Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-16 00:00:00

16.05.2024 позивач звернулась до суду з позовом до ПуАТ «Фідобанк», [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Подільський відділ державної виконавчої служби у м. Полтаві Східного міжрегіонального управління юстиції про зняття арешту з нерухомого майна, в якому просить суд зняти арешт з квартири [ADDRESS] , яка належала померлій [INFO] [PERSON] , який було накладено Ленінським відділом державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції, реєстраційний номер обтяження: 12763211, дата реєстрації обтяження: 20.07.2012. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що [INFO] померла [PERSON] , якій належала квартира [ADDRESS] . Позивач є дочкою померлої і єдиною спадкоємицею першої черги за законом. Постановою приватного нотаріуса ПМНО Башинської Т.В. від 30.04.2024 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з наявністю арешту на нерухоме майно. Зазначений арешт був накладений постановою Ленінського ВДВС Полтавського МУЮ від 20.07.2012. Позивач через адвоката зверталась до Подільського ВДВС із листом щодо зняття арешту, але їй було відмовлено через те, що вона не є стороною виконавчого провадження. Арешт на спадкове майно перешкоджає позивачу отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, що є порушенням прав спадкоємця як власника відповідного майна, тому звертається до суду з даною позовною заявою. Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 17.05.2024 було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку загального позовного провадження. 19.06.2024 представником ПуАТ «Фідобанк» було подано відзив на позовну заяву, у якій останній пояснив, що ПуАТ «Фідобанк» знаходиться в процесі ліквідації, повноваження визначені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з 16.11.2022 вирішено здійснювати Фондом гарантування вкладів фізичних осіб безпосередньо. За даними Єдиної операційно-інформаційної системи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ПуАТ «Фідобанк» та згідно даних архівів, які знаходяться у володінні Фонду, відсутня інформація за кредитним договором №014/0457/43/04056 від 17.08.2007 а також відсутня інформація про кредитні угоди та рахунки з обліку кредитної заборгованості [PERSON] Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави 24.09.2024 закрито підготовче провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Представник позивача та позивач в судове засідання не з`явилися. Представник позивача надав до суду заяву, у якій просив суд провести розгляд справи без його та позивача участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити. Представник відповідача ПуАТ «Фідобанк» в судове засідання не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином. Надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Надав суду заяву, у якій просив здійснювати розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечував. Представник третьої особи Подільського відділу державної виконавчої служби м.\~Полтава Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у судове засідання не з`явився, про час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином. Будь-яких заяв чи клопотань до суду не надав. У відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази у справі за принципами встановленими\~ст. 89 ЦПК України, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1.\~ст. 4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу\~в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1.\~ст.13 ЦПК України). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] (а.с. 9). Відповідно до копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , 26.02.2005 було зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Після чого [PERSON] змінила своє прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с. 10). Отже, [PERSON] , [INFO] , є матір`ю позивача [PERSON] , [INFO] Згідно з копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] [INFO] , померла [INFO] (а.с. 7). Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно № 288 від 16.08.2016 [PERSON] на праві приватної власності належала квартира за адресою [ADDRESS] (а.с. 8). Відповідно до витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі № 71814528 від 16.03.2023, 16.03.2023 було зареєстровано спадкову справу після смерті [PERSON] (а.с. 11). Як вбачається з постанови приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області Башинської Т.В., позивачу булов відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] у зв`язку з тим, що на все належне [PERSON] нерухоме майно накладено арешт, згідно з постановою про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження за ВП №\~33473416 виданого Ленінським ВДВС Полтавського МУЮ 20.07.2012. Згідно п.п.4.15, 4.17 глави 10, розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами, видача свідоцтва про право на спадщину затримується до зняття з арешту. Також повідомлено про необхідність вирішення питання щодо зняття наявних арештів на майно [PERSON] (а.с. 12-13). Факт накладення арештів на нерухоме майно, додатково підтверджується копіями відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо фізичної особи [PERSON] (а.с. 14-15). 01.03.2024 року адвокат позивача звернулвся до Подільського ВДВС м. Полтави CМУЮ із запитом щодо стану виконавчого провадження по справі № 2/1616/280/2012 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Ерсте Банк» заборгованості. Листом від 20.03.2024 року Подільським ВДВС м. Полтави CМУЮ надано письмову відповідь, якою запит залишено без задоволення, у зв`язку із тим, що [PERSON] не є стороною виконавчого провадження (а.с. 16). Відповідно до копії заяви ПАТ «Ерсте Банк» до Ленінського ВДВС ПМУЮ, ПАТ «Ерсте Банк» просило повернути виконавчий лист № 2/1616/280/2012 виданий 15.05.2012 Ленінським районним судом м. Полтави стягувачу, оскільки 24.04.2013 боржником самостійно, в добровільному порядку в повному об`ємі здійснено погашення заборгованості по кредитному зобов`язанню (а.с. 27). Згідно з довідкою ПуАТ «Фідобанк», яке є правоснаступником ПАТ «Ерсте Банк», кредит № 014/0457/43/04056 від 17.08.2007, виданий на ім`я [PERSON] станом на 27.01.2015 погашений повністю, заборгованість відсутня (а.с. 28). Як вбачається з листа Подільського ВДВС у м. Полтаві СМУЮ на виконанні відділу перебувало виконавче провадження №33473426 з примусового виконання виконавчого листва; 2/1616/280/2012 виданого 15.05.2012 Ленінським районним судом м.\~Полтави про стягнення в солідарному порядку з [PERSON] на користь ПАТ «Ерсте Банк» борг у розмірі 158190,54 грн. Згідно з відомостями ДРРП, 20.07.2012 старшим державним виконавцем винесено постанову про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження, реєстраційний номер обтяження: 12763211. Постановою державного виконавця від 07.05.2013 виконавчий лист повернений стягувачу на підставі письмової заяви стягувача. (а.с. 87). Згідно з частиною першою\~статті 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною другою\~статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з частиною першою\~статті 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно частин першої та другої\~статті 56 Закону України «Про виконавче провадження»\~арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Відповідно до частин четвертої, п`ятої статті 59 Закону №1404-VIII підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4)наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6)отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7)погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8)отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону; 10) отримання виконавцем від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою\~статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України" Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності". У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що арешт майна боржника є заходом звернення стягнення на майно боржника, який застосовується для забезпечення реального виконання рішення, що підлягає примусовому виконанню. Наявність протягом тривалого часу не скасованого арешту на майно особи, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном. Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 07.07.2021 у справі №2-356/12 (провадження № 61-5972св19), від 03.11.2021 у справі № 161/14034/20 (провадження № 61-1980св21), від 22.12.2021 у справі № 645/6694/15 (провадження № 61-18160св19). Згідно з частиною першою\~статті 59 Закону України «Про виконавче провадження»\~особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в пункті 2 постанови № 5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Позивач має намір прийняти спадщину після смерті спадкодавця [PERSON] , однак через наявність арешту на квартиру, позбавлена можливості це зробити. Виходячи з вищевикладеного, на час звернення позивача з даною заявою до суду, за наявності арешту (обтяжень) накладеного на майно, порушується право власності позивача, внаслідок чого остання позбавлена змоги реалізувати свої спадкові права після смерті матері [PERSON] шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину за законом та в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, оскільки на примусовому виконанні відсутні будь-які виконавчі провадження, відкриті щодо боргів спадкодавця, а тому позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Суд також звертає увагу, що позивач позбавлена можливості іншого способу захисту своїх прав, аніж скасування арешту з даного майна в судовому порядку. Судовий збір, сплачений позивачем при зверненні з даним позовом до суду, не підлягає стягненню з відповідачів, оскільки позивач згодна нести судові витрати самостійно. Таким чином судові витрати по справі слід вважати фактично понесеними.

Outcome: approved