Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-22 00:00:00

І. Стислий виклад позиції сторін. 1.1.Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить змінити спосіб стягнення аліментів, з твердої грошової суми, яка стягується згідно рішення Дубенського міськрайонного суду від 19.12.2017 на частку у розмірі 1/4 всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 11.05.2008, який згідно рішення Дубенського міськрайонного суду від 05.12.2012 розірвано. Від даного шлюбу у сторін є дочка, [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Згідно рішення Дубенського міськрайонного суду від 19.12.2017 з відповідача стягуються аліменти на утримання доньки в розмірі 900 грн. щомісяця, починаючи з 22.11.2017 і до досягнення нею повноліття. Оскільки встановлений рішенням суду розмір аліментів є меншим за 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, то станом на сьогодні з відповідача стягуються аліменти у розмірі 1598грн., що відповідає 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З часу ухвалення рішення про стягнення аліментів пройшло сім років, в умовах зростання прожиткового мінімуму, збільшення рівня цін та потреб дитини, що відповідно потребує більших витрат та зусиль для її забезпечення, створення належних умов проживання, враховуючи, що відповідач є здоровим, працездатним та офіційно працевлаштованим, має стабільний дохід, оскільки проходить службу у ЗСУ, інших осіб на утриманні немає, тому позивачка вважає, що наявні підстави для зміни способу стягнення аліментів. 1.2. Від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого позовні вимоги не визнає. Мотивує тим, що позивачка жодним чином не обґрунтувала та не підтвердила належними доказами факт зміни обставин, які мали місце за період з часу ухвалення рішення про стягнення аліментів та станом на час звернення до суду з цим позовом, також не доведено, що вона несе більші витрати на утримання неповнолітньої дитини, окрім того, зазначає, що крім визначених рішенням суду аліментів, здійснює додатково перекази коштів на картку позивачки на утримання дитини. Відповідач зазначає, що дійсно проходить службу у ЗСУ, однак це не вказує на те, що його матеріальний стан покращився, так як він несе систематичні витрати пов`язані з проходженням військової служби, до того ж під час служби отримав захворювання. У зв`язку з лікування захворювання поніс та продовжує нести значні витрати. Відповідач зазначає, що додаткові витрати на доньку він ніс та готовий нести в подальшому, але вагомих причин для зміни способу стягнення аліментів не вбачає, просить відмовити в задоволенні позову (а.с.45-48). ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 17.07.2024 справу призначено до розгляду за правилами спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Сторони двічі належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи. Позивачка згідно поданої заяви просить розгляд справи проводити у її відсутність та задовольнити позовні вимоги. Представник двічі не вийшов на відео конференцію, однак згідно відзиву на позовну заяву від 18.09.2024 просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Підстав відкладати судовий розгляд втретє немає. За вказаних обставин за ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. ІІІ. Фактичні обставини справи. Судом встановлено, що позивачка перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 11.05.2008, який розірвано 05.12.2012 згідно рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області (а.с.9). Від шлюбу в сторін народилися донька [PERSON] , [INFO] згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.7). Рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 19.12.2017 з відповідача стягуються аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 900 гривень щомісячно, починаючи з 22.11.2017 на підставі якого видано виконавчий лист та відкрито виконавче провадження [NUMBER] (а.с.10-11). Згідно Витягу з реєстру Тараканівської територіальної громади №2023/009116467 [PERSON] , [INFO] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . (а.с.8) Згідно довідки про доходи №107 від 08.07.2024 виданою ПРаТ «Дубрик» загальна сума доходу [PERSON] за період з січня 2024 року по червень 2024 року без урахування аліментів становить 20728, 14 грн. (а.с.12). Згідно довідки [INFO] №1/3379 від 07.07.2023 та військового квитка серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] згідно наказу №359 від 14.11.2022 призваний на військову службу під час загальної мобілізації та направлений для проходження військової служби до військової частини [NUMBER] (а.с.13, 51-54). З матеріалів справи встановлено, що згідно довідки В/Ч [NUMBER] від 24.04.2024 №5380 солдат [PERSON] , 1983р.н. отримав захворювання, пов`язане з проходженням військової служби (а.с.55-56). У зв`язку з лікуванням згідно наданих епікризів, висновків, консультативних заключень, довідок відповідач поніс матеріальні витрати на загальну суму 52323,2 грн. (а.с. 57-73). Згідно фіскальних чеків АТ КБ «Приватбанк» вбачаються перекази коштів [PERSON] на рахунок отримувача [PERSON] з призначенням платежів «переказ власних коштів» у березні 2023 року на загальну суму 40579,01 грн. (а.с.74-76). Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , 27.05.2023 [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] , актовий запис №752 (а.с.77). Згідно довідки про доходи №6395 від 12.08.2024 виданою В/Ч [NUMBER] загальна сума доходу [PERSON] за період з 01.02.2024 до 31.07.2024 за винятком аліментів становить 119922,26 грн. (а.с.78). Отже, відповідач за період 6 місяців з 01.02.2024 до 31.07.2024 сплатив на утримання власної дитини 9588 грн. (1598 грн.*6), а його власний нарахований дохід у цей час - це 119922,26 грн., відповідно після оподаткування йому залишається 98336,36 грн., що в понад 10 разів перевищує витрати на дитину. IV. Норми права, які застосував суд. Відповідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Статтями 18, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, встановлено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Встановлені судом сімейні правовідносини щодо способу виконання батьками обов`язку утримувати дитину, зокрема, щодо зміни способу стягнення аліментів, визначеного за рішенням суду, регулюються Конституцією України, Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 Конвенції» та Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, що ратифікована Постановою ВР України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, і є частиною національного законодавства України. Згідно із ст.51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття… Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Відповідно ст.150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини (ч.2 ст. 179 СК України). За змістом ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ч.1 ст.181 СК України). За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч.3 ст.181 СК України). Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (абз.2 ч.3 ст.181 СК України). Відповідно до положень ч.1 ст.183 СК України, стягнення аліментів здійснюється у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини, яка визначається судом. При цьому підстави стягнення аліментів у частці від заробітку (доходу) визначається з урахуванням як положень ст.182 СК України, так і положень ст.183 СК України. Згідно ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Розмір аліментів, які стягуються на сьогоднішній день з відповідача на утримання дитини становлять 1598 грн., тобто 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття,. Разом з тим, статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» передбачено, що для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум становить 3196 грн. Згідно з ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. V. Мотивована оцінка і висновки суду. З огляду на принцип рівності прав і обов`язків батьків відносно дітей, суд вважає очевидно неможливим в сучасних реаліях забезпечити нормальні умови життя, виховання і розвитку дитини сторін, якщо аліменти, що стягуються з батька становлять 900 грн. чи в силу закону вже 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тобто 1598 грн. Фактично, в цій ситуації переважний регулярний тягар утримання доньки впродовж років несе матір, а пересилання їй коштів в один місяць у році за період впродовж 7 років не рятує ситуацію, бо дитина потребує щоденного догляду та харчування впродовж дорослішання аж до повноліття. Суд вирішує справу згідно принципу забезпечення якнайкращих інтересів дитини. Розмір аліментів, на які просить замінити стягнення позивачка, дійсно є мінімальним, що має сплачувати один з батьків, і згідно чинного законодавства така сума призначається навіть у безспірному порядку судовим наказом. Вид стягнення аліментів - тверда грошова сума чи частка від доходу, також обирає позивач. Враховуючи зміну розміру прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку з 2017 року, який згідно чинного законодавства з 01.01.2024 становить 3196 грн., рівність обов`язку батьків щодо утримання дітей, той факт, що минуло 7 років після ухвалення першого рішення суду про стягнення аліментів та відповідно змінились умови життя за цей період в сторону значного збільшення матеріальних витрат, що батько дитини працевлаштований з листопада 2022 року і до цього сплачував аліменти дитині на суму, яка в понад 10 разів є меншою, ніж та, що залишалась йому, суд вважає, що є підстави для зміни способу стягнення аліментів та відповідно їх збільшення до 1/4 частини доходу відповідача. Цей розмір аліментів буде посильним для батька, який отримує стабільний дохід та при цьому знаходиться на повному державному утриманні як військовослужбовець. Також суд зауважує, що дійсно відповідач зазнав поранення і поніс певні витрати в зв`язку з цим, але на питання зміни способу стягнення аліментів цей факт не впливає, бо ці витрати уже відбулись, а аліменти в новому розмірі стягуються після набрання рішенням законної сили. Також факт укладення нового шлюбу не свідчить про наявність інших утриманців у відповідача і не звільняє батька від обов`язку утримувати свою дитину на належному рівні забезпечення. В підсумку позовні вимоги суд задовольняє в повному обсязі. Відповідно п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Отже, згідно п.п. 1 п. 1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст.141 ЦПК України з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 1211,20 грн. За таких обставин,

Outcome: approved