Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-21 00:00:00

\~ \~Позивач звернувся\~в суд\~з позовом\~до відповідача,\~в якому\~просив зняти\~обтяження у\~вигляді арештів\~на все\~нерухоме майно\~за реєстраційним\~№ 8656428,\~що був\~внесений на\~підставі постанови\~б/н\~від 17\~квітня 2009\~року Відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції, і виключити запис про проведену державну реєстрацію обтяження № 8656428 від 16 березня 2009 року з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та за реєстраційним № 9761149, що був внесений на підставі постанови б/н від 22 квітня 2010 року Державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції і виключити запис про проведену державну реєстрацію обтяження № 9761149 з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що йому на праві власності належить квартира « [ADDRESS] . Вирішив подарувати квартиру своїй доньці, у зв`язку з чим звернувся до нотаріуса для оформлення відповідного договору дарування. Проте нотаріус повідомив, що в Реєстр речових прав на нерухоме майно наявні записи про арешт нерухомого майна, що йому належить. Відповідно до інформаційної довідки від 16 квітня 2024 року, наявний запис про обтяження № 8656428 на підставі постанови про арешт нерухомого майна від 17 квітня 2009 року Відділу ДВС Рівненського МУЮ. В ДВС відсутні відомості, за якими можливо ідентифікувати згідно якого виконавчого провадження у 2009 році накладався арешт за реєстраційним номером обтяження 8656428, виконавчі провадження за 2009 рік знищені. Існування запису про обтяження у вигляді арешту перешкоджає йому реалізувати своє конституційне право на власність. У відзиві на позовну заяву представник відповідача [PERSON] просить відмовити у задоволенні позовної заяви. Заперечення проти позову мотивує тим, що згідно даних Автоматизованої системи виконавчого провадження відсутні відомості, за якими можна ідентифікувати згідно чого у 2009 році за реєстраційним номером обтяження № 8656428 накладався арешт на майно [PERSON] . Визначені ч.4 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника відсутні. Ухвалою від 15 липня 2024 року позовну заяву [PERSON] суд прийняв до розгляду та відкрив загальне позовне провадження у справі. Ухвалою від 20 серпня 2024 року суд залишив без розгляду позов [PERSON] в частині позовних вимог про зняття обтяження у вигляді арешту на все нерухоме майно за реєстраційним № 9761149, що був внесений на підставі постанови б/н від 22 квітня 2010 року Державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції. Ухвалою від 20 серпня 2024 року суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті. У заяві від 22 жовтня 2024 року представник позивача [PERSON] просить розгляд справи проводити без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. Суд, дослідивши наявні у справі докази, дійшов таких висновків. Суд встановив, що [PERSON] належить на праві приватної власності квартира [ADDRESS] , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 374576908 від 16 квітня 2024 року. 21 квітня 2009 року в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна зареєстровано обтяження арешт нерухомого майна за реєстраційним № 8656428 на все нерухоме майн [PERSON] на підставі постанови б/н, виданої 17 квітня 2009 року Відділом державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції. У відповіді Відділу державної виконавчої служби у місті Рівному\~ Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції № 130354 від 30 квітня 2024 року повідомлено, що згідно даних автоматизованої системи виконавчого провадження відсутні відомості, за якими можливо ідентифікувати згідно якого виконавчого провадження у 2009 році накладався арешт на майно [PERSON] з реєстраційним номером обтяження 8656428 від 21 квітня 2009 року. Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.317, 321 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За приписами ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього закону, а також рішеннями, які відповідно до цього закону підлягають примусовому виконанню. За змістом ч.1, 2 ст.56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Відповідно до ч.4, 5 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» цього закону; 10) отримання виконавцем від Державного концерну «Укроборонпром», акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну «Укроборонпром», державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну «Укроборонпром» або на момент припинення Державного концерну «Укроборонпром» було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України «Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності», звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України «Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності». У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Суд встановив, що позивачу належить нерухоме майно, правомірність набуття якого відповідач не оспорює. Відомості про відкриті чи завершені виконавчі провадження щодо боржника [PERSON] в Автоматизованій системі виконавчого провадження відсутні. Інформації про рішення, для забезпечення реального виконання якого застосовано арешт майна боржника, матеріали справи не містять. Наявність арешту (обтяження), накладеного на майно, за умови відсутності виконавчого провадження порушує права позивача на вільне\~розпорядження майном\~та є\~невиправданим втручанням\~у\~право\~особи на\~мирне\~володіння\~своїм майном. Враховуючи, що позивач не може розпорядитися належним йому майном через наявність арешту та заборони відчуження, підстави для застосування арешту на майно відсутні, так як неможливо ідентифікувати відповідно до якого виконавчого документа у 2009 році накладався арешт на майно позивача, суд вважає позовні вимоги обгрунтованими, а отже, позов належить задовольнити. На підставі наведеного та

Outcome: approved