Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-14 00:00:00

Адвокат Браніцький Олександр Миколайович в інтересах [PERSON] звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва з позовною заявою до [PERSON] про застосування наслідків недійсності правочину. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 04.01.2022 між [PERSON] та [PERSON] було укладено попередній договір купівлі-продажу квартири, відповідно до умов якого покупець (позивач) зобов`язується купити у продавця (відповідача), а продавець зобов`язується продати покупцю квартиру [ADDRESS] . Сторони зобов`язалися укласти основний договір купівлі-продажу квартири не пізніше 04.04.2022 включно. 04.01.2022 позивач передав відповідачу 100000 доларів США, в якості забезпечувального платежу, однак відповідач свого обов`язку щодо укладення договору купівлі-продажу не виконав. Попередній договір купівлі-продажу квартири від 04.01.2022 був укладений в простій письмовій формі та не був посвідчений нотаріально, а тому відповідно до приписів ст. 220 ЦК України є нікчемним. Відповідно до приписів ст. 215 ЦК україни відповідач має повернути позивачу гроші, одержані за недійсним договором. Просив стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти у розмірі 100000 доларів США. 23.02.2024 постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі, призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження. 12.06.2024 постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження. Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористалася. За останнім відомими зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача направлялись ухвала про відкриття провадження, позовна заява з додатками та повістки про виклик, які повернулися на адресу суду з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання». Представник позивача підтримав заявлений позов. Інші учасники справи в судове засідання не з`явились. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до інформаційної довідки КП КМП «Київське міське бюро технічної інвентаризації» КВ - 2021 №52954 від 16.12.2021 квавртира 79 в будинку [ADDRESS] на підставі договору дарування, посвідченого Київською державною нотаріальною конторою №6 29.09.2004 №8-7268, на праві власності зареєстрована за [PERSON] . 04.01.2022 між [PERSON] та [PERSON] в простій письмовій формі укладено попередній договір купівлі-продажу квартири. Відповідно до п. 1.1. попереднього договору від 04.01.2022 покупець зобов`язується купити у продавця, а продавець зобов`язується продати покупцю квартиру [ADDRESS] . Відповідно до п. 1.2., 1.3. попереднього договору від 04.01.2022 зазначена в п. 1.1. цього договору купівля-продаж оформляється сторонами шляхом укладення в майбутньому договору купівлі-продажу квартири в строк та на умовах, визначених цим договором. Основний договір укладається сторонами в письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Відповідно до п. 2.1. попереднього договору від 04.01.2022 основний договір сторони зобов`язуються укласти не пізніше 04.04.2022 включно. Відповідно до п. 2.3.2. попереднього договору від 04.01.2022 на підтвердження свого наміру укласти та виконати основний договір покупець передає продавцю у рахунок належних з нього за основним договором платежів, забезпечуваний платіж - грошову суму в розмірі 100000 доларів США. Зазначений платіж покупець передає продавцю в момент укладення цього договору. Відповідно до п. 4.1. попереднього договору від 04.01.2022 у випадку ухилення продавця від укладення основного договору в строк (термін), визначений у п. 2.1. цього договору продавець зобов`язується повернути покупцю забезпечувальний платіж - грошову суму в розмірі 100000 доларів США та додатково сплатити покупцеві грошову суму у розмірі такого забезпечувального платежу - грошову суму в розмірі 100000 доларів США. Відповідно до акту приймання-передачі грошових коштів від 04.01.2022 [PERSON] на виконання п. 2.3.2 договору від 04.01.2022 передав забезпечувальний платіж у розмірі 100000 доларів США, а [PERSON] на виконання п. 2.3.2 даного договору отримала забезпечувальний платіж у розмірі 100000 доларів США. Сторони будь-яких претензій одна до одної не мають. Відомості про укладання між сторонами договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , суду не надані. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його невизнання та право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, примусове виконання обов`язку в натурі, визнання незаконними дії чи бездіяльності органу місцевого самоврядування. Статтею 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Частинами 1-2 ст. 215 ЦК України встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Відповідно до ч.1 ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Відповідно до ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Законом може бути встановлено обмеження щодо строку (терміну), в який має бути укладений основний договір на підставі попереднього договору. Істотні умови основного договору, що не встановлені попереднім договором, погоджуються у порядку, встановленому сторонами у попередньому договорі, якщо такий порядок не встановлений актами цивільного законодавства. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі. Попередній договір щодо купівлі-продажу об`єкта незавершеного будівництва або майбутнього об`єкта нерухомості підлягає нотаріальному посвідченню. Зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення. Будь-які платежі на підтвердження зобов`язання за попереднім договором щодо купівлі-продажу об`єкта незавершеного будівництва або майбутнього об`єкта нерухомості, а також встановлення інших фінансових зобов`язань сторін, крім штрафних санкцій, за попереднім договором купівлі-продажу об`єкта незавершеного будівництва або майбутнього об`єкта нерухомості не допускаються. Відповідно до ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом (ч.2 ст. 533 ЦК України). Велика Палата Верховного Суду у постанові по справі № 500/5194/16 від 11.09.2024 констатувала, що якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, що у випадку наявності спору між сторонами та його вирішення судом відповідає дню виконання судового рішення. Зазначення судом у своєму рішенні двох грошових сум, які підлягають стягненню з боржника, вносить двозначність у розуміння суті обов`язку боржника. Водночас при стягненні судом заборгованості в еквіваленті іноземної валюти за курсом Національного банку України на день виконання рішення в судовому рішенні зазначається лише одна сума боргу (в іноземній валюті), а сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається державним/приватним виконавцем на момент здійснення боржником платежу в ході виконання судового рішення. Судом встановлено, що 04.01.2022 між сторонами був укладений попередній договір купівлі-продажу квартири у простій письмовій формі, чим не було дотримано вимоги ч. 1 ст. 635 ЦК України, оскільки попередній договір повинен був бути укладений у формі, яка встановлена для основного договору купівлі-продажу квартири, а саме у письмовій формі з обов`язковим нотаріальним посвідченням. Отже, оскільки в момент вчинення правочину не було додержано форму встановлену законом, то попередній договір купівлі-продажу квартири є недійсним, оскільки його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). Оскільки у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, суд приходить до висновку, що [PERSON] повинна повернути [PERSON] грошові кошти у розмірі 100000 доларів США за курсом Національного банку України на день виконання рішення, які вона отримала від позивача. За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 15140 грн., у зв`язку з документальним підтвердженням їх понесення.

Outcome: approved