Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-22 00:00:00

У лютому 2024 року до Запорізького районного суду Запорізької області надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором №\~P07.00405.004719738 від 26.12.2018 у розмірі 22953,51 грн. та судові витрати. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 26.06.2018 між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №\~P07.00405.004719738. 07.07.2023 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №\~07072023, відповідно до умов якого право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №\~P07.00405.004719738 від 26.12.2018 перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Відповідно до Реєстру боржників № 4 до договору факторингу ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 22953,51 грн., з яких: 11409,50 грн. заборгованість за основним боргом; 11544,01 грн. заборгованість за відсотками. Усі нарахування, що відбувались до дати отримання ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» права грошової вимоги, здійснювались АТ «Ідея». ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не здійснювало жодних додаткових нарахувань, умови кредитного договору в односторонньому порядку не змінювались. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 07.07.2023, позивачем не здійснювалося нарахування штрафних санкцій. Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 25.03.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» у судове засідання не з`явився, у позові просив про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, відзиву на позов не подав. У зв`язку з наведеним, суд, на підставі ч. 5 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, постановляє заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд встановив наступне. Згідно з приписами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За змістом ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Приписами ст. 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Судом встановлено, що 26.12.2018 між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №\~P07.00405.004719738, відповідно до якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 12270,00\~грн., включаючи витрати на страховий платіж, строком на 12 місяців. Згідно п. 1.3 кредитного договору №\~P07.00405.004719738 від 26.12.2018 за користування кредитом позичальник сплачує проценти в розмірі 15 % річних від залишкової суми кредиту. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За договором факторингу № 07072023 від 07.07.2023 Акціонерним товариством «Ідея Банк» відступлено до нового кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», права вимоги в розмірі заборгованості боржників перед клієнтом. Відповідно до витягу з Реєстру боржників № 4 до договору факторингу №\~07072023 від 07.07.2023, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором №\~P07.00405.004719738 від 26.12.2018 у розмірі 22953,51 грн., з яких: 11409,50\~грн. заборгованість за основним боргом; 11544,01 грн. заборгованість за відсотками. Згідно з приписами ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства. Положеннями ч. 1 ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Приписами ч. 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтями 525 та 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Із наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором №\~P07.00405.004719738 від 26.12.2018 видно, що за відповідачем [PERSON] рахується заборгованість у розмірі 22953,51 грн., з яких: 11409,50\~грн. заборгованість за основним боргом; 11544,01 грн. заборгованість за відсотками. Заборгованість за основною сумою боргу у розмірі 11409,50 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі, оскільки відповідачем не спростовано ані факт отримання кредитних коштів, ані розмір заборгованості. Із виписки по рахунку позичальника видно, що після отримання кредиту у розмірі 12270,00 грн. [PERSON] в рахунок сплати тіла кредиту сплачено 860,50 грн. (849,58 грн. + 10,92\~грн.). Отже, заборгованість за тілом кредиту дійсно складає 11409,50 грн. (12270,00\~грн. 860,50 грн.). Щодо стягнення заборгованості за процентами, суд виходить з наступного. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28.03.2018 у справі №\~444/9519/12, дійшла висновку, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Згідно п. 1.2 кредитного договору №\~P07.00405.004719738 від 26.12.2018 банк надає кредит у день підписання даного договору строком на 12 місяців. Таким чином, нарахування процентів мало бути припинено 26.12.2019. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором №\~P07.00405.004719738 від 26.12.2018,\~загальнийрозмір заборгованості за процентами, яку позивач просить стягнути з [PERSON] становить 11544,01 грн. Судом встановлено, що заборгованість за процентами є іншою з огляду на наступне. Перший платіж щодо сплати процентів відповідач мав внести 02.02.2019 у розмірі 191,61 коп. Фактично грошові кошти позичальником були внесені 21.02.2019. Після внесення відповідачем 21.02.2019 грошових коштів в рахунок погашення кредиту розмір заборгованості за тілом кредиту зменшився до 11420,42 грн. Таким чином, заборгованість за процентами за період до 21.02.2019 слід розраховувати виходячи із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 12270,00 грн., а з 21.02.2019 у розмірі 11420,42 грн. За період до 21.02.2019 відповідач мав сплатити проценти у розмірі 287,42 грн. (12270,00 грн.*15/100*57/365 = 287,42 грн.). Згідно виписки по рахунку позичальника, 21.02.2019 з грошових коштів внесених [PERSON] суми у розмірі 191,61 грн. та 5,59 грн. направлені в рахунок погашення заборгованості за процентами. Таким чином, за період до 21.02.2019 заборгованість складає 287,42 грн. 191,61 грн. 5,59 грн. = 90,22 грн. За період з 21.02.2019 до закінчення строку кредитування розмір процентів складає: 11420,42\~грн.*15/100*337/365= 1581,65 грн. Як видно із виписки, банком в рахунок сплати позичальником процентів зараховані суми в розмірі 56,10 грн. та 10,92 грн. Таким чином, загальний розмір заборгованості за процентами складає: 90,22 грн. + 1581,65 грн. 56,10 грн. 10,92 грн. = 1604,85 грн. Отже, розмір заборгованості за процентами за кредитним договором складає 1604,85 грн., а не 11544,01 грн. як зазначено у позові, тож позовні вимоги щодо стягнення процентів підлягають частковому задоволенню. Оскільки [PERSON] не сплатив заборгованість за кредитним договором у повному обсязі, суд вважає позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» у визначеній судом частині обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. При цьому суд виходить з приписів ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України та враховує, що відповідач не надав суду належних доказів повної чи часткової сплати заборгованості, не спростував обставин на які посилається позивач як на підставу своїх позовних вимог, на власний розсуд розпорядившись своїми процесуальними правами. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати, пропорційно до задоволених позовних вимог. На підставі вищенаведеного,

Outcome: partial