Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-13 00:00:00

\~ \~ \~ \~У грудні\~2020\~до суду\~надійшла позовна\~заява [PERSON] ,\~на обґрунтування\~якої зазначено,\~що [INFO] \~помер \~його батько\~та дідусь\~ [PERSON] \~ -\~ [PERSON] ,\~після смерті\~якого залишилася\~спадщина у\~вигляді \~житлових будинків\~ [ADDRESS] \~та [ADDRESS] \~ та\~ земельних\~ділянок площею\~0,2500\~га \~для будівництва\~і обслуговування\~житлового будинку,\~і площею\~0,0649\~га \~для ведення\~ особистого\~селянського господарства,\~які розташовані\~за тією\~ж адресою.\~24.10.2013\~ [PERSON] \~заповів [PERSON] \~житловий будинок\~ [ADDRESS] ,\~та приватизовану\~земельну ділянку\~за вказаною\~адресою без\~зазначення розміру\~земельної ділянки.\~17.10.2017\~ [PERSON] \~було відмовлено\~у видачі\~свідоцтва про\~право на\~спадщину за\~заповітом на\~житловий будинок\~ [ADDRESS] \~та земельну\~ділянку у\~зв`язку з\~відсутністю документів,\~які посвідчують\~право власності\~на ім`я\~спадкодавця.\~ 31.10.2018\~ [PERSON] \~прийняв спадщину\~ житловий\~будинок [ADDRESS] ,\~про що\~отримав свідоцтво\~про право\~на спадщину\~за законом,\~проте,\~нотаріусом було\~відмовлено у\~видачі свідоцтва\~про право\~на спадщину\~на земельну\~ділянку,\~на якій\~розташований будинок,\~через втрату\~оригіналів правовстановлюючих\~документів.\~ Згідно\~свідоцтва про\~право на\~спадщину за\~законом від\~28.07.2009\~ за\~життя \~ [PERSON] ,\~після померлої\~дружини [PERSON] ,\~ набув\~право власності\~ на\~земельну ділянку\~площею 0,3149\~ га,\~яка розташована\~по [ADDRESS] , кадастровий номер 1424287900:06:000:0103. Згідно державних актів на право приватної власності на землю серії ЯИ № 391391 та серії ЯИ № 391392 від 08.04.2010 року за [PERSON] зареєстровано право власності на земельні ділянки по [ADDRESS] загальною площею 0,3149 га. : - кадастровий номер 1424287900:06:000:0110 площею 0,2500 га, - кадастровий номер № 1424287900:06:000:0111 площею 0,0649 га, Тобто, вбачається, що вищевказані земельні ділянки з початку їх надання були розташовані за адресою [ADDRESS] , а житлові будинки [ADDRESS] на теперішній час розташовані на одній з цих ділянок. Зазначає, що земельна ділянка слідує за нерухомим майном, яке набуває особа. Визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду. Оскільки у заповіті [PERSON] не зазначено ідентифікуючих ознак земельної ділянки, яку він заповів [PERSON] , а ним ( [PERSON] ) прийнято спадщину на будинок [ADDRESS] , він вважає, що за ним має бути визнано право власності на частину земельної ділянки площею 0,2500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку та на частину земельної ділянки площею 0,0649 га для ведення особистого селянського господарства, які розташовані по [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 04.03.2021 судом прийнято до розгляду зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , в якій остання зазначає, що [PERSON] на випадок своєї смерті склав два заповіти - від 24.10.2013 року, першим з яких заповів житловий будинок [ADDRESS] [PERSON] ; а другим - заповів [PERSON] дві земельних паї. Зазначає, що вона з родиною мешкала у будинку [ADDRESS] разом зі спадкодавцем [PERSON] з 2000 року і до дня смерті останнього доглядала за ним, дбала за його станом здоров`я, займалася похованням. Ще за життя дід визначився з розподілом спадщини, сину паї, онучці - домоволодіння. Після смерті [PERSON] вона звернулася до нотаріальної контори, однак у отриманні свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено через відсутність оригіналів правовстановлюючих документа. Під час звернення до суду було з`ясовано, що [PERSON] оформив право власності на будинок [ADDRESS] в порядку спадкування. Згідно Державних актів, земельні ділянки кадастровий номер 1424287900:06:000:0110 та 1424287900:06:000:0111розташовані по [ADDRESS] . Оскільки заповіт на ім`я [PERSON] складено 24.10.2013 року, то вважає, що секретарем Рай-Олександрівської сільської ради допущено помилку під час складання тексту заповіту в частині поштової адреси об`єктів нерухомості, які увійшли до спадщини, що грубо порушене право [PERSON] на спадкування подвір`я у цілому, як на те була воля спадкодавця. Так, у спірному заповіті зазначено, що «…житловий будинок із господарськими будівлями та приватизованою земельною ділянкою, який розташований за адресою: [ADDRESS] , заповідаю [PERSON] ». Таким чином, заповітом охоплено як мінімум три об`єкти: житловий будинок; приватизована земельна ділянка кадастровий номер 1424287900:06:000:0110, загальною площею 0,25 га., але на ній розміщений і спірний будинок 38. Цілком нелогічно є розпорядження щодо земельної ділянки, без урахування будинку, який розміщений на ній. Вважає, що свідоцтво про право на спадщину за законом, видане державним нотаріусом Другої слов`янської державної нотаріальної контори Донецької області на ім`я [PERSON] від 31.01.20218, є таким, що суперечить вимогам чинного законодавства України, і відповідно до ст. 1301 ЦК України має бути визнаним недійсним. Просить розтлумачити\~заповіт від 24.10.2013 року, посвідчений головою Рай-Олександрівської сільської ради Білоусовою Г.І., зареєстрований у реєстрі за № 33 як такий, що передбачає на випадок своєї смерті розпорядження [PERSON] наступного змісту «…житловий будинок із господарськими будівлями та приватизованою земельною ділянкою, який розташований за адресою: [ADDRESS] та 38, заповідаю [PERSON] »; визнати за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом після смерті діда [PERSON] право власності на житловий будинок [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] право власності на житловий будинок [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд кадастровий номер 1424287900:06:000:0110, загальною площею 0,2500 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] ; визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане державним нотаріусом Другої слов`янської державної нотаріальної контори Донецької області на ім`я [PERSON] від 31.01.20218, зареєстроване у реєстрі за №67. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що її донька - [PERSON] доглядала за своїм дідом [PERSON] , який при житті вирішив, що все домоволодіння він заповість саме онучці, а земельні паї - [PERSON] . Але, вийшло непорозуміння, оскільки ні хто не звернув увагу, що домоволодіння містить два номери будинку [ADDRESS] та 38. Про наявність двох номерів ні хто не пам`ятав, [PERSON] при житті ні коли не відокремлював домоволодіння на два будинки, завжди вважав, що обидва будинки, один з яких був в нежитловому стані, рахуються саме за номером 36. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що тривалий час знайома зі сторонами, оскільки мешкає по сусідству, а тому, їй відомо, що спірне домоволодіння ні коли не розмежовувалося, подвір`я, огород, все було єдиним. Після того, як побудували новий будинок, у старому ні хто не мешкав, він перебував у непридатному для життя стані. За [PERSON] долала [PERSON] . Свідок [PERSON] у судовому засіданні показав, що мешкає по сусідству від спірного домоволодіння, знає сторони з моменту їх народження, а тому йому відомо, що батьки сторін отримали земельну ділянку, на якій спочатку побудували один будинок, в якому жили тривалий час, а після, побудували новий будинок на тій самій земельній ділянці. Після зведення нового будинку, старий будинок перебував у нежитловому стані. [PERSON] в розмовах ні коли не розмежовував старий та новий будинки, висловлювався, що має намір заповісти все домоволодіння [PERSON] , оскільки саме вона його доглядала. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги, викладені у первісній позовній заяві, проти задоволення зустрічних позовних вимог заперечував. Представник [PERSON] - адвокат Попкова О.В. в судовому засіданні просила задовольнити первісні позовні вимоги, проти задоволення зустрічної позовної заяви заперечувала. [PERSON] , яка була належним чином повідомлена про час, дату та спосіб розгляду справи, до судового засідання не з`явилась, відомостей про причини неявки не повідомила. Представники [PERSON] - адвокат Дорошенко Є.В., [PERSON] , у судових засіданнях проти задоволення первісного позову заперечували, наполягали на задоволенні вимог [PERSON] , посилаючись на обставини, що викладені у зустрічній позовній заяві. Суд, дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне. З копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 17.09.2002, посвідченого державний нотаріусом Другої слов`янської ДНК, зареєстрованого в реєстрі за № 754, вбачається, що [PERSON] успадкувала, у тому числі, житловий будинок [ADDRESS] ; З відомостей КП «Бюро технічної інвентаризації» № 3265-4/045/01 від 15.12.2020 вбачається, що згідно матеріалів інвентаризаційної справи на житловий будинок [ADDRESS] , даний житловий будинок побудований у 1968 році. Право власності було зареєстроване на підставі свідоцтва про право власності, виданого Виконкомом Слов`янської районної ради народних депутатів від 10.04.1989, згідно виписки з рішення виконкому Слов`янської районної ради народних депутатів від 21.12.1988 №367. Згідно матеріалів інвентаризаційної справи на житловий будинок [ADDRESS] , даний житловий будинок побудований у 1956 році. Право власності було зареєстроване на підставі свідоцтва про право власності виданого Виконкомом Слов`янської районної ради народних депутатів від 10.04.1989, згідно виписки з рішення виконкому Слов`янської районної ради народних депутатів від 21.12.1988 №367. Вказана інформація також підтверджується змістом інвентаризаційних справ № 520 та № 535 на будинки [ADDRESS] та [ADDRESS] . Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.07.2009 [PERSON] успадкував після смерті дружини [PERSON] спадкове майно, яке складається з земельної ділянки площею 0,3149 га, по [ADDRESS] , що також підтверджується копією витягу зі спадкового реєстру 20800773 від 28.07.2009. Таким чином, [PERSON] фактично набув в порядку спадкування після смерті дружини право власності на житлові будинки [ADDRESS] , але при житті не зареєстрував своє право на нерухоме майно у встановленому законом порядку. Згідно копії державних актів на право приватної власності на землю серій ЯИ № 391391 та ЯИ № 391392 від 08.04.2010, [PERSON] за життя належали земельні ділянки кадастровий номер 1424287900:06:000:0110 площею 0,2500 га та № 1424287900:06:000:0111 площею 0,0649 га, які розташовані по [ADDRESS] . Вищевказані відомості підтверджується також витягами з Державного земельного кадастру № НВ-1402743132017 та № НВ-1402743162017 від 28.08.2017. Суд звертає увагу на зміну адреси вказаних земельних ділянок з № [NUMBER] на № 36-38, яка має місце у вищевказаних правовстановлюючих документах Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 10.05.1961 року [PERSON] доводився батьком [PERSON] 24.10.2013 на випадок своєї смерті [PERSON] склав заповіт, який був посвідчений головою Рай-Олександрівської сільської ради Білоусовою Г.І., зареєстрований у реєстрі за №33, та яким заповів [PERSON] будинок [ADDRESS] . [INFO] помер [PERSON] , що вбачається з копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 13.02.2015 [PERSON] успадкував після смерті батька [PERSON] житловий будинок [ADDRESS] , що складається з будинку літ А, літня кухня сарай Б, душ В, вбиральня Т, частина колодця № 1, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 31.01.2018, посвідченого державним нотаріусом Другої слов`янської ДНК, зареєстрованого в реєстрі за № 67 та витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 50741472 від 31.01.2018. Довідка КП «Бюро технічної інвентаризації» № 2364-2/0.45/01 від 09.08.2017 року вказує, що згідно матеріалів останньої поточної інвентаризації від 03.05.2002 року, на земельній ділянці за адресою [ADDRESS] , розташовані: житловий будинок А-1, загальною площею 39,7 м.2, сарай Б, льох В,колодязь №1, огорожа № 2,3. 31.01.2018 державним нотаріусом Другої слов`янської державної нотаріальної контори Резнікову С.О. було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом після [PERSON] на земельну ділянку, що розташована в [ADDRESS] для обслуговування, господарських будівель та споруд та ведення особистого селянського господарства у заявку з відсутністю документа, що посвідчує право власності на земельну ділянку та Витягу з державного земельного кадастру про земельну ділянку на ім`я [PERSON] .. Згідно акту від 29.07.2020 року, складеного секретарем миколаївської міської ради, [PERSON] дійсно проживає за адресою [ADDRESS] . Аналіз змісту погосподарчої книги № 4 вказує, що спірне домоволодіння у [ADDRESS] , містить два будинки [ADDRESS] та [ADDRESS] . Згідно технічної документації із землеустрою, складеного ПП «Землевпорядний центр» у 2009 році, видно факт встановлення в натурі межі земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS] Інші документи, що містяться в матеріалах справи, суд не приймає до уваги, оскільки вони не відносяться до предмету спору або не мають доказового значення по справі. Щодо зустрічних позовних вимог [PERSON] в частині тлумачення заповіту, суд зазначає, що згідно зі ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок свої смерті. Виходячи з вимог ст.1256 ЦК України, тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями. У разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до ст.213 цього Кодексу. При тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з`ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін. Однак, тлумачення заповіту судом не повинно змінювати волі заповідача, тобто, підміняти собою сам заповіт. Суд не може брати на себе права власника щодо розпоряджання його майном на випадок смерті. Тлумачення заповіту є лише інструментом з`ясування волі заповідача після його смерті. Отже, суд, здійснюючи тлумачення заповіту, не повинен виходити за межі цього процесу та змінювати (доповнювати) зміст заповіту, що може спотворити волю заповідача. Неточне відтворення в заповіті власної волі заповідача щодо обсягу спадщини може бути зумовлене, перш за все, неоднаковим використанням у ньому слів, понять та термінів, які є загальноприйнятими у сфері речових, зобов`язальних, спадкових відносин тощо. Цьому також можуть сприяти й певні неузгодженості між змістом окремих частин заповіту і змістом заповіту в цілому, що ускладнюють розуміння волі заповідача щодо долі спадщини. Отже, тлумаченню підлягає заповіт, який містить суперечність слів і понять. Суд тлумачить заповіт на підставі дослідження змісту правочину без врахування показань свідків, переписки померлого, його щоденників тощо. Таким чином, суд, здійснюючи тлумачення заповіту, не повинен виходити за межі цього процесу та змінювати (доповнювати) зміст заповіту, адже це може спотворити волю заповідача. Частина 2 ст. 213 ЦК України не допускає, щоб при тлумаченні правочину здійснювався пошук волі учасника правочину, який не знайшов відображення у тексті самого правочину. При тлумаченні заповіту не допускається і внесення змін у зміст заповіту, ураховуючи також, що заповіт - це особисте розпорядження фізичної особи щодо належного їй майна, яким вона відповідно до законодавства має право розпоряджатися на момент укладення заповіту. Зі змісту спірного заповіту, вбачається, що до складу спадщини входить виключно будинок [ADDRESS] . За таких обставин, суд вважає, що [PERSON] , ставлячи питання про тлумачення заповіту шляхом вказівки про те, що справжньою волею заповідача була передача їй ще й будинку [ADDRESS] , фактично просить змінити зміст заповіту, що є неприпустимим, а тому, позові вимоги в цій частині є необґрунтованими, недоведеними та такими, що не підлягають задоволенню. З урахуванням викладеного, суд також не знаходить підстав для задоволення зустрічного позову в частині визнання за [PERSON] права власності на житловий будинок [ADDRESS] , а також щодо визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, видане на ім`я [PERSON] від 31.01.20218, оскільки ці позовні вимоги є похідними від вимог про тлумачення заповіту. Щодо позовних вимог [PERSON] про визнання права власності на будинок [ADDRESS] , суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності зі ст. 328 ЦК України право власності виникає на підставах, не заборонених законом, і вважається придбаним правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність придбання права власності не встановлена судом. Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який посвідчує його право власності. Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч.3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Приймаючи до уваги, що [PERSON] за життя набув права власності на спірний будинок, але не зареєстрував своє право у встановленому законом порядку, а [PERSON] прийняла спадщину у відповідності до чинного законодавства, але не може скористатись в повному обсязі своїм правом власності на спадкове майно у вигляді житлового будинку [ADDRESS] , шляхом нотаріального оформлення спадщини, та враховуючи сукупність всіх досліджених доказів по справі, суд приходить до висновку про обґрунтованість зустрічних позовних вимог в цій частині та задовольняє їх. Щодо первинних позовних вимог [PERSON] суд зазначає наступне. Стаття 377 ЦК України (в редакції, що діяла на момент набуття [PERSON] права власності на будинок [ADDRESS] ) передбачає, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Стаття 1225\~ЦК України\~(в\~редакції,\~що діяла\~на момент\~набуття [PERSON] \~права власності\~на будинок\~ [ADDRESS] )\~передбачає,\~що \~право власності\~на земельну\~ділянку переходить\~до спадкоємців\~на загальних\~підставах,\~із збереженням\~її цільового\~призначення. До\~спадкоємців житлового\~будинку,\~інших будівель\~та споруд\~переходить право\~власності або\~право користування\~земельною ділянкою,\~на якій\~вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Згідно державних актів на право приватної власності на землю серій ЯИ № 391391 та ЯИ № 391392 від 08.04.2010, адреса спірних земельних ділянок (ділянки) є: буд. [ADDRESS] . Враховуючи вимоги статті 377,1225 ЦК України, відсутність ідентифікаційних ознак земельних ділянок, на яких розташовані спірні будинки, приймаючи до уваги зміст заповіту від 24.10.2013, укладеного на корить [PERSON] , а також з урахуванням встановленого судом факту належності [PERSON] на праві власності житлового будинку [ADDRESS] з господарськими спорудами та побудовами, суд набуває висновку про доведеність позиції позивача за первинним позовом лише в тій частині, згідно якої, успадкувавши будинок з господарськими побудовами та спорудами за адресою: будинок [ADDRESS] , [PERSON] набув право власності на земельну ділянку, на якому розташовані вказані об`єкти нерухомості, у обсязі, який необхідний для їх обслуговування. Проте, не зважаючи на неодноразові роз`яснення судом вимог ст. 12, 81, 103 ЦПК України, сторонами та їх представникам не надано суд жодного належного доказу на підтвердження меж та обсягів (площі) спірної земельної ділянки, необхідної для обслуговування будинків та віднесених до них господарських побудов та споруд; не заявлено клопотань про призначення по справі експертного дослідження для вирішення цього питання. За таких обставин, враховуючи принцип диспозитивності та той факт, що суд позбавлений можливості самостійно визначити фактичні обсяги (площу, конфігурацію) земельної ділянки, в межах якої розташовані об`єкти нерухомості, що належать на праві власності сторонам, суд набуває висновку про недоведеність позовних вимог [PERSON] та відмовляє у їх задоволенні. За аналогічного обґрунтування, з урахуванням раніше набутих висновків, суд вважає зустрічні позовні вимоги [PERSON] в частині визнання за нею права власності на земельну ділянку [ADDRESS] , недоведеним та відмовляє у їх задоволенні. Частиною 1\~статті 141\~ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають, судові витрати, що пов`язані зі зверненням до суду з первинним позовом, слід покласти на [PERSON] . Позивач за зустрічним позовом - [PERSON] не вимагає відшкодування понесених судових витрат.

Outcome: dismissed