Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідачки [PERSON] із вимогою розірвати їх шлюб, посилаючись на те, що із відповідачкою вони уклали шлюб 27 січня 2018 року, зареєстрований Бережанським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Тернопільській області; у шлюбі дітей у них немає. Як на причину для розірвання шлюбу послався на відсутність взаєморозуміння та спільних інтересів, різні погляди на життя. Вказує, що більше 2-х років вони не проживають разом, спільного господарства не ведуть, розділили побут, мають окремий бюджет, сім`я фактично припинила своє існування. Відповідачка в даний час проживає з іншим чоловіком. У судове засідання позивач [PERSON] не з?явився, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Представник позивача адвокат Мартищук Л.П. подала суду заяву, в якій просила судові засідання проводити за відсутності позивача та його представника. Також вказала, що позовні вимоги сторона позивача підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. У випадку належним чином повідомленої відповідачки, клопотала про заочний розгляд справи. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи; відзив на позов не подала, як і не подала жодних заяв по суті спору. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч.8\~ст.178 ЦПК України). Ухвалою суду від 23 жовтня 2024 року вирішено розглядати справу заочно. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, враховуючи неявку всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши матеріали справи, заяву представника позивача та позицію щодо вирішення справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи\~ з таких підстав. Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. З ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. З ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд встановив такі факти: Позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] 27 січня 2018 року уклали шлюб, зареєстрований Бережанським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Тернопільській області, актовий запис №09, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 27 січня 2018 року. Дітей у вказаному шлюбі сторони не мають. Так, з врахуванням обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, окреме проживання сторін, відсутність сімейно-шлюбних відносин, очевидним є те, що позивач не бажає перебувати у такому шлюбі, а відтак згаданий шлюб не має ознак добровільності. Отже, суд прийшов до висновку, що сім`я\~сторін по справі розпалася, зберегти її неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, а тому, з огляду на засади добровільності шлюбу, позов підлягає до задоволення. Згідно з ч.1 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Виходячи з вказаного на користь позивача з відповідачки слід стягнути судовий збір, сплачений позивачем при поданні позову. На підставі наведеного,

Outcome: approved