Далі - Договір кредиту), шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». ТОВ «БІЗПОЗИКА» 17 червня 2023 року направлено [PERSON] , пропозицію (оферту) укласти Договір № 461905-КС-003 про надання кредиту. 17 червня 2023 року [PERSON] прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору № 461905-КС-003 про надання кредиту на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «БІЗПОЗИКА» направлено [PERSON] через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-7769, на номер телефону [NUMBER] (що зазначено Позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий Боржником було введено/відправлено. Таким чином, 17 червня 2023 року між ТОВ «БІЗПОЗИКА та [PERSON] було укладено Договір № 461905-КС-003 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до п. 1 Договору кредиту, ТОВ «БІЗПОЗИКА» надає Позичальнику грошові кошти у розмірі 45 000,00 грн, на засадах строковості, поворотності, платності (Далі -Кредит), а Позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит (надалі - Правила, а разом - Договір). Згідно з умовами Договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування Кредитом є фіксованою та становить 1.15012661 процентів за кожен день користування Кредитом. ТОВ «БІЗПОЗИКА» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та надало Позичальнику грошові кошти в розмірі 45 000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку Позичальника № [NUMBER] (котрий Позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті), що підтверджується довідкою про видачу коштів (або платіжним дорученням). Також, 18 червня 2023 року між ТОВ «БІЗПОЗИКА та [PERSON] укладено Додаткову угоду № 1 до Договору № 461905-КС-003 про надання кредиту (Далі - Додаткова угода), шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов Додаткової угоди ТОВ «БІЗПОЗИКА» надає Позичальнику додатково кредит в сумі 22 000,00 грн. Комісія пов`язана з наданням додаткового кредиту 3 300,00 грн. Відповідно до Розрахунку заборгованості за Договором №461905-КС-003 позичальника [PERSON] , відповідач на виконання умов договору здійснив часткову оплату за Договором №461905-КС-003 на загальну суму 9 800,00 грн. Таким чином, зробивши часткову оплату з метою виконання умов договору, відповідач вчинив конклюдентні дії щодо визнання договору і, відповідно, щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту. Зважаючи на ті обставини, що [PERSON] належним чином не виконує свої зобов`язання за Кредитним договором, у Боржника станом на 12 лютого2024 року утворилась заборгованість за Договором № 461905-КС-003 про надання кредиту, в розмірі 280 929,75 грн, що складається з: - суми прострочених платежівпо тілу кредиту - 67 000,00 грн., - суми прострочених платежівпо процентах - 213 679,75 грн., - суми прострочених платежівза комісією - 250,00 грн. Посилаючись на вказані обставини, просить суд стягнути з відповідача заборгованість за Договором № 461905-КС-003 про надання кредиту від 17 червня 2023 року, що становить 280 929,75 грн., а також сплачений судовий збір 3371,16 грн. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 20 березня 2024 року відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, призначено розгляд справи на 01 липня 2024 року, о 10 год. 40 хв. 10 квітня 2024 року від представника відповідача [PERSON] - адвоката Кондратенко С.Ю. надійшов відзив на позов, в якому зазначає, що відповідач позов визнає частково з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 17 червня 2023 року між позивачем та відповідачем в електронній формі було укладено договір №461905-КС-003 про надання кредиту, за умовами якого останньому надано грошові кошти у розмірі 45000грн. на засадах строковості, поворотності, платності. Відповідно до п.2.3 договору - кредит надається на строк 24 тижні. Відповідно до п.2.4 договору - стандартна процентна ставка в день 2,0000000, фіксована. Знижена процентна ставка за кредитом в день 1,15012661, фіксована. Відповідно до п.2.7 - термін дії договору до 02 грудня 2023 року. Дата повернення кредиту 02 грудня 2023 року (п.2.11 договору). 18 червня 2023 року між сторонами укладено додаткову угоду №1 до договору №461905-КС-003 про надання кредиту від 17 червня 2023 року, за умовами якої кредит збільшується на 22000грн., і загальна сума отриманого кредиту складає 67000грн. Відповідно до п.2.8 договору - орієнтовна загальна вартість наданого кредиту 173855,09грн. Відповідно до п.2.9 договору - орієнтовна реальна річна процентна ставка 9726,02 процентів. Згідно з графіком платежів, відповідач повинен в рахунок погашення наданого кредиту здійснити 12 виплат, починаючи з 01 липня 2023 року по 02 грудня 2023 року, сплативши тіло кредиту у сумі 67000 грн., проценти за користування кредитом в сумі 95769,97 грн., несплачені проценти в сумі 1035,12 грн., несплачену комісію в сумі 6750 грн., комісію за надання додаткової суми кредиту 3300 грн., а всього -173855,09грн. Як вбачається з позовної заяви, позивач просить стягнути з відповідача, зокрема, суму прострочених платежів по процентах - 213679,75 грн., нарахувавши їх за період з 17 червня 2023 року по 14 лютого 2024 року. Відповідач не погоджується з цим розрахунком, бо позивач нарахував проценти поза межами строку дії кредитного договору, тобто після 02 грудня 2023 року і до 14 лютого 2024 року за період, коли строк дії кредитного договору закінчився. Отже, у зв`язку з тим, що за умовами кредитного договору сторони визначили строк його дії - до 02 грудня 2023року, позивач безпідставно нарахував проценти за користування кредитом після спливу терміну його дії. Таким чином, відповідач вважає, що він повинен сплатити позивачу заборгованість за кредитним договором, визначену в п.2.8 додаткової угоди №1 до договору №461905-КС-003 про надання кредиту від 17 червня 2023 року, а також графіком платежів, що становить 173855,09 грн. З урахуванням того, що на виконання умов договору відповідач здійснив часткову оплату на загальну суму 9800 грн, що визнається позивачем у позовній заяві, з нього підлягає стягнення заборгованість у сумі 164055,09 грн. /173855,09 грн. - 9800 грн./, і в цій частині позов ним визнається. Зважаючи на викладене, просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 164055,09 грн. та повернення судових витрат у розмірі 1955,27 грн., а всього - 166010,36 грн.В решті частини позовних вимог відмовити за необґрунтованістю позову (а.с.85-86). 12 квітня 2024 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій заперечує проти доводів відповідача, зокрема зазначає, що з розрахунку заборгованості, вбачається, що сума заборгованості Відповідача за Кредитним договором після 02 грудня 2023 року припинила змінюватися, у зв`язку із закінченням строку дії Кредитного договору. Оскільки розрахунок заборгованості, який був доданий Позивачем до позовної заяви формується автоматично, програма автоматично «протягнула» дати після закінчення строку дії Кредитного договору (після 02 грудня 2023 року) до дати створення цього розрахунку заборгованості. У першій таблиці вищезазначеного розрахунку заборгованості зазначено, що він виконаний станом на 14 лютого 2024 року. Як вбачається з останньої горизонтальної таблиці розрахунку заборгованості, останньою датою у розрахунку є 14 лютого 2024 року, тобто дата, на яку розрахунок заборгованості був виконаний (створений). Відповідно до вищевикладеного, ТОВ «Бізнес Позика» не продовжувала строк дії Кредитного договору, не нараховувала проценти після закінчення строку дії Кредитного договору, та не просить суд стягнути з Відповідача жодні проценти, які начебто були нараховані після закінчення строку дії Кредитного договору (а.с.88-94). 19 квітня 2024 року від представника відповідача [PERSON] - адвоката Кондратенко С.Ю. надійшли заперечення, в яких зазначає, що як вбачається з відповіді на відзив, спірним питанням по даній справі є розмір процентів, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача за кредитним договором. Всі інші питання, а саме - факт укладення кредитного договору, отримання відповідачем кредиту на загальну суму 67000грн., часткове погашення ним кредиту на загальну суму 9800грн., тощо відповідачем не оспорюються. Позивач наполягає, що з відповідача на його користь підлягає стягненню сума прострочених платежів по процентах, що нараховані у розмірі 213679,75грн. При цьому він посилається на зроблений ним розрахунок заборгованості за кредитним договором станом на 14 лютого 2024року та зазначає, що проценти у вище зазначеному розмірі були нараховані за кожен день по 02 грудня 2023року (до дати закінчення кредитного договору) і після цього більше не нараховувалися, їх розмір залишився той же самий - 213679,75 грн. Відповідач не погоджується з цим розміром та вважає, що він повинен сплатити позивачу проценти за користування кредитом у відповідності до п.2.4, п.3.2, п.3.2.4 договору №461905-КС-003 про надання кредиту від 17 червня 2023року, а також п.6.3, п.6.4 та графіку платежів додаткової угоди №1 від 18 червня 2023року до договору №461905-КС-003 про надання кредиту від 17 червня 2023року. Укладаючи кредитний договір та додаткову угоду до нього, сторони погодили розмір процентів за користування кредитом. П.2.4 договору встановлює, що стандартна процентна ставка в день 2,0000000, фіксована. Знижена процентна ставка за кредитом в день 1,15012661, фіксована. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку (терміну) договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. П.3.2 договору (в новій редакції відповідно до п.6.4 додаткової угоди №1) передбачає, що протягом строку (терміну) кредитування процентна ставка за кредитом нараховуються за ставкою, вказаною у п.2.4 договору на залишок заборгованості по кредиту, наявної на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно графіку платежів, відповідно до якого відповідач повинен в рахунок погашення наданого кредиту здійснити 12 виплат, починаючи з 01 липня 2023 року по 02 грудня 2023 року, сплативши тіло кредиту у сумі 67000 грн., проценти за користування кредитом в сумі 95769,97 грн., несплачені проценти в сумі 1035,12 грн., несплачену комісію в сумі 6750 грн., комісію за надання додаткової суми кредиту 3300 грн., а всього -173855,09 грн. Отже, сторони погодили розмір процентів за користування кредитом, які повинен сплатити відповідач за умовами кредитного договору та додаткової угоди до нього. Позивач просить стягнути суму прострочених платежів по процентах в значно більшому розмірі, ніж це визначено додатковою угодою №1 та графіком платежів, а саме - 213679,75 грн. замість 95769,97грн. Через порушення позичальником графіку платежів відбулося збільшення вартості кредиту, оскільки позивач нараховував процентну ставку за кожен день користування кредитом на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня за період фактичного користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту. Отже, позивач фактично провів коригування зобов`язань позичальника, перерахувавши проценти в бік їх збільшення зі зниженої процентної ставки на стандартну процентну ставку. Відповідач вважає, що таке збільшення розміру процентів є неправомірним, оскільки позивач не дотримався порядку проведення коригування платежів, визначеного п.3.2.4 кредитного договору, відповідно до якого: у випадку не повернення будь-якого з платежів у строки, передбачені графіком платежів, кредитодавець здійснює відповідне коригування зобов`язань позичальника, в тому числі з врахуванням скасування умови про нарахування процентів за зниженою процентною ставкою, при чому проценти за користування кредитом нараховуються на фактичний залишок суми кредиту. Всі нараховані проценти за користування кредитом мають бути сплачені не пізніше дати кожного із наступних платежів, при цьому Сторони погодили, що Кредитодавець за аналогією з порядком, визначеним в абз. 2 п.1 ст.16 Закону України «Про споживче кредитування» надає Позичальнику оновлений графік платежів шляхом відображення такого графіку в Особистому кабінеті Позичальника. На виконання умов кредитного договору відповідач лише один раз, а саме -19 серпня 2023 року здійснив часткове погашення заборгованості у розмірі 9800 грн. Проте, як під час дії кредитного договору, так і після його закінчення, позивач не надавав відповідачу оновлених графіків платежів, не надсилав їх до особистого кабінету Позичальника. Будь-яких доказів на підтвердження цієї обставини не надано. Отже, відповідач не був обізнаний про збільшення загальної вартості наданого кредиту, визначену в п.2.8 кредитного договору та в п.6.2 додаткової угоди №1 та про збільшення розміру процентів. Будь-яких змін до кредитного договору, додаткової угоди №1 та графіку платежів не вносилося. Жодних повідомлень від позивача з цього приводу він не отримував. А тому відповідач визнає позов частково та вважає, що він повинен сплатити позивачу заборгованість за кредитним договором, що визначена та погоджена сторонами в п.2.8 додаткової угоди №1 до договору №461905-КС-003 про надання кредиту від 17 червня 2023 року, а також у графіку платежів та становить 173855,09 грн. З урахуванням того, що на виконання умов договору відповідач 19 серпня 2023 року здійснив часткову оплату на загальну суму 9800 грн., з нього підлягає стягненню заборгованість у сумі 164055,09 грн. /173855,09грн. - 9800грн./, і в цій частині позов ним визнається. Посилання позивача на те, що відповідачем не надано свого альтернативного розрахунку заборгованості за кредитним договором, є безпідставним. Останній визнає заборгованість за кредитним договором відповідно до п.2.8 додаткової угоди №1 та графіку платежів, що визначає розмір загального платежу - 173855,09грн. та його складових - основну суму боргу - 67000грн., проценти за користування кредитом - 95769,97грн., несплачені проценти - 1035,12грн., несплачену комісію 6750грн., комісію за надання додаткової суми кредиту - 3300грн. (п.6.4 додаткової угоди). У зв`язку з вище наведеним відповідач підтримує свою позицію, викладену у відзиві на позовну заяву, та визнає заборгованість за кредитним договором у розмірі 164055,09 грн. та згоден частково відшкодувати позивачу судові витрати у розмірі 1955,27 грн., а всього - 166010,36 грн. В решті частини позову просить відмовити за необґрунтованістю (а.с. 117-118). 01 липня 2024 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено до 09 жовтня 2024 року, 16 год. 00 хв. у зв`язку з клопотанням представника відповідача. В зазначене судове засідання сторони не з`явилися, про день та час розгляду справи сповіщені судом належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого висновку. Норми ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК Українивстановлюють обов`язок кожної сторони довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Під час судового розгляду встановлено, що 17 червня 2023 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] було укладено договір про надання кредиту № 461905-КС-003 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію»(а.с. 11-15). Згідно п.п. 2.1., 2.3 Договору кредиту кредитодавець надає позичальнику кошти в розмірі 45000 грн. 00 коп. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених цим Договором та Правилами надання споживчих кредитів ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА». Строк, на який надається кредит: 24 тижні. Відповідно до п. 2.4 Договору кредиту, стандартна процентна ставка за Кредитом: в день 2,00000000, фіксована.Знижена процентна ставка за Кредитом: в день 1,15012661, фіксована. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку (терміну) Договору. Встановлений Договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено Кредитодавцем в односторонньому порядку. За п. 2.7 вказаного договору термін дії договору: до 02 грудня 2023 року. Згідно п. 3.2 Договору кредиту, протягом строку (терміну) кредитування процентна ставка за Кредитом (надалі - Проценти за користування Кредитом), нараховуються за ставкою вказаною у п. 2.4 Договору на залишок заборгованості по Кредиту, наявної на початок календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, в залежності від дотримання Позичальником графіку платежів, що вказаний в п. 3.2.3. та Додатку №1 до Договору і розраховується в порядку описаному нижче. За п. 3.2.1 договору у разі якщо погашення Кредиту здійснюється згідно погодженого Сторонами графіку платежів, що наведений в п. 3.2.3. та Додатку №1 до Договору, чи в разі дострокового повернення суми наданого Кредиту, то зобов`язання Позичальника по сплаті Процентів за користування Кредитом розраховуються відповідно до Зниженої процентної ставки, що вказана в п. 2.4. Договору. Згідно п. 3.2.2 Договору Сторони домовились, що у разі якщо повернення Кредиту не здійснюється згідно погодженого графіку платежів, що наведений в п. 3.2.3. та Додатку №1 до Договору, (за виключенням дострокового повернення Кредиту), у наслідок чого виникає прострочка по Кредиту, та строк цієї прострочки більше семи календарних днів, то умови про нарахування Процентів за користування Кредитом за Зниженою процентною ставкою втрачають чинність і до відносин між Сторонами застосовуються правила нарахування процентів за Стандартною процентною ставкою, що вказана в п. 2.4. Договору. При цьому, нарахування процентів за Стандартною процентною ставкою починається з восьмого календарного дня, від дня простроченого платежу, передбаченого графіком платежів, що вказаний в п.3.2.3.та Додатку №1 до Договору, та до закінчення терміну дії Договору. За п. 3.2.3 Договору сторони на момент укладення Договору встановлено графік платежів, припускаючи, що Позичальник буде його дотримуватись і застосовуватиметься Знижена процентна ставка. Пункт 3.2.4.Договору кредиту передбачає, що у випадку не повернення будь-якого з платежів у строки, передбачені графіком платежів, Кредитодавець здійснює відповідне коригування зобов`язань Позичальника, в тому числі з врахуванням скасування умови про нарахування процентів за Зниженою процентною ставкою, при чому проценти за користування Кредитом нараховуються на фактичний залишок суми Кредиту. Всі нараховані проценти за користування Кредитом мають бути сплачені не пізніше дати кожного із наступних чергових платежів, при цьому Сторони погодили, що Кредитодавець за аналогією з порядком, визначеним в абз. 2 п. 1 ст. 16 Закону України «Про споживче кредитування» надає Позичальнику оновлений графік платежів шляхом відображення такого графіку в Особистому кабінеті Позичальника. 18 червня 2023 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено додаткову угоду № 1до Договору №461905-КС-003 про надання кредиту від 17 червня 2023 року(Споживчий кредит. Електронна форма),відповідно до умов якої кредит збільшується на 22000,00 грн. та після збільшення суми кредиту загальна сума отриманого (відповідно до Договору та Додаткової угоди) та неповернутого позичальником кредиту та додаткового кредиту складатиме 67000,00 грн. Комісія пов`язана з наданням додаткового кредиту 3 300,00 грн. (а.с. 34). ТОВ «БІЗПОЗИКА» свої зобов`язання за Додатковою угодою виконало, та надало Позичальнику грошові кошти в розмірі 22 000,00 грн. шляхом перерахування на іншу банківську картку Позичальника, що підтверджується довідкою про видачу коштів (а.с.35). Згідно пункту 6.3 додаткової угоди п. 2.9. Договору викладено в новій редакції, а саме: «2.9. Орієнтовна реальна річна процентна ставка: 9726,02 процентів. Орієнтовна реальна річна процентна ставка розрахована відповідно до методики розрахунку, що затверджена Постановою Національного банку України від 11.02.2021 № 16 «Про затвердження Правил розрахунку небанківськими фінансовими установами України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит». Реальна річна процентна ставка обчислена на основі припущення, що процентна ставка та інші платежі за послуги Кредитодавця залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії Договору. Застереження: наведені обчислення реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості наданого Кредиту є репрезентативними та базуються на обраних Позичальником умовах кредитування, викладених вище, і на припущенні, що Договір залишатиметься дійсним протягом погодженого строку, а Кредитодавець і Позичальник виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в Договорі.» Пункт 6.4 вказаної Додаткової угоди зазначає, що п. 3.2. Договору викладено в новій редакції, а саме: «3.2. Протягом строку (терміну) кредитування процентна ставка за Кредитом (надалі - Проценти за користування Кредитом), нараховуються за ставкою вказаною у п. 2.4 Договору на залишок заборгованості по Кредиту, наявної на початок календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, із урахуванням дня видачі Кредиту та дня повернення Кредиту згідно графіку платежів (а.с.34). Відповідно до ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до п. 3.2.3. Кредитного договору та п. 6.4. Додаткової угоди до Кредитного договору сторони на момент укладення Договору встановили графік платежів, припускаючи, що Позичальник буде його дотримуватись і застосовуватиметься знижена процентна ставка. Встановлений цим пунктом Кредитного договору графік платежів, який передбачає сплату Відповідачем платежів на погашення заборгованості за тілом, процентами та комісією. Однак, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем кредитних зобов`язань перед позивачем станом на 12 лютого 2024 року утворилась заборгованість за Договором № 461905-КС-003 про надання кредиту, в розмірі 280 929,75 грн, що складається з: - суми прострочених платежів по тілу кредиту - 67 000,00 грн., - суми прострочених платежів по процентах - 213 679,75 грн., - суми прострочених платежів за комісією - 250,00 грн. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (частина четверта статті 203 ЦК України). За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до положень статті 11 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно із ч.5 ст.11 Закону України «Про електрону комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Положеннями статті 12 Закону України «Про електрону комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Зазначений висновок відповідає правовій позиції висловленій Верховним Судом у постановах від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19. Підписуючи пропозицію укласти договір (оферта) № 461905-КС-003 позичальник підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчив, що він повідомлений кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що договір про надання кредиту підписаний [PERSON] за допомогою одноразового ідентифікатора, що підтверджує укладання між сторонами правочину. Вказана обставина відповідачем не заперечується. Стороною відповідача не надано суду належних та допустимих доказів на спростування наданого товариством розрахунку заборгованості за кредитним договором № 461905-КС-003 від 17 червня 2023 року. Так, під час судового розгляду встановлено обставини неналежного виконання відповідачем узгодженого з позивачем Договору кредиту та додаткової угоди до нього, а тому у відповідності до умов вказаного правочину внаслідок прострочки сплати заборгованості умови про нарахування процентів за користування кредитом за зниженою процентною ставкою втратили чинність і до відносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, що вказана в п. 2.4. Договору. Не знайшли свого підтвердження доводи відповідача щодо нарахування позивачем процентів за користування кредитом після спливу терміну його дії. Так, як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитом (а.с. 26-27), залишок заборгованості за відсотками з 02 грудня 2023 року є незмінним. За встановлених обставин справи та вимог закону суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитом та процентами , а також комісією. У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача також понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 3371 грн. 16 коп.

Outcome: approved