Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-10 00:00:00

04.09.2024 року [PERSON] звернувся до суду з цим позовом посилаючись на те, що він та відповідачка [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу [NUMBER] . На території Республіки Італія у сторін народився син [PERSON] , [INFO] . Відповідач не надав згоди на припинення шлюбних відносин шляхом подання спільної заяви, що передбачає необхідність звернення до суду. Із 2022 року спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність спілкування між подружжям, розходження поглядів на сімейні відносини та з питань ведення спільного господарства, а збереження сім`ї стало неможливим. Впродовж понад два роки позивач та відповідач лише формально перебувають у шлюбі, спільного господарства не ведуть. Позивач зазначає, що спільних інтересів у нього з відповідачкою немає, вони не підтримують подружніх відносин, шлюб існує лише формально, а його існування суперечить інтересам сторін. Подружні відносини між ним та відповідачкою припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, позивач на розірванні шлюбу наполягає. Вважає, що примирення між ним та відповідачкою неможливе. Враховуючи викладене, просить суд розірвати шлюб. 26.09.2024 року представником відповідачки адвокатом Буй Б.В. подано до суду клопотання, в якому зокрема представником вказано, що відповідач тривалий час (декілька років) проживає за межами України, в Республіці Італія, де протягом 6 років до початку війни також проживав і позивач (власне подружжя разом проживали за кордоном однією сім`єю, а після 24.02.2024 р. позивач повернувся в Україну на вступив у ЗСУ). Позивачу достеменно було відомо про те, що відповідач знаходиться за межами України, однак, свідомо, на думку представника, про це не зазначив у позовній заяві. У зв`язку з тим, що постійним місцем проживання відповідача є Республіка Італія, то ухвалу про відкриття провадження, як і позовну заяву [PERSON] отримано лише 24.09.2024 р., розгляд справи призначено на 27.09.2024 р. Зі слів відповідача, для неї стало певною мірою несподівано те, що позивач пред`явив даний позов. Окрім того, викладені обставини в позовній заяві не відповідають дійсним обставинам справи. Зокрема, позивач зазначає про сина- [PERSON] , [INFO] . У той же час, сина позивача та відповідача звати [PERSON] . Інша невідповідність те, що позивач вказує про відсутність свідоцтва національного зразка про народження дитини, однак, позивачу достеменно відомо, про наявність перекладеного з італійської мови на українську мову з проставленим «Апостилем» свідоцтва про народження сина. Але, про це позивач не зазначає і не додає копії відповідного документа. З приводу твердження позивача, що відповідач не надав згоди на припинення шлюбних відносин шляхом подання спільної заяви, то дана обставина не відповідає дійсності, оскільки, зі слів відповідача, позивач не звертався з такою пропозицією щодо подання спільної заяви. Не заслуговує на увагу і твердження позивача про відсутність спільних інтересів у сторін спору. У подружжя є син, і виховання дитини вже є як мінімум одним спільним їхнім інтересом, хіба що позивач вважає по-іншому. Також позивач вказує, що сторони не підтримують подружніх відносин. Однак, зі слів відповідача, між подружжям немає ворожнечі. Звичайно, що так як члени подружжя проживають в різних країнах, це вносить свої корективи, однак, відверто неприязних стосунків між сторонами немає. Не погоджується відповідач і з твердженням позивача про те, що збереження шлюбу нібито суперечить їхнім інтересам та інтересам дітей, сторони не бажають зберегти шлюб, а примирення між сторонами суперечить їхнім інтересам. По-перше, у подружжя лише одна дитина, а не декілька. По-друге, збереження шлюбу не суперечить інтересам шлюбу та інтересам дитини. Сторона позивача не надала будь-яких доказів того, що збереження шлюбу може суперечити інтересам дитини. По-третє, позивач не вправі стверджувати за відповідача чи бажає останній зберегти шлюб, чи ні. Позивач є військовослужбовцем, і на скільки відомо відповідачу, перебуває у складі ЗСУ у м. Суми. Враховуючи стільки невідповідностей у тексті позовної заяви, що стосується саме сторони позивача та сімейного життя, у відповідача є певні сумніви щодо того, чи саме позивачем підписано даний позов. Таким чином, позовну заяву просять залишити без руху та надати позивачу термін для усунення недоліків позовної заяви, а саме: позивачу необхідно привести свою позовну заяву у відповідність до вимог чинного законодавства, виклавши її зміст у послідовному порядку з посиланням на докази обгрунтування своїх позовних вимог; вказати відоме позивачу місце проживання/перебування відповідача; надати копію паспорта громадянина України на підтвердження своєї особи. З`явитися в судове засідання відповідач не має змоги, оскільки перебуває за кордоном. Подати усі докази та відзив сторона відповідача не має змоги в такий короткий термін (договір укладено лише 25.09.2024р. - через 2 дні після отримання позовної заяви). Як вже зазначалось, такий позов став певною мірою несподіваним для відповідача. Після отримання позовної заяви, враховуючи перебування позивача у складі ЗСУ, відповідач не мала ще змоги поспілкуватися з позивачем з приводу даної позовної заяви. Відтак, подати свій відзив станом на 25.09.2024 р. не взмозі, однак має намір цим правом скористатися після спілкування з позивачем та у строк, вказаний в ухвалі про відкриття провадження (15 днів з моменту отримання), у зв`язку з чим і просить суд розгляд справи 27.09.2024р. не розпочинати, а відкласти та надати можливість та час сторонам у справі з`ясувати певні обставини їхнього спільного життя як подружжя. На підставі наведеного, представник просить: залишити позовну заяву без руху та надати строк для усунення недоліків такої; призначити справу до розгляду в загальному позовному провадженні; відкласти розгляд справи на інший день. У додатку до вказаного клопотання зазначено про доручення ордеру; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю; копії довідки Генерального консульства України в Неаполі. Однак вказані документи до клопотання долучені не були. Позивач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, подав клопотання, в якому справу просив розглядати без його участі та не встановлювати строк для примирення сторін спору з огляду на небажання підтримувати шлюбні відносини в подальшому, та з огляду на те, що спільне життя припинилось понад два роки тому. Відповідачка [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилась, будучи належним чином повідомленою про день, час і місце розгляду справи шляхом скерування повідомлення на адресу її місця реєстрації, відтак суд розглядає справи у її відсутності. З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав: Сторони зареєстрували шлюб 07 серпня 2018 року у Виконавчому комітеті Новосілко-Гостиннівської сільської ради Самбірського району Львівської області, актовий запис № 6, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим повторно, серії [NUMBER] від 27.08.2024 року ( а.с. 6). У сторін [INFO] народився син [PERSON] . Частиною 1 ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Як зазначено у ч. 1 ст. 175 ЦПК України, у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. У відповідності\~до вимог\~п.\~4\~ч.\~6\~ст.\~19\~ЦПК України, малозначними справами є справи про розірвання шлюбу. Згідно п. 1 ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~24\~Сімейного кодексу\~України,\~шлюб ґрунтується\~на вільній\~згоді жінки\~та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно із ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частиною ч. 3 ст.\~ 105 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. У відповідності із положеннями ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.\~\~ Тлумачення статті 111 СК України свідчить, що примирення подружжя здійснюється судом лише за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя. Надання додаткового строку для примирення є виключно правом суду, а не його обов`язком. Такого висновку дійшов Верховний Суд у Постанові від 26 листопада 2018 року справа № 761/33261/16-ц. Згідно викладеного позивачем [PERSON] у поданому позові відомо, що його намір розірвати шлюб є остаточним, миритись із відповідачкою не бажає. Із клопотання, скерованого 24.09.2024 року на адресу суду представником відповідачки відомо про її намір подати відзив, для подачі якого просить надати час, однак станом на 11.10.2024 року такий до суду не подано. Крім цього, представник відповідача просить суд залишити позовну заяву без руху та надати строк для усунення недоліків такої; призначити справу до розгляду в загальному позовному провадженні. Суд вважає, що дане клопотання представника відповідача є безпідставним, та не підлягає до задоволення. Отже, аналізуючи всі обставини справи судом встановлено, що дана заява про розірвання шлюбу є підставною, оскільки розлад в сім`ї носить тривалий характер. Причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими, так як в даному випадку має місце не короткочасний розлад в сім`ї, викликаний випадковими причинами, а тверде переконання позивача, що його відносини з дружиною як подружжя, припинені остаточно без будь-якої можливості в подальшому їх поновити. При таких обставинах суд дійшов висновку, що примирення між сторонами неможливе, їх сім`я розпалася остаточно, а тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved