Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-13 00:00:00

У червні 2024 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову зазначив, що 10.09.2021 між Акціонерним товариством "Банк Кредит Дніпро" та [PERSON] було укладено Кредитний договір №22032000532305, термін користування кредитом 48 міс., дата погашення кредиту 10.09.2025. Відповідно до Кредитного договору, банк надає Позичальнику грошові кошти у розмірі 262\~240,00 гривень, а Позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використати та повернути кредит в строк до 10.09.2025. Оскільки позичальник взяті на себе зобов`язання по договору належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 09.05.2024 має заборгованість перед банком в розмірі 308 923,86 грн., з яких - залишок строкового кредиту: 0,00 грн., залишок нарахованих строкових відсотків: 0.00 грн., залишок нарахованих строкових комісій 0.00 грн., залишок простроченого кредиту 2440670,82 грн., залишок прострочених відсотків 4,24 грн., залишок прострочених комісій 64248,80 грн., яку позивач, а також судові витрати, просить стягнуть з відповідача. Ухвалою суду від 19.07.2024 відкрито провадження у справі та визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідно до ч.5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Відповідач [PERSON] повідомлявся судом про наявність цивільної справи на розгляді у суді, стороною якої він є, шляхом направлення поштової кореспонденції суду за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання. Клопотань до суду про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надходило. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17 , постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Оскільки відповідач у встановлений судом строк не надав до суду відзив на позовну заяву, а тому суд на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. Відповідно до вимог ст.509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст. 612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором або законом. Вимогами статті 625 ЦК України встановлено, що\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання та боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст.1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики. Відповідно до ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошові суми відповідно до ст. 625 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст.598 ЦК України\~зобов`язання припиняються частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Відповідач був зобов`язаний своєчасно погашати заборгованість за Кредитним договором в повному обсязі. В строки, встановлені кредитним договором, зобов`язання за цим договором ним не виконувалось. Відповідно до ст. ст.525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Позивач власні зобов`язання по Кредитному договору щодо надання кредиту виконав. Судом встановлено, що між АТ «Банк Кредит Дніпро» і [PERSON] 10.09.2021 укладено кредитний договір №22032000532305, термін користування кредитом 48 міс., згідно якого позивач надав відповідачу кредитні кошти у сумі 262 240,00 грн., а [PERSON] зобов`язався повернути отриманий кредит та сплатити відсотки за користування кредитом. Відповідно до розрахунку наданому позивачем, [PERSON] станом на 09.05.2024 має заборгованість перед банком в розмірі 308 923,86 грн., з яких - залишок строкового кредиту: 0,00 грн., залишок нарахованих строкових відсотків: 0.00 грн., залишок нарахованих строкових комісій 0.00 грн., залишок простроченого кредиту 2440670,82 грн., залишок прострочених відсотків 4,24 грн., залишок прострочених комісій 64248,80 грн. Водночас, відповідно до вимог ч.2 ст.11 Закону України «Про споживче кредитування» у разі якщо розмір майбутніх платежів і строки їх сплати не можуть бути встановлені у договорі про споживчий кредит (кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії тощо), споживачу також у строк, визначений цим договором, надається виписка з рахунку/рахунків (за їх наявності), у якій зазначаються: стан рахунку на певну дату, оборот коштів на рахунку за період часу, за який зроблена виписка з рахунку (з описом проведених операцій), баланс рахунку на початок періоду, за який зроблена виписка, баланс рахунку на кінець періоду, за який зроблена виписка, дати і суми здійснення операцій за рахунком споживача, застосована до проведених споживачем операцій процентна ставка, будь-які інші платежі, застосовані до проведених споживачем операцій за рахунком, та/або будь-яка інша інформація, передбачена договором про споживчий кредит. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 31 серпня 2022 року в справі №202/5330/19 зазначено, що: "у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладення оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті\~ 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Відповідно до ч. 2 ст.1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. За встановлених обставин, позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, а саме з відповідача [PERSON] на користь позивача АТ «Банк Кредит Дніпро» підлягає стягненню заборгованість в розмірі 244\~675,06 грн., з яких - залишок простроченого кредиту 244\~670,82 грн., залишок прострочених відсотків 4,24 грн. В іншій частині позову слід відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, отже з відповідача на користь позивача слід стягнути в рахунок судових витрат судовий збір у розмірі 2936,10 грн. (3707,09 грн. х 244675,06 грн. : 308923,86 грн.).

Outcome: partial