Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-17 00:00:00

Представник позивача звернувся до Першотравневого районного суду м.Чернівці із вказаними вище позовом . Посилався на те, що відповідно до укладеного договору № 693343 від 30.08.2021 року відповідач отримла кредит у розмірі 108000 гривень та зобов`язалася повернути його у строк до 30.08.2024 року. Разом з тим, відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконала, у зв`язку із чим у неї станом на 14.06.2024 р. виникла заборгованість у розмірі 251678,77 грн., з яких: 104513,13 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 147165,64 грн. - заборгованість за простроченими відсотками . Просив суд стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 251678,77 грн, судовий збір у розмірі 3775,18 гривень та витрати на правову допомогу у розмірі 10000 гривень. Справа слухалась у відсутність представника позивача, який в судове засідання не з`явився. Надав заяву, у якій просив судове засідання провести у його відсутність. Позов підтримав у повному обсязі. У разі неявки відповідача не заперечував щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явилася, незважаючи на те, що повідомлялася судом про час та місце розгляду справи за зареєстрованою адресою її місця проживання. Крім того, її виклик було здійснено через розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Відповідно до ч.ч. 11, 12 ст. 128 ЦПК України- відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Порядок публікації оголошень на веб-порталі судової влади України визначається Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему. Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності\~до\~вимог\~п.п\~1,2,4,\~ч.1\~ст.\~280\~ЦПК\~України\~-\~суд\~може\~ухвалити заочне\~рішення\~на\~підставі наявних\~у\~справі\~доказів за\~одночасного\~існування\~таких умов:\~відповідач\~належним\~чином повідомлений\~про\~дату,\~час\~і\~місце судового\~засідання; відповідач\~не\~з`явився\~в судове\~засідання\~без\~поважних \~прчин\~або\~без повідомлення\~причин; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки представник позивача не заперечував проти розгляду даної справи за відсутності відповідача, суд вважає, що по справі слід ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню частково , виходячи з наступних підстав: Так, судом встановлено, що 30 серпня 2021 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір № 693343 , відповідно до якого , [PERSON] отримала кредит у розмірі 108000 гривень. Позивач належним чином виконав взяті на себе зобов`язання, надавши кредит відповідачу. Згідно ч.1\~ст. 509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У відповідності до вимог ч.1\~ст. 633 ЦК України\~публічним є договір, у якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Нормою ч.1\~ст.634\~ЦК\~України \~передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Таким чином, між позивачем та відповідачем виникли кредитно-договірні відносини. У відповідності до\~ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Так,\~ст.526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог цього\~Кодексу\~та інших актів цивільного законодавства, тощо. Разом з тим, відповідач належним чином своїх зобов`язань за договором не виконала. Так, згідно розрахунку за кредитним договором, у відповідача \~ станом на 14.06.2024 р. виникла заборгованість у розмірі 251678,77 грн., з яких: 104513,13 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 147165,64 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Згідно\~ст.629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання)(ст.610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч.1\~ст.530 ЦК України). За таких обставин, дослідивши та проаналізувавши подані письмові докази, враховуючи те, що відповідач неналежно виконує взяті зобов`язання за укладеним договором й відповідно не надала суду доказів на спростування вказаного, суд приходить до висновку, що позов у цій частині є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Згідно ч.1\~ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в розмірі 3775,18 грн. Щодо стягнення витрат на правову допомогу , суд зазначає наступне. Відповідно до положень ч. 1, п. 1 ч. 3\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч. 3\~ст. 137 ЦПК України\~для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 4\~ст. 137 ЦК України\~розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Позивач просить також з відповідача стягнути витрати на правову допомогу у розмірі 10000,00 гривень. Відповідно до ч. 3\~ст. 141 ЦПК України\~при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Суд дійшов висновку, що заявлена сума відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн. є неспівмірною із складністю справи та виконаними роботами. Суд враховує, що дана категорія справ є поширеною, сама по собі позовна заява є нескладною та не потребує особливих затрат часу на її складання. Верховний Суд неодноразово звертав увагу на необхідності дотримання принципу співмірності при розрахунку судових витрат. Так, Велика Палата Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц наголосила, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. У постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial