Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-24 00:00:00

Представник АТ «ПУМБ» Бойченко Д.О. звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором № 1001449400201 від 21 листопада 2019 в розмірі 134336 грн. 61 коп., та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2684 грн. Позовні вимог обґрунтовані наступним. 21 листопада 2019 року між АТ «ПУМБ» та [PERSON] укладено rредитний договір № 1001449400201, на підставі якого відповідач отримав від позивача кредит в сумі 100000 грн. [PERSON] не виконує свої кредитні зобов`язання та станом на 17 січня 2023 року в нього перед банком виникла заборгованість в сумі 134336 грн. 61 коп., яка складається з: - 91582 грн. 38 коп.\~ заборгованість за кредитом; - 26 грн. 18 коп.\~ заборгованість за відсотками; - 42728 грн. 05 коп. заборгованість за комісією. Станом на теперішній час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов`язань, заборгованість за договором не сплачує, що є порушенням законних прав АТ «ПУМБ», у зв`язку з чим представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача вказану вище суму заборгованості за кредитом та судовий збір. Ухвалою суду від 30 березня 2023 року провадження по справі відкрито у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 03 квітня 2023 року засобами електронного поштового зв`язку представником позивача подано клопотання про розгляд справи без участі сторони позивача. 14 липня 2023 року засобами поштового зв`язку представником відповідача [PERSON] подано відзив на позовну заяву, в якому представник просить відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на пропуск позивачем строків позовної давності, особливо акцентуючи увагу на вимозі в частині стягнення заборгованості за комісією. Крім того, представник відповідача просить суд розглянути справу без участі сторони відповідача. 24 липня 2023 року засобами електронного зв`язку представник позивача [PERSON] надала суду відповідь на відзив, в якому зазначив, що позивачем дотримано вимоги щодо строків позовної давності, позов підтримала, просила задовольнити. Зважаючи на подання представникам и сторін заяв про розгляд справи без їх участі, технічна фіксація судового розгляду, на підставі статті 247 ЦПК України, не здійснювалась. Суд, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, врахувавши позиції сторін, дійшов наступних висновків. Так, 21 листопада 2019 між АТ «ПУМБ» та [PERSON] укладено договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 1001449400201, згідно з умовами якого останній отримав кредит у розмірі 100000 грн, шляхом підписання останнім заяви №\~1001449400201 про приєднання до цього договору та паспорту споживчого кредиту. Згідно зі\~ст. 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до заяви № 1001449400201 про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 21 листопада 2019 року, з умовами якої погодився відповідач, про що свідчить наявність його власноручного підпису в ній, визначено базову відсоткову ставку, розмір щомісячних платежів, розмір комісії, тощо. Пунктом 2.2.5 розділу І публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (у редакції, що діє з 12 червня 2019 року), затвердженої рішенням правління АТ «Перший Український Міжнародний Банк» протокол № 760 від 11 червня 2019 року, передбачено, що підписанням заяви на приєднання до договору, клієнт беззастережно підтверджує, що на момент укладення договору клієнт ознайомився з повним текстом договору (в тому числі тарифами), повністю зрозумів його зміст та погоджується зі всіма умовами договору. Відповідно до п. 5.1.4. розділу І публічної пропозиції АТ «Перший Український Міжнародний Банк» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, клієнт зобов`язаний своєчасно та повністю відшкодовувати банку сплачені ним кошти. Згідно з п. 5.1.7. розділу І публічної пропозиції АТ «Перший Український Міжнародний Банк» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, клієнт зобов`язаний сплачувати заборгованість по договору, проценти за користування кредитними коштами, оплачувати комісії та неустойку, а також виконувати зобов`язання з повернення кредиту, в тому числі простроченої заборгованості, на умовах, в строки та в розмірі, що передбачені цим договором. Як вбачається з наданих суду доказів, АТ «ПУМБ» свої зобов`язання перед відповідачем виконав, що підтверджується меморіальним ордером № TR.38996002.48520.8810 від 21 листопада 2019. Згідно зі\~ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з умовами договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб кредит наданий на строк 24 місяці, тобто до 21 листопада 2021 року, відповідач повинен був щомісячно погашати кредит, сплачуючи крім цього відсотки за користування коштами в розмірі 0,01% річних та комісію в розмірі 2,99% за місяць від суми отриманого кредиту. Вбачається, що відповідач не дотримувався умов Кредитного договору, внаслідок чого станом на 17 січня 2023 року в останнього виникла заборгованість перед банком в сумі 134336 грн. 61 коп., яка складається з: - 91582 грн. 38 коп.\~ заборгованість за кредитом; - 26 грн. 18 коп.\~ заборгованість за відсотками; - 42728 грн. 05 коп. заборгованість за комісією, що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості та випискою/особовим рахунком. Відповідно до ст.ст.\~526, 1054 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу; за кредитним договором позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. За частиною 1\~ст.\~530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Заст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. За приписами ст.ст.\~549, 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (штрафу, пені). Суду не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, що відповідає положенням ст. 617 Цивільного кодексу України. Стосовно вимоги відповідача про застосування строків позовної давності. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Частинами четвертою, п`ятою\~статті 267 ЦК України\~передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі №\~367/6105/16-ц зроблено висновок, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у справі, є самостійною підставою для відмови в позові. Для правильного застосування частини першої\~статті 261 ЦК України\~при визначенні початку перебігу позовної давності має значення не тільки безпосередня обізнаність особи про порушення її прав, а й об`єктивна можливість цієї особи знати про обставини порушення її прав. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2022 року у справі № 385/321/20 наголошував на тому, що перебіг позовної давності починається з моменту, коли у особи виникло право на подання позову у матеріально-правовому аспекті. Мається на увазі таке подання позову, з яким пов`язується судовий захист права або здійснення примусу до дотримання норм права. Перебіг позовної давності пов`язується з моментом, коли право позивача порушено і таке порушення не усувається. З наданих доказів суд вбачає, що порушення відповідачем кредитних зобов`язань почалося з березня 2020 року. 17 січня 2023 року позивачем направлено відповідачу письмову вимогу про погашення заборгованості (в межах досудового врегулювання спору). 16 березня 2023 року позовну заяву подано до суду. Крім того, з 12 березня 2020 року по 31 грудня 2022 року на усій території України було встановлено карантин відповідно до\~Постанови КМУ від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2». Законом України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)»\~розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України\~доповнено, зокрема, пунктом 12 наступного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями\~257,\~258,\~362,\~559,\~681,\~728,\~786,\~1293\~цього\~Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». У пункті 12\~розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України\~у редакції\~Закону України від 30 березня 2020 року № 540-IX\~перелічені всі\~статті цього Кодексу, які визначають строки позовної давності. І всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19). Подібний висновок висловлено у постанові Верховного Суду від 07 вересня 2022 року у справі № 679/1136/21 (провадження № 61-5238св22). Враховуючи зміст наведених вище нормативно-правових актів, беручи до уваги, що початок перебігу строку позовної давності розпочався з березня 2020, тобто з моменту порушення відповідачем своїх кредитних зобов`язань, а також те, що строки позовної давності було продовжено на строк дії карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби, суд вважає, що строки позовної давності за вимогами позову є зупиненими в силу правила п. 1 ч. 1\~ст. 263 ЦК України, у зв`язку з чим, зазначений позов заявлено в межах строків позовної давності. За вказаних обставин, заява представника відповідача про застосування строків позовної давності задоволенню не підлягає, оскільки сплив строків позовної давності за цими вимогами не знаходить законодавчого підтвердження та спростовується доданими до матеріалів справи доказами. З огляду на викладене вище, беручи до уваги те, що [PERSON] взятих на себе кредитних зобов`язань в строки, передбачені кредитним договором, не виконав, суд вважає, що позовні вимоги АТ «Перший Український Міжнародний Банк» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Крім того, при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2 684 грн 00 коп. Відповідно до частини 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов підлягає задоволенню в повному обсязі, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в розмірі 2684 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved