Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-20 00:00:00

11.10.2022 року [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з позовом про відшкодування майнової та моральної шкоди до [PERSON] . В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачами зазначено, що 17.09.2021 року о 12 год. 02 хв. на вул. Столичне шосе у м. Києві сталася ДТП з участю автомобіля Toyota Corolla, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням позивача - водія [PERSON] , належного йому на праві власності, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , та автомобіля BMW 520 І, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням відповідача - водія [PERSON] . Вказана пригода сталася в результаті порушення відповідачем [PERSON] вимог п.п.1.5, 2.3.(б), 12.1 Правил дорожнього руху України, який не був уважним, не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечну швидкість, внаслідок чого під час здійснення маневру перестроювання, втратив керування транспортним засобом, що призвело до зіткнення з транспортним засобом Toyota Corolla, який рухався у другій смузі. Такі порушення знаходяться у прямому причинному зв`язку з виникненням ДТП і її наслідками у вигляді механічних пошкоджень задньої частини автомобіля позивача. Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 13.12.2021 у справі про адміністративне правопорушення № 752/23853/21, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 12.05.2022, відповідача [PERSON] визнано винуватим у зазначеній ДТП, його вина у зіткненні автомобілів підтверджується також матеріалами вказаної справи про адміністративне правопорушення. В результаті ДТП позивачу [PERSON] з вини відповідача [PERSON] завдано матеріальну шкоду в зв`язку з пошкодженням автомобіля Toyota Corolla, яка складається із: -витрат, які позивач мусить зробити для відновлення свого порушеного права в сумі, необхідній для відновлювального ремонту автомобіля 335 454, 51 грн., що підтверджується висновком експерта за результатами проведення автотоварознавчого дослідження № 37787/21-54 від 17.12.2021 з метою визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу Toyota Corolla, державний номерний знак [NUMBER] , складеного головним судовим експертом КНДІСЕ Єрмоленком О.О., -витрат на складання висновку експерта КНДІСЕ за результатами проведення автотоварознавчого дослідження № 37787/21-54 від 17.12.2021 в сумі 1 647, 46 грн., що підтверджується актом здачі-приймання висновку експерта № 37787/21-54 від 17.12.2021. Загальна сума матеріальної шкоди, завданої відповідачем позивачу [PERSON] складає 337 101, 97 грн. На дату, коли сталася ДТП, транспортний засіб позивача не був забезпечений, що підтверджується відповіддю МТСБУ № 3-01б/16695 від 08.08.2022 року. Оскільки відповідач [PERSON] не мав відповідного договору зі страховиком, отже його відповідальність не застрахована, тому шкода має бути відшкодована завдавачем шкоди. Відповідач [PERSON] пропозицію позивача [PERSON] відшкодувати в добровільному порядку суму відновлювального ремонту пошкодженого з його вини автомобіля відхилив. Також відповідачем [PERSON] , винним у зіткненні автомобілів, завдано шкоди позивачці [PERSON] , яка знаходилась в автомобілі позивача [PERSON] в момент ДТП 17.09.2021 і зазнала ушкодження здоров`я, що підтверджується довідкою, складеною 17.09.2021 о 12.18 год бригадою Центру екстреної медичної допомоги та медицини катастроф міста Києва, що надала першу невідкладну допомогу позивачці на місці ДТП, виписним епікризом № 005427 неврологічного відділення КНП ОРР «Обухівська ЦРЛ» про знаходження з 20.09.2021 по 24.09.2021на стаціонарному лікуванні з діагнозом струс головного мозку, випискою із медичної карти стаціонарного хворого КНП ОМР «Обухівська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування» від 24.09.2021. В момент завдання шкоди здоров`ю [PERSON] не працювала, що підтверджується відсутністю записів у її трудовій книжці про працевлаштування. В результаті ДТП позивачці [PERSON] з вини відповідача [PERSON] завдано шкоду ушкодженням здоров?я, яка складається із: - 1 136, 36 грн. втраченого доходу внаслідок втрати працездатності за 5 днів стаціонарного лікування в період з 20.09.2021 по 24.09.2021 виходячи з розміру мінімальної заробітної плати у вересні 2021 року, яка становила 5 000, 00 грн. (5 000,00 грн.: 22 робочі дні у вересні х 5 днів лікування = 1 136, 36 грн.); -додаткових витрат, викликаних необхідністю придбання ліків і отримання медичних послуг з проведення МРТ головного мозку і шийного відділу хребта на загальну суму 7 611, 10 грн., що підтверджується актом приймання-передачі наданих послуг № 137843 від 20.09.2021 року і касовими чеками. Загальна сума шкоди, завданої відповідачем ушкодженням здоров?ю позивачці [PERSON] складає 8 747, 46 грн. З вини відповідача [PERSON] , яка полягає у його безвідповідальному ставленні до своїх обов`язків під час керування засобом підвищеної небезпеки, що спричинило ДТП, позивачам [PERSON] і [PERSON] завдана моральна шкода, яка полягає у негативних наслідках немайнового характеру, а саме: у пережитому в ДТП переляку, нервовому струсі, моральних стражданнях та переживаннях через завдання ушкоджень здоров?ю позивачці, а також у моральних стражданнях та переживаннях через пошкодження власного автомобіля, погіршення його технічного і естетичного стану, у неможливості користуватись ним до теперішнього часу, у побутових незручностях, що виникли внаслідок цього, у додаткових зусиллях для організації свого життя, у відсутності коштів для відновлення пошкодженого автомобіля, у витратах часу та грошових коштів на організацію ремонту автомобіля та захист своїх порушених прав. Визначаючи розмір моральної шкоди кожен із позивачів виходить з таких міркувань. Неможливість користування автомобілем відбувалась і відбувається у період дуже несприятливих погодних умов, карантину, коли зокрема в Києві і Київській області почалася нова хвиля пандемії коронавірусу, адже кількість нових випадків захворюваності на COVID-19 стрімко зростає. В таких умовах була порушена організація життя родини позивачів, які щоденно використовували автомобіль за власними потребами, уникаючи пересування громадським транспортом і запобігаючи ризику захворіти. Позивач використовував автомобіль протягом робочого дня у службових цілях. У вихідні дні була втрачена можливість здійснювати покупки продуктів харчування та інших необхідних для життя товарів у звичних для родини позивачів торгових мережах. Неможливість користування пошкодженим автомобілем вимусила позивачів звертатись з проханнями до родичів та знайомих з автомобілями, для можливості добиратись позивачеві до робочого місця, для здійснення покупок на наступний тиждень у вихідні. Для відвідування закладів медичної допомоги, лікарень користувалися послугами таксі. З початку повномасштабної військової агресії Російської Федерації до України, яка триває з 24.02.2022 і до теперішнього часу, неможливість використати власний автомобіль для забезпечення безпеки життя позивачів і виїзду родини у більш небезпечні місця, в тому числі за межі України, суттєво побільшило розмір моральної шкоди, завданої відповідачем [PERSON] . Обставиною, яка також побільшує розмір моральної шкоди, завданої відповідачем [PERSON] є те, що він керував незабезпеченим автомобілем - договір страхування цивільної відповідальності не укладався, що свідчить про втрату позивачами надії на отримання страхового відшкодування найближчим часом для можливості почати відновлювати свої порушені права щодо ремонту автомобіля Також обставиною, яка побільшує розмір моральної шкоди, завданої відповідачем є його відмова у добровільному порядку хоча б частково відшкодувати завдану матеріальну шкоду позивачам. Таким чином, виходячи з засад розумності, виваженості й справедливості, розмір моральної шкоди, завданої кожному позивачеві, у вигляді компенсації в грошовій сумі становить не менше 19 000, 00 грн. кожному, у тому числі: за порушення права власності - 1 500, 00 грн.; за неможливість тривалий час, в тому числі в умовах війни і небезпеки для життя родини, користуватися пошкодженим автомобілем - 10 000, 00 грн.; за нервовий стрес, що виник під час зіткнення автомобілів - 1 500, 00 грн.; за фізичну біль та пошкодження, що виникли внаслідок ДТП - 1 500, 00 грн.; за порушення нормального психічного стану, спричинене ухиленням відповідача від добровільного відшкодовування шкоди - 1 500, 00 грн.; за неукладення договору страхування із страховою компанією 1 500, 00 грн., за відрив від повсякденних занять і роботи у зв`язку з виконанням різноманітних процедур, пов`язаних зі зверненням за захистом свого права до суду - 1 500, 00 грн. Вказані суми компенсації спричиненої моральної шкоди визначені позивачами виходячи з власних індивідуальних міркувань про те, що менша сума компенсації по кожному наведеному вище пункту не загладить і не компенсує їх моральні страждання і переживання. Просили стягнути з [PERSON] на користь: [PERSON] матеріальну шкоду в сумі 337 101, 97 грн.; [PERSON] матеріальну шкоду, завдану ушкодженням здоров?я в сумі 8 747, 46 грн.; [PERSON] моральну шкоду в сумі 19 000, 00 грн.; [PERSON] моральну шкоду в сумі 19 000, 00 грн.; позивачів судові витрати. 13.10.2022 року суддею Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г. постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. 08.02.2024 року представником відповідача подано відзив на позов, відповідно до змісту якого, на думку, відповідача, розмір матеріальної шкоди, яка підлягає відшкодуванню має становити 122 248, 78 грн. (від вартості транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 204 905, 88 грн. - вартість транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди 58 207, 34 грн. - ПДВ 20 %). Вимоги [PERSON] у розмірі 8 747, 46 грн. визнав. Щодо моральної шкоди - просив стягнути по 3 000, 00 грн. на користь кожного позивача. 05.03.2024 року позивачами подано відповідь на відзив. Підготовче провадження у справі закрито 12.06.2024 року. У судовому засіданні представниця позивачів підтримала заявлені позовні вимоги у повному обсязі, просила позов задовольнити. Представник відповідача заперечував проти позову, просив відмовити у його задоволенні. Заслухавши думку представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про необхідність часткового задоволення заявлених позовних вимог. У судовому засіданні встановлено, що 17.09.2021 року о 12 год. 02 хв. на вул. Столичне шосе у м. Києві сталася ДТП з участю автомобіля Toyota Corolla, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням позивача - водія [PERSON] , належного йому на праві власності, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , та автомобіля BMW 520 І, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням відповідача - водія [PERSON] . Вказана пригода сталася в результаті порушення відповідачем [PERSON] вимог п.п.1.5, 2.3.(б), 12.1 Правил дорожнього руху України, який не був уважним, не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечну швидкість, внаслідок чого під час здійснення маневру перестроювання, втратив керування транспортним засобом, що призвело до зіткнення з транспортним засобом Toyota Corolla, який рухався у другій смузі. Такі порушення знаходяться у прямому причинному зв`язку з виникненням ДТП і її наслідками у вигляді механічних пошкоджень задньої частини автомобіля позивача. Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 13.12.2021 у справі про адміністративне правопорушення № 752/23853/21, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 12.05.2022, відповідача [PERSON] визнано винуватим у зазначеній ДТП, його вина у зіткненні автомобілів підтверджується також матеріалами вказаної справи про адміністративне правопорушення (а.с.11-14, 15-17). За даними висновку експерта КНДІСЕ за результатами проведення автотоварознавчого дослідження № 37787/21-54 від 17.12.2021 року, вартість відновлювального ремонту КТЗ марки «Toyota Corolla» д.н.з. [NUMBER] , кузов № [NUMBER] , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 17.09.2021 року складала 335 454, 51 грн.; вартість матеріального збитку, завданого власнику КТЗ марки «Toyota Corolla» д.н.з. [NUMBER] , кузов № [NUMBER] , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 17.09.2021 року складала 204 905, 88 грн.; вартість КТЗ марки «Toyota Corolla» д.н.з. [NUMBER] , кузов № [NUMBER] , після дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 17.09.2021 року складала 58 207, 34 грн. (а.с.20-61). Таким чином, в результаті ДТП позивачу [PERSON] з вини відповідача [PERSON] завдано майнову шкоду в зв`язку з пошкодженням автомобіля «Toyota Corolla» д.н.з. [NUMBER] . На дату, коли сталася ДТП, транспортний засіб позивача не був забезпечений, що підтверджується відповіддю МТСБУ № 3-01б/16695 від 08.08.2022 року. Оскільки відповідач [PERSON] не мав відповідного договору зі страховиком, отже його відповідальність не застрахована, тому шкода має бути відшкодована завдавачем шкоди. В добровільному порядку [PERSON] завдану [PERSON] матеріальну шкоду не відшкодував. За правилами ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Як видно зі змісту висновку експерта КНДІСЕ за результатами проведення автотоварознавчого дослідження № 37787/21-54 від 17.12.2021 року, вартість відновлювального ремонту КТЗ марки «Toyota Corolla» д.н.з. [NUMBER] , кузов № [NUMBER] , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 17.09.2021 року складала 335 454, 51 грн., а вартість матеріального збитку 204 905, 88 грн. Таким чином, ремонт зазначеного автомобіля є економічно необгрутонованим. За правилами ст. 30.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Розмір шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням ТЗ, визначається на підставі п. 8.2 Методики та ст. 30.1 Закону № 1961- IV. Транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо визначені звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до ДТП. Порядок відшкодування завданої позивачу шкоди мав відбуватися в порядку, визначеному статтею 30 Закону № 1961-IV, і позивач мав передати залишки транспортного засобу відповідачу як особі, яка відповідає за завдану шкоду, чим набути право отримати від останнього відшкодування шкоди в розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до ДТП (правова позиція ВС у постанові від 14.06.2023 року, справа № 125/1216/20). Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивача [PERSON] підлягає 204 905, 88 грн., що є сумою матеріального збитку, завданого позивачу, тобто вартістю автомобіля «Toyota Corolla» д.н.з. [NUMBER] до ДТП. Разом з тим, постановлюючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватись за призначенням, але має певну цінність, суд одночасно повинен обговорити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду (п. 9 Постанови ПВСУ «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» № 6 від 27.03.1992 року). Відтак, у справі, що розглядається, суд задовольняючи позов частково, прийшов до висновку про необхідність зобов`язання позивача [PERSON] після отримання від [PERSON] відшкодування майнової шкоди в розмірі 204 905, 88 грн. передати останньому пошкоджений транспортний засіб - автомобіль Toyota Corolla, реєстраційний номер [NUMBER] . Щодо позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди, завданої ушкодженням здоров?я в сумі 8 747, 46 грн., такі вимоги підлягають задоволенню судом, оскільки визнані відповідачем у відзиві на позов та підтвердженні позивачкою належними доказами. Позивачами також заявлено позовні вимоги про стягнення моральної шкоди у розмірі по 19 000, 00 грн. кожному. Відповідачем зазначені вимоги визнано частково у розмірі по 3 000, 00 грн. кожному. Позивачі обґрунтовують завдану їм моральну шкоду наступними обставинами. Так, [PERSON] безвідповідально ставився до своїх обов`язків під час керування засобом підвищеної небезпеки, що спричинило ДТП, позивачі [PERSON] і [PERSON] зазнали переляку, стресу, моральних стражданнях та переживаннь через здоров?я позивачки [PERSON] та пошкодження власного автомобіля, неможливості користуватись ним, що вимагало від них додаткових зусиль для організації свого життя,. Неможливість користування автомобілем відбувалась і відбувається у період дуже несприятливих погодних умов, карантину, коли зокрема в Києві і Київській області почалася нова хвиля пандемії коронавірусу, адже кількість нових випадків захворюваності на COVID-19 стрімко зростає. В таких умовах була порушена організація життя родини позивачів, які щоденно використовували автомобіль за власними потребами, уникаючи пересування громадським транспортом і запобігаючи ризику захворіти. Позивач використовував автомобіль протягом робочого дня у службових цілях. У вихідні дні була втрачена можливість здійснювати покупки продуктів харчування та інших необхідних для життя товарів у звичних для родини позивачів торгових мережах. Неможливість користування пошкодженим автомобілем вимусила позивачів звертатись з проханнями до родичів та знайомих з автомобілями, для можливості добиратись позивачеві до робочого місця, для здійснення покупок на наступний тиждень у вихідні. Для відвідування закладів медичної допомоги, лікарень користувалися послугами таксі. З початку повномасштабної військової агресії Російської Федерації до України, яка триває з 24.02.2022 і до теперішнього часу, неможливість використати власний автомобіль для забезпечення безпеки життя позивачів і виїзду родини у більш небезпечні місця, в тому числа за межі України, суттєво побільшило розмір моральної шкоди, завданої відповідачем [PERSON] . Обставиною, яка також побільшує розмір моральної шкоди, завданої відповідачем [PERSON] є те, що він керував незабезпеченим автомобілем та відмовився добровільно відшкодувати завдану позивачам шкоду. У відповідності до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, а за змістом ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала. Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. п. 3, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою, слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб; при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд приймає до уваги стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його житті, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому, суд має виходити з засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір моральної шкоди, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивачів, суд виходить з дотримання зазначених вище принципів та вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 15 000, 00 грн. моральної шкоди та на користь [PERSON] 10 000, 00 грн. моральної шкоди. З огляду на викладене вище, позовні вимоги [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] про відшкодування майнової та моральної шкоди, підлягають частковому задоволенню судом. За правилами ст. 141 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь позивачів та держави судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог та судові витрати на оплату послуг експерта. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ)вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»). На підставі викладеного,

Outcome: partial