Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-16 00:00:00

Стислий виклад позиції учасників процесу 14 серпня 2024 року позивач Кредитна спілка «Самопоміч» звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] , про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 05 жовтня 2021 року між Кредитною спілкою «Самопоміч» та позичальником - [PERSON] , членом кредитної спілки «Самопоміч» з 18.08.2008, було укладено кредитний договір за № RD0000000125, відповідно до якого кредитна спілка надала їй кредит в розмірі 25000,00 грн (двадцять п`ять тисяч гривень 00 копійок) на умовах плати за користування кредитними коштами в розмірі 53% річних. Кредит надавався строком на двадцять чотири місяці. Відповідно до пункту 4.1. кредитного договору № RD0000000125 від 05.10.2021 та Додатку № 1 до договору № RD0000000125 від 05.10.2021, позичальник брав на себе зобов`язання сплачувати щомісячно 1710,36 грн, що складається з частини основної суми кредиту та процентів, за користування кредитом починаючи з 05.10.2021 до 05.10.2023. За період з 05.10.2021 по 29.06.2023 позичальником сплачено 35640,00 грн з яких 19054,96 грн повернуто частину основної суми кредиту та 16585,00 грн сплачено проценти за користування кредитними коштами, що нараховані станом на 29.06.2023. Кредитна спілка неодноразово зверталася до боржника - [PERSON] з вимогами щодо необхідності дотримання умов кредитного договору та погашення простроченої заборгованості (листи за №746 від 08.12.2023, №192 від 18.03.2024, №454 від 18.07.2024), але усі усні та письмові вимоги кредитної спілки боржником були проігноровані, залишені без належного реагування та задоволення. Таким чином станом на 07 серпня 2024 року заборгованість по кредитному договору № RD0000000125 від 05.10.2021 становить: 9436,05 грн (дев`ять тисяч чотириста тридцять шість гривень 05 копійок), що складається з 5945,04 грн - суми простроченого основного боргу по кредиту та 3491,01 грн - процентів за користування кредитом. З цих підстав, представник позивача просить суд стягнути з відповідача на користь позивача 9436,05 грн (дев`ять тисяч чотириста тридцять шість гривень 05 копійок) заборгованості, що випливає з кредитного договору № RD0000000125 від 05.10.2021, та 3028,00\~ грн судового збору, сплаченого позивачем (а. с. 3 - 4). Заяви, клопотання учасників процесу та інші процесуальні дії у справі Суд своєю ухвалою від 05 вересня 2024 року прийняв до розгляду позовну заяву та відкрив провадження у справі, ухвалив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначив судове засідання (а. с. 1 - 2). Представник позивача подала до суду заяву, у якій просить розглядати цивільну справу за відсутності позивача та його представника, у випадку неявки відповідача просить проводити заочний розгляд справи на підставі наявних доказів (а. с. 35). Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності, чим і скористалася представник позивача. Відповідач у судове засідання не прибула, про причини неявки суд не повідомила, у строк, установлений судом, відзиву на позовну заяву не подала, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася судом належним чином (а. с. 39 - 40, 41). З урахуванням наведеного, на підставі ч. 4 ст. 223 та ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи проведено без участі сторін, без застосування фіксування судового засідання технічними засобами та на підставі представлених суду доказів. Згідно із ст. 280 ЦПК України, суд розглянув справу в заочному порядку, на підставі наявних доказів, які знаходяться у матеріалах справи. Установлені судом фактичні обставини справи 5 жовтня 2021 року [PERSON] звернулася до кредитного комітету КС «Самопоміч» із заявою на отримання кредиту №125 (а. с. 5). Так, між КС «Самопоміч» та [PERSON] 05.10.2021 був укладений договір про споживчий кредит №RD0000000125, відповідно до якого, останній був наданий кредит строком на 24 місяці в розмірі 25 000,00 грн на умовах плати за користування кредитом в розмірі 68% річних. Дата надання кредиту - 05.10.2021, дата повернення кредиту - 05.10.2023 (а. с. 10 - 12, 12 зворот). Крім того, суд дослідив Паспорт споживчого кредиту та Графік платежів, які підписані [PERSON] та в яких містяться дані позичальника, основні умови кредитування, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, строки та розміри повернення кредиту, сплати процентів та інші умови (а. с. 8 9, 13). [PERSON] отримала грошові кошти в сумі 25000,00 грн, що підтверджується видатковим касовим ордером від 5 жовтня 2021 року, № 257 (а. с. 14). Відповідно до особової картки позичальника та обґрунтованого розрахунку заборгованості по кредитному договору №RD0000000125 від 05.10.2021 станом на 07.08.2024 загальний розмір заборгованості відповідача становить 9 436,05 грн, що складається з наступного: 5 945,04 грн основна сума кредиту та 3491,01 грн проценти за користування кредитними коштами (а. с. 18 - 19). [PERSON] було надіслано вимоги в погашенні заборгованості за договором споживчого кредиту №RD0000000125 від 05.10.2021, що підтверджується листом №746 від 08.12.2023 та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, листом №192 від 18.03.2024 та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, а також листом №454 від 18.07.2024 та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а. с. 15 - 17). Зміст спірних правовідносин Спірні правовідносини між сторонами виникли через неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань перед кредитодавцем за кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість. Позиція суду Згідно із ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних\~ або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона покликається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов необхідно задовольнити з огляду на таке. Норми права, які застосував суд До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, суд застосував норми Цивільного кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Частиною першою статті 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно із ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Згідно із ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості, що визначено ч. 1 ст. 627 ЦК України. Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно із ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Мотиви прийняття рішення та висновки суду Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені. Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, також достовірними і достатніми, оскільки ці докази в сукупності підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості. За змістом висновку Верховного Суду у постанові від 25 січня 2023 року у справі № 209/3103/21 саме на сторону відповідача покладено процесуальний обов`язок спростування розміру заборгованості, заявленого стороною позивача. Відповідач [PERSON] не надала суду доказів, які б підтверджували належне виконання нею зобов`язань, які б спростовували суму заборгованості перед позивачем та позовні вимоги у цілому. Згідно із ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод принципу справедливості розгляду справи судом. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Виходячи з аналізу наведених норм Закону та встановлених судом обставин неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за Кредитним договором, що призвело до виникнення заборгованості, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача таку заборгованість. Щодо розподілу судових витрат Відповідно до ч 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи наведене вище, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати, зокрема судовий збір у розмірі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 копійок.

Outcome: approved