Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-13 00:00:00

[PERSON] , в особі представника [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить встановити факт постійного проживання спадкоємця [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] однією сім`єю на час відкриття спадщини після смерті останньої за адресою: [ADDRESS] та визнати [PERSON] такою, що прийняла спадщину після смерті [PERSON] на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] у встановленому законом порядку. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] . 08.07.1961 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та після укладення шлюбу змінила прізвище на [PERSON] . [PERSON] є матір`ю позивача - [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла. За життя остання залишила заповіт, згідно якого спадкоємицею всього майна визначила доньку - [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла. За життя [PERSON] залишила заповіт, посвідчений 09.06.2020 року ПН ХМНО [PERSON] , згідно якого спадкоємицею всього свого майна визначила доньку - [PERSON] . 11.03.2021 року ПН ХМНО [PERSON] до спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи після смерті [PERSON] . Представник вказала, що [PERSON] звернулась до ПН ХМНО [PERSON] із заявою про оформлення своїх спадкових справ після смерті [PERSON] та видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , однак у видачі свідоцтва про право на спадщину [PERSON] було відмовлено, про що нотаріусом 05.08.2021 винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Підставою для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину стала обставина, що згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 15.06.2021 №65191318, спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась, а отже відсутні документи та інші відомості, що [PERSON] як спадкоємець померлої прийняла спадщину у встановлений законом спосіб. Право власності на будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , згідно відомостей КП №ХМБТІ» за №060720214277 зареєстровано на померлу бабусю позивача [PERSON] . Крім того, у своїй постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 05.08.2021 р. нотаріус зазначила, що внаслідок відсутності належних документів, що свідчили б про проживання разом з померлою [PERSON] її дочки [PERSON] , вона вимушена відмовити у видачі свідоцтва про право на спадщину [PERSON] на будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] . ПН ХМНО [PERSON] зазначила, що [PERSON] станом на 14.06.2006 року була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] та інформація щодо її проживання з померлою [PERSON] відсутня. Представник посилалась на те, що [PERSON] з 2003 року постійно проживала з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Так, [PERSON] померла у віці 90 років. За три роки до смерті вона впала та зламала шийку стегна, у зв`язку з чим потребувала постійного догляду, а тому [PERSON] переїхала на постійне проживання до своєї дочки [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , хоча офіційно була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . У Лікарському свідоцтві про смерть №211 від 15.06.2006, виданому КЗОЗ «Міська поліклініка №5» зазначено, що смерть [PERSON] настала вдома, за адресою: [ADDRESS] . Вказане також можуть підтвердити свідки у справі. Враховуючи викладене, звернулась до суду з вказаним позовом. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 02.09.2021 відкрито загальне позовне провадження у справі. Ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 23.01.2023 закрито підготовче провадження у справі. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 06.09.2023 матеріали даної цивільної справи направлені для розгляду до Фрунзенського районного суду м. Харкова за підсудністю. Ухвалою судді Фрунзенського районного суду м. Харкова Іващенка С.О. від 27.10.2023 відкрито провадження по зазначеній справі та призначено підготовче судове засідання. 18.12.2023 р. до суду надійшли додаткові пояснення у справі від представника відповідача, в яких він просив відмовити в задоволенні позову. Посилався на те, що позивачкою не надані документ, які підтверджують прийняття [PERSON] , як спадкоємцем, спадщини після померлої [PERSON] у встановлений законом спосіб. [PERSON] станом на 14.06.2006 була зареєстрована за адресою [ADDRESS] , інформація щодо її проживання з померлою [PERSON] відсутня. У зв`язку з чим, постановою приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 05.08.2021 № 268/02-23 позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок за адресою [ADDRESS] . Харківська міська рада, вважає вимоги [PERSON] безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки обставини, які відносяться до предмета доказування у справі не підтверджені належними доказами. Як вбачається з доданих до заяви копій документів та не заперечується позивачем, [PERSON] станом на 14.06.2006 була зареєстрована за адресою [ADDRESS] , [PERSON] станом на 14.06.2006 була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Посилання заявника на факт проживання [PERSON] з 2003 року по день смерті [INFO] разом із [PERSON] за адресою: [ADDRESS] не свідчить, що [PERSON] було змінено місце її постійного проживання. Додане до позову лікарське свідоцтво про смерть № 211 від 09.04.2021 також не свідчить про зміну постійного проживання [PERSON] , а навпаки містить інформацію, що місце постійного проживання померлої за адресою [ADDRESS] та місце смерті [PERSON] за адресою [ADDRESS] Виклик бригади екстреної медичної допомоги, яка виїздила 14.06.2006 до [PERSON] за адресою: [ADDRESS] також, не підтверджує постійне проживання спадкодавця за відповідною адресою. Таким чином, додані до позовної заяви копії документів не є належними доказом. В свою чергу, іншого документального підтвердження позивачем не надано. Ухвалою судді Фрунзенського районного суду м. Харкова Іващенка С.О. від 18 грудня 2023 закрито підготовче провадження у справі. Ухвалою судді Фрунзенського районного суду м. Харкова Шевченко Г.С. від 21 травня 2024 року цивільну справу прийнято до свого провадження та призначено судове засідання. У судовому засіданні представник [PERSON] адвокат Розумна О.О. позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Харківська міська рада явку свого представника у судове засідання не забезпечила, дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Заслухавши представника позивача, допитавши свідків, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позовної заяви, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне. [PERSON] є матір`ю [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15.04.1947 року. 08.07.1961 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та після укладення шлюбу змінила прізвище на [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . [PERSON] є матір`ю позивача - [PERSON] , відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 25.09.1969 року. [INFO] [PERSON] померла, про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 15.06.2006 року. Як вбачається з лікарського свідоцтва про смерть № 211, виданого 15.06.2006 року, смерть [PERSON] настала за адресою: [ADDRESS] . На час смерті вона проживала за адресою: [ADDRESS] . За життя [PERSON] залишила заповіт, згідно якого спадкоємицею всього майна визначила доньку - [PERSON] . [PERSON] не подала заяви про прийняття спадщини протягом шести місяців після відкриття спадщини після смерті матері. [INFO] [PERSON] померла, про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 22.10.2020 року. За життя [PERSON] залишила заповіт, посвідчений 09.06.2020 року ПН ХМНО [PERSON] , реєстровий №1170, згідно якого спадкоємицею всього свого майна визначила доньку - [PERSON] . 11.03.2021 року [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Саутенко Н.В. із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Постановою приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Саутенко Н.В. від 05.08.2021 року у видачі свідоцтва про право на спадщину [PERSON] було відмовлено, оскільки згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 15.06.2021 №65191318, спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась, а отже відсутні документи та інші відомості, що [PERSON] , як спадкоємець померлої прийняла спадщину у встановлений законом спосіб. [PERSON] станом на 14.06.2006 року була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] та інформація щодо її проживання з померлою [PERSON] відсутня. Таким чином, у [PERSON] відсутні документи, що підтверджують факт прийняття спадщини, як спадкоємцем, спадщини після смерті [PERSON] у встановлений законом спосіб. У судовому засіданні були допитані свідки. Так, допитана в якості свідка [PERSON] пояснила, що її прізвище до укладення шлюбу « [PERSON] ». [PERSON] була її прабабусею. Вказала, що спочатку [PERSON] жила окремо в будинку, потім зламала шийку стегна, не могла ходити та її родина в 2003 році забрала її до себе в квартиру, яка знаходиться по [ADDRESS] . У 2006 році її прабабуся померла. Весь час після отримання травми вона жила з ними у квартирі [ADDRESS] , вони за нею доглядали. Посилалась на те, що в них був спільний побут, її мати доглядала та купляла ліки [PERSON] . В квартирі по [ADDRESS] вони проживали спільно: прабабуся, яка померла - [PERSON] , її донька [PERSON] , її мати [PERSON] , її батько [PERSON] та [PERSON] . Допитаний в якості свідка [PERSON] пояснив суду, що [PERSON] була бабусею його дружини [PERSON] . Вона проживала сама, вони їздили її навідувати та привозили продукти харчування. Потім [PERSON] захворіла, не могла ходити та самостійно себе обслуговувати, тому вони забрали її проживати до себе у квартиру [ADDRESS] . В 2006 році [PERSON] померла у віці близько 90 років. Проживала остання разом з ними близько 3 років. Пояснив, що у них був спільний побут, [PERSON] проживала в окремій кімнаті. У квартирі [ADDRESS] проживали на той час: він, його дружина, теща, донька та [PERSON] . Так проживали до самої смерті [PERSON] . Допитана в якості свідка [PERSON] пояснила, що родину [PERSON] вона знає давно. Вони проживають у сусідніх під`їздах по [ADDRESS] . [PERSON] будучі медичним співробітником, надавала родині [PERSON] консультації, робила медичні процедури. Бабусю звали [PERSON] , а прабабусю - [PERSON] . [PERSON] проживала разом з родиною [PERSON] в одній квартирі приблизно 3 роки, до її смерті. Свідок розповіла, що часто бачила як [PERSON] сиділа на лавці біля свого під`їзду. Потім, коли їй стало погано після переламу шийки стегна, вона лежала у квартирі та не вставала. [PERSON] часто бачила [PERSON] , коли приходила до квартири [PERSON] . Зазаначила, що за нею добре доглядали, годували її, давали порошки від пролежнів, а [PERSON] робила їй уколи та ставила крапельниці. Допитана в якості свідка [PERSON] пояснила, що вона близько 20 років є сусідкою з [PERSON] . Остання жила за адресою [ADDRESS] разом зі\~своєю сім`єю:\~матір`ю -\~ [PERSON] ,\~чоловіком,\~дочкою та\~з матір`ю\~ [PERSON] ,\~коли остання\~захворіла. Бабуся переїхала до родини [PERSON] після того, як зламала шийку стегна та не могла самостійно пересуватись. За нею добре доглядали, годували та виносили на прогулку на вулицю. У родини був спільний побут. Всі разом вони мешкали десь роки 3-4 до смерті бабусі. \~Статтею 4\~ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1\~ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1\~ст.\~76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Оцінюючи покази свідків, суд вважає їх достовірними і такими, що не викликають сумніву в їх правдивості, оскільки свідки не заінтересовані у справі й підстав для обмови позивача та відповідача у них немає, їх покази не суперечать іншим матеріалам справи. Встановлення факту постійного проживання постійного проживання [PERSON] разом зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, має для позивача важливе юридичне значення, а саме задля оформлення спадкових прав. Частиною другою статті 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За змістом ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частини першої статті 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України). Дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем визначені у частинах третій, четвертій статті 1268, статті 1269 ЦК України. Так, згідно з частиною третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Частинами другою та шостою статті 29 ЦК України передбачено, що фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Фізична особа може мати кілька місць проживання. За змістом пунктів 3.21 та 3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженої наказом міністерства юстиції України від 22 лютого\~2012 року № 296/5, чинній на час відкриття спадщини, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем. Тлумачення статті 29 ЦК України у поєднанні зі статтями 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» у відповідній редакції та Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-XII дає підстави для висновку, що постійне місце проживання громадян України може бути підтверджено як відміткою у паспорті, так і іншими документами згідно із статтею 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». Зазначене викладене в ухвалі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 14 вересня 2020 року у справі № 569/15147/17 (провадження № 61-39308св18), постановах Верховного Суду: від 10 січня 2019 року в справі № 484/747/17 (провадження № 61-44149св18), від 20 жовтня 2021 року в справі № 314/652/20 (провадження № 61-2611св21). Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом. Судом встановлено, що [PERSON] , яка за заповітом є єдиним спадкодавцем після смерті своєї матері, на день смерті опікувалася станом її здоров`я, купувала ліки, годувала її та вела із спадкодавцем спільне господарство, що узгоджується з показаннями допитаних судом свідків. З урахуванням викладеного вище, суд дійшов висновку про необхідність встановлення факту постійного проживання [PERSON] разом зі спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] , з 2003 року і до часу відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] , оскільки встановлення цього факту необхідне позивачу для вирішення спадкових прав. Що стосується вимоги заявника визнати [PERSON] такою, що прийняла спадщину після смерті [PERSON] на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , суд зазначає, що питання щодо факту прийняття/неприйняття спадщини вирішується безпосередньо нотаріусом, а тому вказана вимога задоволенню не підлягає.

Outcome: partial