Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної позивачу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування позову зазначив, що 16 липня 2021 року, біля 12:00, відповідач [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Пежо Партнер» д.н.з. [NUMBER] на автомобільній дорозі М-30 409 км. +400м. (Вінницький район Вінницької області), не виконав вимоги п.п.10.1,10.2, 11.4 ПДР України, а також вимог дорожньої розмітки 1.3 ПДР України, допустив зіткнення із належним йому автомобілем марки «Mitsubishi», моделі «Grandis» д.н.з. [NUMBER] , в результаті чого його автомобіль отримав значні механічні пошкодження. Дана дорожньо-транспортна пригода була розслідувана працівниками слідчого підрозділу районного відділу №5 Вінницького РВП ГУНП у Вінницькій області. Постановою старшого слідчого даного підрозділу капітана поліції Якименка І.М. від 24 вересня 2021 року кримінальне провадження по даному факту було закрите на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України в зв`язку із відсутністю в діях причетних до цієї події осіб, в тому числі і позивача, складу кримінального правопорушення. передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Відносно відповідача працівниками поліції було складено адміністративний протокол за ст. 124 КУпАП, який був направлений на розгляд у Немирівський районний суд. Постановою Немирівського районного суду від 19 січня 2022 року [PERSON] було визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу у сумі 850 грн. в дохід держави. В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди з вини [PERSON] позивачу було заподіяно матеріальну і моральну шкоду. Матеріальна шкода полягає у витратах, пов`язаних з пошкодженням належного йому автомобіля «Mitsubishi», моделі «Grandis» д.н.з. [NUMBER] . Так, згідно висновку експерта №4509/23-21 від 12.01.24 матеріальний збиток заподіяний пошкодженням автомобіля «Mitsubishi» складає 292 106,10 грн., вартість залишків автомобіля, який залишився у позивача становить 80 044,50 грн., при цьому МТСБУ було відшкодовано страхове відшкодування у розмірі 130 000 грн. Таким чином, розмір заподіяної матеріальної шкоди, що підлягає стягненню з відповідача становить 82 061,60 грн. (292 106,10-80 044,50-130 000). Крім матеріальної шкоди, йому було заподіяно також і значну моральну шкоду. Під час скоєння ДТП він перебував в своєму автомобілі, пережив значний стрес, хвилювання, фізичний біль та страх. У нього виникли психотравматичні фактори, що спричинили негативні емоції і переживання, призвели до погіршення стану здоров`я, вплинули на реалізацію його намірів та планів. Ця подія призвела до моральних страждань, порушила нормальні життєві зв`язки і вимагає додаткових зусиль для матеріального забезпечення позивача та його близьких. Був технічно пошкоджений належний йому автомобіль. Він та його сім`я тривалий час були змушені пересуватись на роботу, для здійснення лікування, використовуючи громадський транспорт чи винаймаючи автомобіль, чи велосипедом. Ці обставини посилюють його і так не малі душевні страждання. Завдану моральну шкоду оцінює у 20 000 грн. У зв`язку із наведеним, позивач просить стягнути з відповідача 82 061,60 грн. у відшкодування матеріальної шкоди та 20 000 грн. моральної шкоди. Ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області від 21 березня 2022 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання. 26.04.2022 ухвалою суду витребувано з Немирівського районного суду Вінницької області справу про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] за ст. 124 КУпАП та з Моторно (транспортного) страхового бюро України страхову справу №77702. 26.04.2022 ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. 25.08.2022 ухвалою суду призначено судову автотехнічну експертизу, провадження у справі зупинено. 30.09.2022 ухвалою суду провадження у справі поновлено. 27.10.2022 задоволено клопотання представника відповідача - адвоката Петренко О.М. про доповнення переліку питань, які були поставлені експерту та ухвалено проведення експертизи за наявними матеріалами, провадження зупинено. 02.05.2023 ухвалою суду провадження у справі поновлено. 12.06.2023 призначено додаткову судову автотоварознавчу експертизу, провадження у справі зупинено. 01.02.2024 ухвалою суду провадження у справі поновлено. 05.02.2024 позивач подав заяву про збільшення розміру позовних вимог. 05.03.2024 від представника відповідача адвоката Лисого О.В. надійшло заперечення на заяву про збільшення позовних вимог. 24.04.2024 задоволено клопотання представника позивача, повернуто до розгляду справи у підготовчому провадженні. 01.08.2024 прийнято до розгляду заяву позивача про збільшення позовних вимог, закрито підготовче провадження у справі, справу призначено для розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача Кіцула В.І. позов підтримав та просив його задовольнити. В судовому засіданні представник відповідача Лисий О.В. щодо задоволення позову заперечив та зазначив, що відповідно до висновку експерта від 13.04.2023 року, який є належним та допустимим доказом, матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля «Mitsubishi», моделі «Grandis» складає 151 325,63 грн., вартість залишків транспортного засобу, що залишились у позивача становить 43 296,09 грн, а тому враховуючи те, що внаслідок ДТП автомобіль «Mitsubishi» моделі «Grandis» є фактично знищеним, а позивач вже отримав максимальне страхове відшкодування від МТСБУ у сумі 130 000,00 грн., розмір збитку, що підлягає відшкодуванню слід розраховувати наступним чином: 151 325, 63 грн.-130 000,00 грн.- 43 296,09 грн. = - 21 970, 43 грн., що свідчить про те, що позивач отримав відшкодування, яке повністю покривало матеріальний збиток і навіть було надмірним, у зв`язку із чим позов в цій частині є безпідставним. Що стосується відшкодування моральної шкоди, то завдання такої шкоди позивачем належними та допустимими доказами не доведено. У зв`язку із наведеним, просив відмовити в задоволенні позову. Суд, заслухавши думку представників сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, а також витребувані судом матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] за ч. ст. 124 КУАП, оцінивши всі наявні у справі докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно встановивши обставини справи, дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити частково, виходячи з наступного. Згідно із ч. 1ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 16 липня 2021 року о 12:00 на автодорозі М-30 409 км+400м водій [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Peugeot Partner» д.н.з. [NUMBER] , не виконав вимоги п.п.10.1,10.2, 11.4 ПДР України, а також вимог дорожньої розмітки 1.3 ПДР України, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем марки «Mitsubishi», моделі «Grandis» д.н.з. [NUMBER] , в результаті чого автомобілі зазнали значні механічні пошкодження. Постановою Немирівського суду Вінницької області від 19.01.2022 року, яка набрала законної сили 31.01.2023 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 850 грн. Відповідно положень ч.6 ст.82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] власником транспортного засобу марки «Mitsubishi», моделі «Grandis», реєстраційний номер [NUMBER] є позивач [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] власником транспортного засобу марки «Peugeot Partner» реєстраційний номер [NUMBER] є відповідач [PERSON] . Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Mitsubishi Grandis», реєстраційний номер [NUMBER] на момент ДТП була забезпечена полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР/8757821, який укладений з ПАТ «НАСК «Оранта», строк дії якого до 22.10.2021 року. Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Peugeot Partner», реєстраційний номер [NUMBER] , на момент ДТП застрахована не була. 21.07.21 [PERSON] звернувся до МТСБУ із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, що мала місце 16.07.2021 на автотрасі М30 409 км+400м за участю транспортних засобів «Peugeot Partner», реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] та «Mitsubishi Grandis», реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Згідно заяви [PERSON] від 12.08.2021, останній звернувся до Моторно (транспортного) страхового бюро України ( МТСБУ), з проханням здійснити відшкодування шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди. Листом за вих. №3-01б/4537 від 22.02.2022 року МТСБУ повідомило позивача про те, що за результатами розгляду справи №77702 щодо відшкодування шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 16.07.2021 за участю транспортного засобу марки «Mitsubishi», реєстраційний номер [NUMBER] , прийнято рішення про виплату відшкодування шкоди в розмірі 130 000,00 грн. На підставі наказу №3/1357 від 22.02.2022 року МТСБУ перерахувало на рахунок позивача регламентну виплату у розмірі 130 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням АТ «Укрексімбанк» №1108467 від 17.12.2021 року. Згідно висновку експерта №4509/23-21 від 12.01.2024, за результатами проведення додаткової судової транспортно-товарознавчої експертизи, вартість відновлювального ремонту автомобіля марки марки «Mitsubishi», моделі «Grandis», реєстраційний номер [NUMBER] , пошкодженого під час ДТП, яка сталась 16.07.2021 року на станом на час проведення експертизи складає 1 013 546,28 грн.,розрахункова ліквідаційна вартість вузлів і агрегатів, які можливо використовувати в подальшому і що не були пошкоджені в автомобілі внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з врахуванням витрат на демонтаж та дефектування складає 80 044,50 грн., матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля марки «Mitsubishi», моделі «Grandis», реєстраційний номер [NUMBER] , пошкодженого під час ДТП, яка сталась 16.07.2021 року на станом на час проведення експертизи складає 292 106,1 грн. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Частиною другою статті 16 ЦК України встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів. До них належить, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до ч. 1ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а збитками в свою чергу є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Положеннями ч. 1ст. 1166 Цивільного кодексу України, передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з положеннями ч.ч.1-2, 5ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. У пункті 1 ч.1 ст.1188 ЦК України вказано, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до вимог ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати(страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою(страховим відшкодуванням). Згідно зіст.999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) врегульовані Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно дост.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»№1961-IV від 01.07.2004 року(надалі-Закон №1961-IV) метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників. У статті 5 вказаного Закону визначено, що об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих унаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Відповідно до ст.6 Закону №1961-IV страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода,що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу,внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи,відповідальність якої застрахована,за шкоду,заподіяну життю,здоров`ю та/або майну потерпілого. Статтею 9 Закону №1961-IV передбачено, що страхова сума це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. У разі якщо загальний розмір шкоди за одним страховим випадком перевищує п`ятикратну страхову суму, відшкодування кожному потерпілому пропорційно зменшується. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю потерпілих, становить 100 тисяч гривень на одного потерпілого. Згідно з п.22.1 ст.22 Закону №1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Статтями28,29 Закону №1961-IVвизначено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Згідно з п.39.1 ст.39 Закону №1961-IV МТСБУ є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Як слідує із вимог п.п. «а» п.41.1 ст.41 Закону №1961-IV МТСБУ за рахунок коштів фонду страхових гарантій відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Порядок відшкодування шкоди у зв`язку з фізичним знищенням транспортного засобу регламентовано ст.30 Закону №1961-IVвідповідно до якої транспортний засіб вважається фізично знищеним,якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим,якщо передбачені згідно з звітом (актом)чи висновком про оцінку,виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства,витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Як встановлено в судовому засіданні, дорожньо-транспортна пригода, яка мала місце 16.07.2021 року на автодорозі М-30 409 км+400м, відбулась з вини водія транспортного засобу «Peugeot Partner», реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] . Оскільки на момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Peugeot Partner», реєстраційний номер [NUMBER] застрахована не була, шкода, заподіяна позивачу пошкодженням автомобіля «Mitsubishi Grandis», реєстраційний номер [NUMBER] внаслідок дорожньо-транспортної пригоди відповідно до положень ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» була відшкодована МТСБУ, яке здійснило виплату [PERSON] страхового відшкодування у розмірі 130 000,00 грн., що підтверджується відповідним листом МТСБУ та платіжним дорученням АТ «Укрексімбанк» №1108467 від 17.12.2021 року. Отже, МТСБУ виконало покладений на нього Законом обов`язок по відшкодуванню шкоди заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Враховуючи, що сплачена МТСБУ страхова сума за шкоду, спричинену пошкодженням автомобіля «Mitsubishi Grandis» , є недостатньою для відшкодування завданої шкоди, тому різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням має бути відшкодована відповідачем [PERSON] , як особою винною в дорожньо-транспортній пригоді. Із висновку експерта №№4509/23-21 від 12.01.2024, вбачається, що вартість відновлювального ремонту транспортного засобу марки «Mitsubishi», моделі «Grandis», реєстраційний номер [NUMBER] , перевищує його ринкову вартість до пошкодження та становить 1 013546,28 грн., що свідчить про те, що ремонт даного автомобіля є економічно недоцільним, а транспортний засіб є фізично знищеним, а відтак вартість матеріального збитку, завданого власнику визначено експертом у розмірі, що відповідає ринковій вартості автомобіля до ДТП у сумі 292106,1 грн. Таким чином, розрахунок шкоди, яка підлягає відшкодуванню [PERSON] виглядає наступним чином: 292 106,1грн. (вартість автомобіля до ДТП) - 130 000,00 грн. (страхове відшкодування,отримане [PERSON] ) - 80 044,50 грн.(вартість залишків автомобіля після ДТП) 82 061,60 грн. Крім того, суд вважає за необхідне зауважити, що в матеріалах кримінального провадження наявний висновок експерта №580/5851/22-21 від 13.04.2023, за результатами проведених автотоварознавчої та транспортно-трасологічної експертиз, які судом не взято до уваги, зважаючи на те, що вказаний висновок містить розрахунки на час вчинення ДТП, тобто станом на 16.07.2021, що не відповідає вимогам ст. 1192 ЦК України, відповідно до якої, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи. За наведених підстав суд вважає необгрунтованими доводи представника відповідача, що розрахунок шкоди мав би здійснюватися відповідно до висновку експерта №580/5851/22-21 від 13.04.2023. Також суд не бере до уваги звіт №21-273 Про оцінку вартості (розмір) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, враховуючи, що даний звіт ставився під сумнів учасниками справи, у зв`язку із чим, за клопотанням представників сторін були призначені експертизи та отримано висновків експертів, зокрема висновок експерта№4509/23-21 від 12.01.2024, який суд вважає належним та допустимим доказом. Щодо заявлених позовних вимог в частині стягнення з відповідача моральної шкоди суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до ч. 1ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до п. 1 ч.2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Під моральною шкодою належить розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до п. 1, п. 3 ч. 2ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди визначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини. Відповідно до положень п. 9 Постанови передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер та обсяг моральних страждань, яких зазнав позивач внаслідок протиправних дій відповідача, час і зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Як встановлено в судовому засіданні, з вини відповідача [PERSON] позивач потрапив у ДТП, у зв`язку із чим пережив значний стрес,крім того, йому було завдано моральної шкоди, як власнику транспортного засобу, який був фактично знищений, оскільки його відновлення є економічно недоцільним. Зазначені обставини протягом певного періоду часу змушували позивача вживати додаткових заходів для організації свого життя-користуватися таксі, винаймати автомобілі, підлаштовуватися під графіки руху громадського транспорту, тощо. Тому, враховуючи вищезазначене, беручи до уваги ступінь вини відповідача, характер моральних страждань, які переніс позивач, враховуючи його хвилювання, пов`язані з наслідками неправомірних дій відповідача, необхідність звернення до суду щодо захисту своїх прав, а також виходячи із принципів розумності, виваженості, справедливості та співмірності, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення моральної шкоди з відповідача на його користь підлягають частковому задоволенню, а саме в розмірі 10000,00 грн. Моральну шкоду в розмірі 10000,00 грн. суд оцінює як належну і допустиму грошову компенсацію моральних страждань позивача і такий розмір моральної шкоди суд вважає справедливим та співмірним перенесеним позивачем моральним стражданням. За наведених вище судом обставин, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та стягнення на користь [PERSON] з [PERSON] завданої матеріальної шкоди у сумі 82 061,60 грн. та моральної шкоди в сумі 10 000,00 грн.

Outcome: partial