Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-14 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія ««КЕШ ТУ ГОУ» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просив стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №193384 від 18.05.2021 в сумі: 15840 грн. та судові витрати в сумі 2422,40 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 17.02.2022 між ТОВ «Займер» та ТОВ «ФК «Кеш Ту Гоу» укладено договір факторингу №01-17/02/2022 відповідно до умов якого ТОВ «Займер» відступило ТОВ «ФК «Кеш Ту Гоу» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 17.02.2022 до договору факторингу №01-17/02/2022 ТОВ «ФК «Кеш Ту Гоу» набуло права грошової вимоги до [PERSON] 18.05.2021 між ТОВ «Займер» та [PERSON] був укладений кредитний договір №193384 про надання фінансового кредиту, який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Підписуючи договір відповідач підтвердила, що вона ознайомилася з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. Відповідно до п. 1.1 кредитного договору, товариство надає клієнту фінансовий кредит в гривні, на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором на наступних умовах: сума виданого кредиту - 3000,00 гривень; дата надання кредиту 18.05.2021; строк кредиту 29 днів; стандартна процента ставка - 2% в день або 730% річних. Згідно виписки з особового рахунку за кредитним договором, станом на 25.06.2024 загальний розмір заборгованості за кредитним договором становить 15840 гривень, з яких 3000 гривень - заборгованість за сумою кредиту; 12840 гривень - прострочена заборгованість за процентами. На виконання вимог п. 2.4. кредитного договору відповідачем були зазначені реквізити платіжної банківської картки [NUMBER] для перерахування кредитних коштів. 18.05.2021 на картковий рахунок відповідача було перераховано кредитні кошти в сумі 3000 гривень. Відповідно до п. 6.1. договору - цей договір складений українською мовою, підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до ЗУ «Про електронну комерцію». На адресу [PERSON] була направлена вимога про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором №193384 від 18.05.2021, проте, станом на дату подачі позову зазначена вимога була залишена відповідачем без виконання. Вважаючи свої права порушеними, позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором №193384 від 18.05.2021 в розмірі 15840 гривень. Відповідно до ухвали Ямпільського районного суду Вінницької області від 19.08.2024 прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження, призначено судове засідання з повідомленням сторін на 17.09.2024 о 10 год. 00 хв. Відповідно до ухвали Ямпільського районного суду Вінницької області від 17.09.2024 розгляд справи відкладено на 15.10.2024. Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду були повідомлені в порядку ст.ст. 128, 130 ЦПК України. Представник позивача ТОВ «ФК Кеш Ту Гоу» 13.09.2024 за вх..№5897 подав заяву, в якій просив справу розглянути у відсутність представника банку. Проти винесення судом заочного рішення не заперечує. 17.09.2024 за вх.№5957 представник позивача подав заяву про стягнення з [PERSON] на користь позивача витрати на професійну правову допомогу у розмірі 10500 гривень. Відповідач [PERSON] в судове засідання розгляду справи по суті в порядку спрощеного провадження не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася у порядку, встановленому ст.ст.128, 130 ЦПК України - судовою повісткою із рекомендованим повідомленням, яка направлялася за зареєстрованим місцем проживання відповідача. Про причини неявки відповідач суд не повідомила, відзив суду не подала, клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи в її відсутність до суду не надійшло. Відмітка на поштовому повідомленні: «адресат відсутній за вказаною адресою», відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України свідчить про те, що відповідач належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Відповідно ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Із копії індивідуальної частини договору про надання фінансового кредиту №193384 від 18.05.2021 та копії додатку №1 до договору судом встановлено, що 18.05.2021 між ТОВ «Займер» та [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту №193384. Сума кредиту становить 3000,00 грн. (п. 1.1. договору). Строк кредиту 30 днів, тобто до 16.06.2021 (п. 1.2. договору). За користування кредитом клієнт сплачує товариству 730% (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 2% (процентів) на добу. Згідно п. 6.1. Договору - цей договір складений українською мовою, підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до ЗУ «Про електронну комерцію». Із копії інформаційної довідки вих.№3243/05 від 20.05.2024 судом встановлено, що ТОВ «Платежі онлайн» повідомило про успішність проведеної транзакції, згідно якої 18.05.2021 на картку [NUMBER] було здійснено переказ у сумі 3000 гривень. Із копії довідки про ідентифікацію від 18.05.2021 судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , з якою укладено договір №193384 від 18.05.2021 ідентифікований ТОВ «Займер», одноразовий ідентифікатор - KL3892, номер телефону [NUMBER] . 17 лютого 2022 року між ТОВ «ЗАЙМЕР» та ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу № 01-17/02/2022, за яким ТОВ «ЗАЙМЕР» передало (відступило) ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 01-17/02/2022 від 17 лютого 2022 року, до нього включений боржник [PERSON] за договором № 193384 від 18.05.2021 із заборгованістю в загальній сумі 15840,00 грн., з яких: 3000,00 грн - сума виданого кредиту, 12840,00 грн - залишок по відсотках. Із копії вимоги про виконання зобов`язань за кредитним договором судом встановлено, що 21.05.2024 на адресу [PERSON] направлено повідомлення про відступлення права вимоги та повідомлено про оплату заборгованості перед ТОВ «ФК Кеш Ту Гоу» на дату відступлення у сумі 16290 гривень, у строк до 30 днів. Із копії виписки з особового рахунку за кредитним договором №193384 судом встановлено, що за період з 18.05.2021 по 21.05.2024 загальний розмір заборгованості за кредитним договором становить 15840 гривень, з яких 3000 гривень - заборгованість за сумою кредиту; 12840 гривень - прострочена заборгованість за процентами. Вирішуючи даний спір суд виходить з наступного. Порядок укладання договорів в електронній формі передбачений Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію». Зокрема, в ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: - надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, про зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно з ч.1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до п.12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч.1 ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Пропозицією укласти договір є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться, незалежно від наявності в таких документах (інформації) електронного підпису. Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Частиною першою статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позичкодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позичкодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частина перша статті 612 ЦК України визначає, що боржник, у даному випадку відповідач, вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не виконав зобов`язання у строк, який встановлений договором чи законом. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] належним чином не виконала свої зобов`язання за договором №193384 від 18.05.2021, у зв`язку із чим у останньої виникла заборгованість в сумі 15840,00 грн., з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 3000,00 грн., прострочена заборгованість за процентами 12840,00 грн., що підтверджується випискою з особового рахунку за кредитним договором №193384 Зі змісту виписки випливає, що нарахування відсотків, пені, штрафів ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» не здійснювало. Згідно із ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Відповідно до ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що надані позивачем докази підтверджують укладення між ТОВ «ЗАЙМЕР» та [PERSON] договору кредиту в електронній формі, отримання відповідачем кредитних грошових коштів та їх неповернення правонаступнику ТОВ «ЗАЙМЕР» - ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ», тобто невиконання відповідачем умов, укладеного договору. Крім того, відповідач на адресу суду відзиву на позовну заяву не надала та не представила суду жодних доказів на спростування вимог позивача. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позов в межах заявлених вимог, а саме заборгованість за кредитним договором №193384 від 18.05.2021 в сумі 15840 грн, яка складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту - 3000,00 грн., простроченої заборгованості за процентами 12840,00 грн., є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволено у повному обсязі, судові витрати, понесені позивачем і документально підтверджені - платіжною інструкцією №3 1751 від 29.07.2024, за правилами ст.141 ЦПК України покладаються на відповідача, а тому суд має підстави для стягнення із відповідача на користь позивача судових витрат по оплаті судового збору у розмірі 2422 гривні 40 копійок. Крім того, представником позивача заявлено вимога про стягнення з відповідача витрат за надання професійної правничої допомоги в розмірі 10500,00 грн. Частиною 1 ст.133 ЦПК України визначено перелік витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед яких, в тому числі, є й витрати на професійну правничу допомогу. Судом встановлено, що позивачем заявлено до стягнення з відповідача на його користь 10500,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Згідно з приписами ч.ч.1-6 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Судом встановлено, що у матеріалах справи містяться копія договору про надання професійної правничої допомоги від 29.12.2023, укладеного між ТОВ «ФК «Кеш Ту Гоу» та адвокатом Пархомчук С.В., а також копія акту про отримання правової допомоги від 16.09.2024, копію акту про отримання правової допомоги від 16.09.2024, копію платіжної інструкції №3 2108, копію рахунку від 16.09.2024, згідно яких надано послуги: зустріч та консультація щодо перспективи судового врегулювання кредитної заборгованості, яка виникла між ТОВ «ФК «Кеш Ту Гоу» та [PERSON] в рамках кредитного договору №193384 від 18.05.2021 - 1 год. - 2000 грн.; складення та подання до суду позовної заяви (підготовка доказів/додатків до позовної заяви), моніторинг аналіз судової практики - 2,5 год. - 5000 грн.; інші клопотання, заяви до суду, складення процесуальних документів, моніторинг «Єдиного державного реєстру судових рішень» щодо процесуального статусу судової справи - 1,5 год. - 3000 грн.; канцелярські витрати на виготовлення копій документів, відправка поштової кореспонденції - 500 грн. та сплачено на рахунок адвоката 10500 гривень. На підтвердження оплати юридичних послуг позивачем надано копію рахунку №16.09.2024-81 від 16.09.2024, згідно якої ТОВ «ФК «Кеш Ту Гоу» перерахувало адвокату Пархомчук С.В. 10500 грн. за призначенням платежу: правнича допомога згідно договору про надання правової допомоги від 29.12.2023. У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі №905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі №922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial