Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-23 00:00:00

Позивачка \~звернулася до\~суду з\~позовом до [PERSON] про зміну розміру та способу стягнення аліментів. Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що з 12 грудня 2012 року вона перебувала у шлюбі з [PERSON] , який був розірваний 13 березня 2017 року Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя. Від шлюбу народилася дитина - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 18.03.2019 року з [PERSON] було стягнено аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 813 гривень 00 копійок, щомісячно, але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини, починаючи стягнення з 09.10.2018 року. На теперішній час відповідач має постійну роботу, витрати пов`язані з утриманням дитини складає з: оренди квартири в розмірі - 3 000 гривень та комунальні послуги в розмірі від 1800,00 гривень в літній період та 2 300 гривень у зимовий період, благодійні та тренувальні процеси в спортивній секції «Дзюдо» в розмірі - 500,00грн. на місяць, заняття та вивчення англійської мови 4 на 277 гривень =1108,00 гривень, харчування на дитину в розмірі 6 000 гривень на місяць. В рішенні суду відсутня індексація аліментів, тому вимушена звернутися до суду з даною позовною заявою про зміну розміру аліментів з 813 гривень 00 копійок на частину заробітку (доходу), але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно та до досягнення дитиною повноліття з дня набрання рішенням суду законної сили. Також прохає стягнути з відповідача судові витрати, а саме: судовий збір в розмірі - 1073 гривні 60 копійок та витрати на правову допомогу в розмірі - 3 000 гривень. Ухвалою суду від 8.12.2023 року відкрито спрощене провадження у справі та призначено судове засідання. 30.04.2024 року Заочним Рішенням Жовтневого районного суду м.Запоріжжя позов [PERSON] задоволено. 29.09.2024 року Ухвалою Жовтневого районного суду м.Запоріжжя заочне Рішення Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 30.04.2024 року скасовано та призначено справу до розгляду. 04.10.2024 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву,в якому зазначив , що частково визнає позовні вимоги позивачки з наступних обставин. Відповідач, добровільно без примусу виконує свій батьківський обов`язок по утриманню дитини [PERSON] . Зазначені банківські документи підтверджують відсутність заборгованості у платника аліментів. Позивачка та її представник в позовній заяві зазначають, що відповідач має постійну роботу. Дане твердження\~є вірним\~та підтверджуються\~відповідачем.\~Проте позивач\~не зазначає,\~що відповідач\~створив нову\~сім`ю,\~зареєструвавши шлюб\~з [PERSON] .\~У відповідача\~від нового\~шлюбу народився\~син [PERSON] ,\~ [INFO] .\~Відповідач з\~01.09.2024\~року зарахований\~до складу\~студентів 1\~курсу освітнього\~рівня бакалавр,\~факультету фізичного\~виховання,\~здоров`я та\~туризму Запорізького\~національного університету\~спеціальності.\~Дружина відповідача\~на даний\~час не\~працює,\~здійснює догляд\~дитини вдома,\~оскільки у\~зв`язку з\~воєнним станом\~та розпорядження\~голови державної\~адміністрації заклади\~дошкільної освіти\~в місті\~Запоріжжі не\~функціонують.\~Офіційна заробітна\~плата відповідача\~складає 8400\~гривень,\~що підтверджується\~довідкою ТОВ\~«Практикер» від\~02.10.2024\~року.\~Інших доходів\~відповідач на\~має.\~Дані обставини\~вказують на\~те,\~що матеріальний\~стан платника\~аліментів не\~покращився.\~Проте відповідач\~в повній\~мірі розуміє,\~що сума\~аліментів у\~розмірі 1000\~гривень для\~дитини на\~місяць на\~сьогоднішній день\~є мізерною. Прохав суд змінити розмір аліментів з 813 гривень 00 копійок на 1/6 частину заробітку (доходу), але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно та до досягнення дитиною повноліття з дня набрання рішенням суду законної сили та стягнути судовий збір і витрати на правову допомогу у розмірі 1500,00 гривень. Відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України\~суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін. У судовому засіданні представник позивача, адвокат Новіков І.О. позовні вимоги підтримав та просить суд задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача, адвокат Мурашко І.О. у судовому засіданні прохав суд позовні вимоги задовольнити частково. Суд, заслухавши сторони по справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази надані сторонами, дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони у справі є батьками неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 18.03.2019 року з [PERSON] було стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 813 гривень 00 копійок щомісячно але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини, починаючи стягнення з 09.10.2018 року. Дитина сторін проживає із матір`ю, позивачкою у справі. Цей факт сторонами не оспорюється. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого Олександріським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) виданого 05.06.2020 року, актовий запис 317 [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] . У відповідача від нового шлюбу народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] зареєстрованого Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) від 27.07.2021 року, про що складено актовий запис №581. Представником відповідача долучена до матеріалів справи довідка від 02.10.2024 року про те, що [PERSON] працює слюсарем в ТОВ « Практикер» з окладом згідно штатного розкладу 8400,00 грн. Відповідно до\~довідки від\~15.08.2024\~року [PERSON] \~з\~01.09.2024\~року зарахований\~до складу\~студентів 1\~курсу освітнього\~рівня бакалавр,\~факультету фізичного\~виховання,\~здоров`я та\~туризму Запорізького\~національного університету\~спеціальності 017\~фізична культура\~і спорт\~освітньої програми\~спорт -\~денної форми\~здобуття освіти\~за кошти\~фізичних та/або\~юридичних осіб\~відповідно до\~витягу з\~наказу від\~15.08.2024\~року №1184-с\~ЗНУ Міністерства\~освіти і\~науки України.\~ У судовому засіданні з`ясовано, що заборгованості по аліментам у відповідача не було перед позивачем, що підтверджено поясненнями сторін по справі та квитанціями про переказ аліментів на дитину позивачу. Відповідач добровільно сплачував аліменти на сина позивачці , тому вона не зверталася до виконавчої служби про примусове стягнення аліментів, відповідно з цих підстав індексація розміру аліментів, визначеного у твердій грошовій сумі, не проводилась, як зазначено у Законі України «Про внесення змін до статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» щодо обов`язку виконавця проводити індексацію розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі» від 01 вересня 2020 року № 831-ІХ. Звертаючись до суду з позовом про зміну способу стягнення аліментів, позивачка вказувала, що встановлений рішенням суду про стягнення з відповідача аліментів спосіб відповідно до закону може бути змінений за позовом одержувача аліментів, і наголошує, що в рішенні суду про стягнення аліментів відсутня індексація аліментів. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789XII (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з частиною першою\~статті 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. За змістом\~статті 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно із частиною третьою\~статті 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до положень статей\~183,\~184 СК України\~суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у вигляді частки від заробітку (доходу) матері, батька дитини або у твердій грошовій сумі. Таким чином, підстави визначення розміру аліментів у частках від заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень\~статті 182 СК України, так і положень статей\~183,\~184 СК України. У частині першій\~статті 192 СК України\~встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. СК України\~передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя\~статті 181 СК України).\~Стаття 192 СК України\~тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 Сімейного кодексу України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.181,\~192 Сімейного кодексу України\~зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Такий висновок також узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 05 лютого 2014 у справі №6-143цс-13, відповідно якою вимоги зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватись, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст.182 - 184 Сімейного кодексу України, не може обумовлюватись разовим її здійсненням й відповідно з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями\~ст. 192 Сімейного кодексу України\~зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Частиною 3\~статті 181 СК України\~передбачено, що спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Вказана стаття не містить будь-яких умов за яких одержувачу аліментів може бути відмовлено судом у способі стягненні аліментів. Вказане узгоджується із висновком ВС, викладеним у постанові від 11 березня 2020 у справі №759/10277/18, згідно із яким спосіб стягнення коштів на утримання дитини визначається за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина. Тобто, позивач наділений абсолютним правом на зміну способу стягнення аліментів. Згідно правової позиції, викладеної у постанові ВС від 14 листопада 2018 у справі №372/2393/17, вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце як внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів, так і внаслідок бажання стягувача змінити спосіб стягнення аліментів в силу інших обставин. Тобто, зміна способу стягнення аліментів передбачає зміну їх розміру. Разом з тим, змінюючи спосіб стягнення аліментів з платника суд має визначити їх розмір за правилами, встановленими\~ст. 182 СК України, тобто з урахуванням стану здоров`я та матеріального становища дитини, стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей і інших утриманців, наявності рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведених стягувачем аліментів витрат платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інших обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] з 07.04.2022 року по теперішній час знаходиться у відпустці з догляду за дитиною до 3-х років./а.с.11/. Виходячи з того, що позивачка фактично заявляє про зміну (збільшення) розміру раніше стягнутих аліментів шляхом зміни способу їх стягнення з твердої грошової суми на частку від доходу позивач зобов`язана належно обґрунтовувати доказами свої вимоги, в тому числі й підстави та умови, необхідні як для зміни способу стягнення аліментів, так і для збільшення їх розміру. Із позовної заяви [PERSON] вбачається, що вона, як одержувач аліментів, ставить питання про зміну способу стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку від доходу батька дитини, посилаючись на його офіційне працевлаштуванням, отриманням стабільного доходу, недостатність коштів, які сплачує відповідач, на задоволення потреб дитини, неможливість самостійно забезпечувати достатній рівень життя дитини через значне зростання цін. Згідно ч.ч.1, 2 ст.3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Крім того, відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідач визнав свій обов`язок з утримання неповнолітнього сина, але доводив і необхідність надання матеріальної допомоги неповнолітньому сину від другого шлюбу, на даний час відповідач навчається в Запорізькому Національному університеті, дружина не працює, тому не заперечував проти стягнення аліментів на утримання сина у розмірі 1/6\~ частину\~заробітку (доходу),\~але не\~менш ніж\~50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку . Вказані обставини, вказані позивачкою, на думку суду, є суттєвими та зміна способу стягнення аліментів на частку від доходу відповідача, який офіційно працевлаштований, в даному випадку буде сприяти кращому матеріальному забезпеченню дитини. Згідно з ст. 7 Зaкoну України «Про Державний бюджет України нa 2024 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей вікoм від 6 до 18 років 3196 гривень. Суд звертає увагу, що відповідачем не надано доказів перебування на обліку у центрі зайнятості та про відсутність доходу у його дружини, не надано доказів того на якій формі навчання(бюджетній чи контрактній) він навчається в Запорізькому національному університеті. Таким чином, беручи до уваги вищенаведені обставини, що мають істотне значення для визначення розміру аліментів, визначений Законом розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років, наявність доходу у платника аліментів, наявність рівного обов`язку батьків утримувати неповнолітніх дітей, покладення на відповідача обов`язку зі сплати аліментів на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/4 частки від заробітку відповідатиме інтересам дитини та мінімальному рекомендованому розміру аліментів на одну дитину, встановленому ч. 2\~ст. 182 СК України, який становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів, також суд враховує, що на даний час позивачка не працює і розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ з`ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов`язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно ч.1 п.6 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Згідно з ч.\~1\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 1 ч. 3\~ст. 133 ЦПК України\~до витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу. Щодо вимоги позивача про стягнення витрат на правничу допомогу адвоката в розмірі 3000,00 грн. За змістом ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат враховується гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Позивачем надано суду докази на підтвердження понесених витрат: копію договору про надання юридичних послуг від 30.11.2023 року, копію розрахунку суми гонорару за надану правничу допомогу, акт виконаних робіт та квитанцію до прибуткового касового ордеру на суму 3000,00 грн. Так, згідно наданих документів визначено перелік та вартість наданих правових послуг в розмірі 3000,00 грн.: консультація адвоката; підготовка позовної заяви. При цьому, суд виходить з\~критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, про що зазначено у правовому висновку Великої Палати Верховного Суду у Постанові від 19.02.2020 року у справі №755/9215/15 «При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі ст.41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір». Враховуючи складність справи, обсяг наданої допомоги, клопотання відповідача про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, суд вважає, що відшкодуванню підлягають витрати на правничу допомогу в розмірі 2000 грн. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному розмірі, а саме 1073,60 грн. На підставі викладеного і

Outcome: partial