Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-22 00:00:00

У серпні 2024 року перший заступник керівника Хмельницької окружної прокуратури звернувся до суду в інтересах держави в особі Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області з позовом до [PERSON] і просить витребувати у відповідача у комунальну власність Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області, земельну ділянку з кадастровим номером 6824286400:04:022:0132, площею 0,20 га, а також стягнути з відповідача на користь Хмельницької обласної прокуратури судові витрати. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, прокурор вказує, що на підставі рішення 51-ї позачергової сесії 7 скликання Пашковецької сільської ради Старокостянтинівського району № 12 від 25.06.2020 року [PERSON] отримала дозвіл на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності. В подальшому рішенням 53-ї сесії 7 скликання Пашковецької сільської ради Старокостянтинівського району № 6 від 12.11.2020 року, затвердила проєкт землеустрою та передала у приватну власність [PERSON] земельну ділянку площею 0,20 га, кадастровий номер 6824286400:04:022:0132 для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Пашковецької сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області (на даний час територія Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області). Право власності на вищезазначену земельну ділянку [PERSON] зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 25.11.2020 року, реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна 2236305968242. Прокурор вважає фактично не прийнятним рішення 53-ї сесії 7 скликання Пашковецької сільської ради Старокостянтинівського району №6 від 12.11.2020 року, оскільки за вказане рішення не проголосувала більшість депутатів від загального складу Пашковецької сільської ради в кількості 14 депутатів. Так, згідно з протоколом поіменного голосування за рішення №6 від 12.11.2020 року проголосувало шість депутатів. Оскільки спірна земельна ділянка вибула із комунальної власності поза волею титульного володільця, внаслідок чого [PERSON] незаконно отримала її у власність, то спірна земельна ділянка має бути витребувана у [PERSON] на користь територіальної громади в особі Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 22.08.2024 року прийнято справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідач [PERSON] протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали не надала відзив на позов в порядку, визначеному ст. 178 ЦПК України. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 23.06.2020 року [PERSON] звернулася до Пашковецької сільської ради із заявою про надання їй дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення комунальної власності, орієнтовною площею 2,0 га, з метою подальшої передачі у власність для ведення особистого селянського господарства, як працівнику соціальної сфери. Рішенням 51-ї позачергової сесії 7 скликання Пашковецької сільської ради № 12 від 25.06.2020 року [PERSON] надано дозвіл на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтований розмір 2,0 га, у власність для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності, що розташована на території Пашковецької сільської ради. Рішенням 53 сесії 7 скликання № 6 від 12.11.2020 року Пашківецька сільська рада затвердила проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки з земель сільськогосподарського призначення комунальної власності, розташованої за адресою: с. Пашківці Старокостянтинівський район Хмельницька область, та передала її безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства, та безоплатно передано у власність земельну ділянку площею 0,20 га, кадастровий номер 6824286400:04:022:0132, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства. 25 листопада 2020 року державним реєстратором Старокостянтинівської районної державної адміністрації Хмельницької області Стецюк Л.О. зареєстровано право приватної власності [PERSON] на вищевказану земельну ділянку, реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна 2236305968242, номер запису про право власності 39466024, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 350321616 від 13.10.2023 року. Відповідно до\~ст. 19 Конституції України\~органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов?язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені\~Конституцією\~та законами України. Статтями\~13,\~14 Конституції України\~визначено, що земля є об?єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією\~Конституцією. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Відповідно до пунктів «а», «б» ч.1\~ст.12 Земельного кодексу України, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, (далі -\~ЗК України) до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ та міст належить розпорядження землями територіальних громад та передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього\~Кодексу. Згідно з ч.1\~ст.122 ЗК України\~сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Згідно з ч.ч. 1, 2\~ст.116 ЗК України\~громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної та комунальної власності за рішеннями органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Відповідно до положень ч.ч. 6, 7, 9\~ст.118 ЗК України\~громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених\~статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі, якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених\~статтею 122 цього Кодексу. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених\~статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених\~статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов?язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. Відповідно до положень ч.1-3, ч.5 ст.59\~Закону України\~«Про місцеве\~самоврядування в\~Україні» в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос. Рішення ради приймаються відкритим поіменним голосуванням, окрім випадків, передбачених пунктами 4 і 16 статті 26, пунктами 1, 29 і 31 статті 43 та статтями 55, 56 цього Закону, в яких рішення приймаються таємним голосуванням. Результати поіменного голосування підлягають обов?язковому оприлюдненню та наданню за запитом відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації». На офіційному веб-сайті ради розміщуються в день голосування і зберігаються протягом необмеженого строку всі результати поіменних голосувань. Результати поіменного голосування є невід?ємною частиною протоколу сесії ради. Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування нормативно-правового характеру набирають чинності з дня їх офіційного оприлюднення, якщо органом чи посадовою особою не встановлено пізніший строк введення цих актів у дію. З матеріалів справи вбачається, що загальний склад Пашковецької сільської ради сьомого скликання на момент прийняття рішень щодо передачі [PERSON] у власність спірної земельної ділянки становив 14 депутатів, а саме: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , а також сільськкий голова [PERSON] , а тому більшість від загального складу цієї сільської ради складає 8 депутатів. Зі змісту рішення 53 сесії 7 скликання Пашковецької сільської ради від 12.11.2020 року та даних поіменного голосування депутатів сільської ради, вбачається, що за прийняття рішення про надання [PERSON] про затвердження проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення сільськогосподарства с. Пашківці [PERSON] , зазначені 6 депутатів: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , при необхідних восьми голосів «за». Крім того, відповідно до вироку Старокостянтинівського районного суду від 09.05.2024 року, який набрав законну силу 11.06.2024 року, [PERSON] визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України. Так, згідно матеріалів справи у період з 20.11.2019 по 12.11.2020 [PERSON] , являючись службовою особою, будучи посадовою особою органу місцевого самоврядування секретарем Пашковецької сільської ради Старокостянтинівського району, відповідно до рішення Першої сесії Пашковецької сільської ради 7 скликання № 3 від 04.11.2015 року «Про вибори секретяря сільської ради», неналежно виконуючи свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до них, всупереч вимог Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», а саме будучи в силу своїх службових повноважень обізнаною із земельним законодавством, що регулює порядок безоплатної передачі у приватну власність земельних ділянок, не перевіривши наявність даних щодо позитивного вирішення заяв [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про надання їм у власність земельних ділянок та наявність необхідної кількості голосів депутатів «За», яка відповідно до ч.2 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» мала становити більшість від загального складу ради, а саме не менше восьми голосів депутатів, яких в дійсності не було, виготовила за допомогою комп`ютерної техніки на бланку Пашковецької сільської ради офіційні документи, зокрема рішення № 6 «Про затвердження проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства» 53 сесії 7 скликання Пашковецької сільської ради Старокостянтинівського району від 12.11.2020 року стосовно затвердження проєкту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки із земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства площею 0,20 га, кадастровий номер 6824286400:04:022:0132, розташованої за адресою с. Пашківці Старокостянтинівького району Хмельницької області, та передачу її у власність, після чого особисто надала їх для підпису Пашковецькому сільському голові [PERSON] , який будучи впевненим в законності вказаних рішень підписав та затвердив відтиском печатки Пашковецької сільської ради виготовлені секретарем Пашковецької сільської ради вищевказані рішення сесії, тим самим надавши їм юридичної сили, в результаті чого в подальшому з комунальної власності вибули земельні ділянки площею 0,65 га., загальною вартістю 436\~361,23 грн., у зв`язку з чим Старокостянтинівській міській раді, яка на даний час є правонаступником прав і обов`язків Пашковецької сільської ради, спричинено тяжкі наслідки. Наведене свідчить про те, що зазначене рішення сесії Пашковецької сільської ради є такими, що не прийняте відповідно до вимог ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», а тому не може розцінюватись як вияв волі власника земельної ділянки, внаслідок чого з комунальної власності незаконно вибула земельна ділянка сільськогосподарського призначення площею 0,20 га, кадастровий номер 6824286400:04:022:0132, яка була незаконно передана у приватну власність [PERSON] на підставі\~ст.118 ЗК України. Статтею 41\~Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Положення цього конституційного принципу кореспондуються із нормами статей 317, 319, 321 ЦК України, згідно яких власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до статті 387\~ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. В силу статті 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках. Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що право власності є абсолютним правом, яке включає право володіння, користування та розпорядження майном. Таке право є непорушним. Ніхто не може бути позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, передбачених законом. Названі норми чинного законодавства визначають право власника майна вимагати усунення будь-яких порушень свого права від інших осіб у спосіб, який власник вважає прийнятним. Одним із таких способів захисту порушеного права є вимога власника про витребування належного йому майна з чужого незаконного володіння (віндикаційний позов). Предметом віндикаційного позову є вимога власника, який не є фактичним володільцем індивідуально-визначеного майна, до особи, яка незаконно фактично володіє цим майном, про повернення його з чужого незаконного володіння. Випадки витребування майна власником від добросовісного набувача обмежені й можливі за умови, що майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, поза її волею. При цьому між власником і володільцем майна (добросовісним набувачем) не повинно існувати жодних юридичних відносин. Для витребування майна оспорювання рішень органів державної, виконавчої влади чи місцевого самоврядування, які вже були реалізовані і вичерпали свою дію, оскарження всього ланцюга договорів та інших правочинів щодо спірного майна, державного акту на право власності не є ефективним способом захисту прав; при цьому позивач у межах розгляду справи про витребування майна із чужого володіння вправі посилатися, зокрема, на незаконність рішення органу державної влади чи місцевого самоврядування, без пред?явлення вимоги про визнання його недійсним; таке рішення за умови його невідповідності закону не зумовлює правових наслідків, на які воно спрямоване. З урахуванням наведених вимог закону і встановлених фактичних обставин справи, суд вважає, що оскільки у встановленому законом порядку рішення про затвердження проєкту землеустрою та передачу спірної земельної ділянки у власність [PERSON] не приймалось, відповідно остання набула у власність земельну ділянку з кадастровим номером 6824286400:04:022:0132 незаконно, тому ця ділянка вибула із земель комунальної власності поза волею належного власника і позовні вимоги щодо її витребування є обґрунтованими, доведеними та підлягають задоволенню. З дня набрання чинності пунктом 24\~розділу X «Перехідні положення» Земельного кодексу України\~(тобто з 27 травня 2021 року) передано сільським, селищним, міським радам повноваження з розпорядження всіма землями державної власності, розташованими за межами населених пунктів у межах відповідних територіальних громад, крім земель, які залишаються у державній власності. Відповідно до рішення сесії Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області №25/2/VIII від 04 січня 2021 року «Про реорганізацію сільських рад шляхом приєднання до Старокостянтинівської міської ради» Пашківецька сільська рада Старокостянтинівського району Хмельницької області була реорганізована шляхом приєднання до Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області. Таким чином, правонаступником спірної земельної ділянки з кадастровим номером 6824286400:04:022:0132 є Старокостянтинівська міська рада Хмельницької області, а отже дана земельна ділянка підлягає витребуванню у комунальну власність на користь вказаної територіальної громади. Повернення у комунальну власність спірної земельної ділянки, незаконно переданої у приватну власність фізичній особі органом місцевого самоврядування, переслідує легітимну мету контролю за використанням майна відповідно до загальних інтересів у тому, щоб таке використання відбувалося за цільовим призначенням. Важливість цих інтересів зумовлюється, зокрема, особливим статусом земельної ділянки - належністю її до земель сільськогосподарського призначення. З огляду на характер спірних правовідносин, встановлені судом обставини та застосовані правові норми, не встановлено факту невідповідності заходу втручання держави в право власності [PERSON] критеріям правомірного втручання в право особи на мирне володіння майном, сформованим у сталій практиці ЄСПЛ. Згідно з ч. ч. 3, 4\~ст.23 Закону України «Про прокуратуру»\~прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб?єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 08 квітня 1999 року у справі № 1-1/99. державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону, гарантування державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону земель, як національного багатства, захист прав усіх суб?єктів права власності на господарювання тощо. Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це у позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача (абз.3 ч.5 ст.56 ЦПК України). Як вбачається з матеріалів справи, прокурор листом від 09.08.2024 року повідомив Старокостянтинівську міську раду Хмельницької області про встановлення підстав для представництва інтересів держави в суді в спорі щодо неправомірного отримання у власність спірної земельної ділянки. На вказане звернення міською радою було подано відповідь про ненадходження жодної інформації та підтверджуючих документів щодо незаконного володіння заявленими земельними ділянками сільськогосподарського призначення. У зв?язку із цим у міської ради відсутня можливість подання позовної заяви до суду з метою витребування її з чужого незаконного володіння. В силу чого просить Хмельницьку окружну прокуратуру звернутись до суду з відповідною позовною заявою. За таких обставин слід дійти висновку, що в даному випадку має місце здійснення суб?єктом владних повноважень захисту законних інтересів держави належним чином, а тому в розумінні вимог ст.23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор мав належні повноваження щодо подання даного позову з метою захисту інтересів держави та жителів Старокостянтинівської громади. Згідно з ч.1\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки при подачі даного позову Хмельницької обласною прокуратурою було сплачено 3 028 грн судового збору, що підтверджується платіжною інструкцією № 1785 від 05.08.2024 року, та 1\~514 грн за подання заяви про забезпечення позову, що підтверджується платіжною інструкцією № 1784 від 05.08.2024 року, і позов задоволено у повному обсязі, тому з відповідача [PERSON] на користь Хмельницької обласної прокуратури слід стягнути 4 542 грн (3028 + 1514) судових витрат.

Outcome: approved