Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Позов мотивує тим, що 06 вересня 2014 року вона уклала шлюб з відповідачем [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Дітей від даного шлюбу у них не має. Вказує, що відповідач її зрадив, і вони вже більше року не живають разом як сімейна пара. Відповідач влаштовує своє особисте життя з іншою жінкою. Вона не бажає поновлювати подружні стосунки, так як не має наміру терпіти таке зневажливе його ставлення до себе, тому бажає розірвати шлюб, на примирення не погоджується. Подальше збереження сім`ї у зазначених вище умовах є неможливим, розірвання шлюбу не буде суперечити її інтересам, наполягає на розірванні шлюбу. Ухвалою судді від 02.10.2024 провадження в зазначеній справі відкрито, постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін на 24.10.2024, копію ухвали з позовною заявою та додатками направлено відповідачу, позивачу надіслано копію ухвали. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Разом з позовною заявою, позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю, просила суд їх задоволити. Відповідачем відзиву на позовну заяву суду не надано, однак14.10.2024 на адресу суду поступила заява від відповідача в якій вказано що останній визнає позовні вимоги в повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечує так як примирення між ними не можливе. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов є підставним та підлягає задоволенню з огляду на таке. Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні положення містяться у частині 1 статті 24 Сімейного кодексу України, якою передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Положеннями частин 3 та 4 Сімейного кодексу України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Отже, одним із принципів побудови сімейних та шлюбних відносин є принцип вільної згоди та добровільності їх існування. Шлюбні відносини тривають доти, доки існує бажання подружжя і надалі виконувати сімейні функції і надалі реалізовувати завдання сім`ї. Кожен з подружжя у будь-який час за наявності підстав, які унеможливлюють подальше шлюбне життя, має право висловити своє бажання розірвати шлюбні відносини. Реалізація цього права, яким наділений кожен з подружжя, повинна відбуватися з чіткім дотриманням матеріальних та процесуальних норм, для запобігання порушення інтересів іншого з подружжя або прав та інтересів дітей. Згідно з частиною 2 статті 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Матеріалами справи встановлено, що позивач [PERSON] 06.09.2014 уклала шлюб з відповідачем [PERSON] який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Дрогобичу реєстраційної служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 396, та видано свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] . Від даного шлюбу у сторін не має. Частиною 3 статті 105 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позивачка скористалась даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні, оскільки не має наміру зберігати шлюб з відповідачем. Як встановлено, причиною припинення шлюбно-сімейних відносин сім`ї сторін по справі являється те, що відповідач зрадив позивача, і вони вже більше року не живають разом як сімейна пара. Відповідач влаштовує своє особисте життя з іншою жінкою. Вона не бажає поновлювати подружні стосунки, так як не має наміру терпіти таке зневажливе його ставлення до себе, тому бажає розірвати шлюб, на примирення не погоджується. Крім того із поданої заяви відповідачем вбачається, що останній не має наміру щодо збереження сім`ї та підтримки сімейних відносин, не бажає продовжувати подружні стосунки з позивачем, примирення між ними неможливе. Він добровільно вступив в лави ЗСУ, та по даний час проходить військову службу, зокрема на нульових позиціях, задля виконання завдань оборони України. При таких обставинах суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, внаслідок чого їхній шлюб слід розірвати. Розподіл судових витрат у справі, котрі полягають у сплаті позивачем судового збору за пред`явлення позовної заяви до суду із вимогою немайнового характеру у розмірі 1211 грн. 20 коп. і підтверджуються квитанцією слід залишити за позивачем, оскільки остання зазначила, що такі витрати бажає залишити за собою. Доказів понесення учасниками справи інших судових витрат, пов`язаних з її розглядом, окрім як сплати судового збору за пред`явлення позовної заяви до суду та оплати вартості послуг за оформлення позовної заяви, матеріали цієї справи не містять.

Outcome: approved