Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-20 00:00:00

Адвокат Огійченко Є.В., яка представляє інтереси [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Позовні вимоги обґрунтовані наступним: [INFO] народився - [PERSON] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] , про що 19.09.2017 року був зроблений актовий запис № 968 та видане свідоцтво про народження Вознесенівським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області. Батьки [PERSON] не перебували у зареєстрованому шлюбі, а тому запис про батька дитини був здійсненний за заявою обох батьків на підставі ст. 126 Сімейного кодексу України. Однак, будь яких батьківських обов`язків [PERSON] не виконував з народження дитини. У фактичних шлюбних стосунках [PERSON] та [PERSON] прожили разом до 1,5 роки [PERSON] , та остаточно розійшлись. Підставою розриву стало повне припинення взаємного порозуміння, втрата почуття любові, відсутність бажання [PERSON] здійснювати свої обов`язки батька, утримувати родину. Дитина залишилась проживати разом з матір`ю. З того часу батько ніколи не відвідував дитину, не забезпечував матеріально, не виховував, не піклувався. Будь яких спорів щодо місця проживання [PERSON] не виникало. Дитина залишалась проживати та перебувати на повному утриманні матері - [PERSON] . На підставі рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя у справі № 337/5884/21 від 02.02.2022 року з [PERSON] були стягнуті аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] [INFO] , у твердій грошовій сумі 3500 (три тисячі п`ятсот грн. 00 коп.) гривень щомісяця, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19.10.2021 року і до досягнення дитиною повноліття. За весь цей період, [PERSON] , не здійснив жодного платежу по аліментам на утримання свого сина. Таким чином, [PERSON] самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків вже майже 6 років, що складає більшу частину життя [PERSON] , не цікавиться його життям, не виховує дитину, не утримує та немає будь якого наміру здійснювати це в майбутньому. Відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток сина, не спілкується з дитиною, що є необхідним для його нормального самоусвідомлення, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. В зв`язку з викладеним, представник позивача просить суд позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав стосовно сина - [PERSON] , [INFO] . Представником позивача - адвокатом Огійченко Є.В. подано до суду заяву про слухання справи за відсутності позивача та її представника. Відповідач повідомлений про розгляд справи, відповідач відзиву на позов не подав, причини неявки суду не повідомив, з заявою про розгляд справи за його відсутність до суду не звертався, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Представник третьої особи, у судове засідання не з`явився надав суду заяву про розгляд справи без його участі, просить суд прийняти рішення з урахуванням інтересів дитини. Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району надав суду висновок про доцільність позбавлення [PERSON] , [INFO] , батьківських прав стосовно сина - [PERSON] , [INFO] . Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленим ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами. Доказуванню підлягають обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] , про що 19.09.2017 року був зроблений актовий запис № 968 та видане свідоцтво про народження Вознесенівським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області серії [NUMBER] . Батьки [PERSON] не перебували у зареєстрованому шлюбі, а тому запис про батька дитини був здійсненний за заявою обох батьків на підставі ст. 126 Сімейного кодексу України. На підставі рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя у справі № 337/5884/21 від 02.02.2022 року з [PERSON] були стягнуті аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] [INFO] , у твердій грошовій сумі 3500 (три тисячі п`ятсот грн. 00 коп.) гривень щомісяця, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19.10.2021 року і до досягнення дитиною повноліття. Аліменти на утримання сина [PERSON] не сплачував жодного разу, через що утворилася заборгованість у розмірі 112000,00 гривень, що підтверджується довідкою Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса). Згідно матеріалів справи, відповідач, покладених законом на батьків обов`язків, не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні сина. Усі питання щодо виховання вирішуються самостійно позивачкою без участі та підтримки з боку відповідача. Крім того, в матеріалах справи міститься копія нотаріально посвідченої заяви від [PERSON] про те, що він не заперечує проти позбавлення його батьківських праві відносно сина - [PERSON] [INFO] . Згідно з висновком органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району № 21.01/03-30/757 від 04.10.2024 року, визнано за доцільне позбавити [PERSON] , батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] [INFO] . Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності суд розцінює, як свідоме нехтування відповідачем своїх батьківських обов`язків та характеризує [PERSON] , з негативної сторони, як особу яка свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. У відповідності до вимог ч.1 ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. У відповідності до вимог п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до п.15 Постанови Верховного Суду України від 30.03.2007р. №3 «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до п.16 Постанови Верховного Суду України від 30.03.2007р. №3 «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ст. 121 Сімейного кодексу України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походження дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Згідно з ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Батько малолітнього [PERSON] , відповідач - [PERSON] не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не надає необхідного матеріального забезпечення для дитини, що негативно впливає на її розвиток, як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, матеріальної допомоги на утримання сина не надає, тому суд вважає за доцільне позбавити його прав у відношенні сина [PERSON] .

Outcome: approved