Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-15 00:00:00

Позиція позивача та відповідача, процесуальні дії, вчинені по справі. Представник позивача [PERSON] , діючи в інтересах свого довірителя, звернувся до Хорольського районного суду Полтавської області з позовною заявою до відповідачки про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій просив стягнути із неї на користь позивача заборгованість за комплексним договором № 1/4107906 (надалі Кредитний договір) від 13.05.2021 у розмірі 429370,76 грн, а також судовий збір в сумі 6440,56 грн. В обґрунтування позову зазначено, що відповідно до вищезазначеного Кредитного договору, кредит надається відповідачці на споживчі потреби. Всі умови щодо надання кредиту, обслуговування та погашення заборгованості за кредитом, згідно з Договором, визначені в Правилах надання споживчого кредиту в АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та умовах страхування життя Позичальника (надалі Правила), які є публічною та невід`ємною частиною цього Договору та розміщені на офіційному сайті Банку: www.credit-agricole.ua. Відповідно до вищезазначеного Кредитного договору, позивач надає відповідачці кредит у сумі 500 000,00 грн строком з 13.05.2021 до 12.05.2025, а остання одержує та повертає кредит згідно з графіком погашення кредиту. Однак відповідачкою порушені умови Кредитного договору, а саме не повертається кредит у строки/терміни, передбачені графіком, не сплачуються проценти/прострочені проценти за користування кредитом та комісія/прострочена комісія у строки/терміни, передбачені Кредитним договором. З метою досудового врегулювання спору позивач надсилав відповідачці лист-вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором. Проте заборгованість не погашено. Таким чином, станом на 09.05.2024 заборгованість відповідачки перед позивачем по вказаному Договору становить 429370,76 грн, яка має бути стягнута із останньої на його користь. Ухвалою судді від 17.06.2024 у справі відкрито провадження та призначено її розгляд за правилами загального позовного провадження. 26.07.2024 представником відповідачки адвокатом Антіховичем В.В. надіслано до суду відзив на позов, у якому останній вказує про невизнання відповідачкою позову повністю, прохає у його задоволенні відмовити. На обгрунтування цього вказує, що відповідачка заперечує факт отримання нею кредитних коштів; до заборгованості за кредитом позивачем включено суму комісії за користування ним, що сформована, виходячи із нікчемних положень договору; позивачем не обрунтовано суму заборгованості, а відповідачка провівши власні обрахунки вважає, що її розмір має становити 384000,75 грн; вважає, що самостійною підствою для відмови в задоволенні позову є те, що Правила надання споживчого кредиту в АТ Креді Агріколь банк" та умови страхування життя позичальника не підписані відповідачкою, а отже вони не є частиною договору; позивачем не надано до суду доказів на підтвердження отримання відповідачкою вимоги щодо дострокового виконання боргового зобов`язання, яку як він стверджує, їй було надіслано. Одночасно представник відповідачки подав до суду письмові клопотання про витребування оригіналів документів та витребування доказів у позивача, а саме: оригіналу кредитного договору № 1/4107906 від 13.05.2021; оригіналу додатку № 1 до Комплексного договору № 1/4107906 від 13.05.2021; оригіналу пам`ятки клієнту за кредитним договором № 1/4107906 від 13.05.2021; оригіналу анкети-заяви № 0100149-19042021-002 від 19.04.2021 на отримання готівкового кредиту "Свобода"; оригіналу паспорту споживчого кредиту; оригіналу додатку № 1 до паспорту споживчого кредиту; Тарифів банку; підтвердження направлення досудової вимоги відповідачу. 20.08.2024 за допомогою підсистеми "Електронний суд" представником позивача [PERSON] надіслано до суду відповідь на відзив, в якому останній прохає поновити пропущений з поважної причини строк для його подання (через постійну відсутність світла та запровадженням блекаутів у м. Києві). Останній заперечує проти доводів сторони відповідача, підтримує позовні вимоги та зазначає про те, що відповідачка [PERSON] особисто підписала вказаний кредитний договір від 13.05.2021 та своїм підписом підтвердила факт згоди з усіма умовами договору, добровільно погодилася на його укладення, не оскаржувала його та не розрівала цієї угоди за увесь період часу її дії, отже не вважала його умови несправедливими. Остання здійснювала сплату по кредиту на рахунок, який був відкритий останній банком для погашення кредитної заборгованості, про що зазначено у підписаному нею договорі. 12.04.2024 відповідачкою [PERSON] було надано позивачеві заяву, в якій вона особисто визнала наявність заборгованості, прохала не звертатися із позовом до суду та обіцяла погасити частину заборгованості або скористатися парограмою прощення відстоків та комісії до 08.05.2024, однак в подальшому не вчинила дій жодних дій на погашення заборгованості. Відповідачка не звернулася до суду із зустрічною позовною заявою про визнання умов договору недійсними. Комісія кредитодавця, пов`язана із наданням, обсоуговуванням та поверненням кредиту, у тому числі комісія за обслуговування кредитної лінії на переконання позивача належить до загальних витрат на кредитування і тому нарахована останнім правомірно, відповідно до умов договору та підлягає стягненню із відповідачки. На підтвердження перерахування коштів останній позивачем надано до матеріалів позовної заяви платіжну інтрукцію № 36664484-1 від 13.05.2021, вона є первинним бухгалтерським документом, який має засвідчувати таку операцію та є належним доказом її здійснення. Щодо направлення вимоги про дострокове погашення забогованості за кредитним договором, позивачем надано до матеріалів позовної заяви докази її належного надіслання відповідачці. 10.09.2024 представником відповідачки [PERSON] надіслано до суду заперечення на відповідь на відзив, в якому останній підтримує раніше висловлену позицію сторони відповідача. Ухвалою суду від 11.09.2024 закрито підготовче проваження та призначено справу до розгляду по суті, поновлено строк для подання відповіді на відзив позивачу шляхом її прийняття; витребувано від позивача оригінали кредитного договору та додатків до нього, призначено судове засідання на 15.10.2024. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав, прохав їх задовольнити. Надав пояснення, що відповідають викладеному у позовній заяві та відповіді на відзив, надав суду для огляду оригінали документів, які було постановлено витребувати у позивача згідно ухвали суду. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, належним чином була повідомлена про час та місце його проведення, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення 19.09.2024, заяв та клопотань щодо причин своєї неявки суду не надала. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги не визнав повністю, надав пояснення, які відповідають викладеному у відзиві на позов та запереченнях на відповідь на відзив. Прохав у задоволенні позовних вимог відмовити. Суд, заслухавши думку сторін, прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідачки [PERSON] , яка не з`явилася в судове засідання без поважних на те причин із урахуванням того, що її інтереси в даному випадку представлені представником адвокатом Антіховичем В.В. Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши думки сторін, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що 13.05.2021 Акціонерне товариство КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК (далі Позивач) та фізична особа - резидент України [PERSON] (надалі Відповідач") на підставі заяви-анкети № 0100149-19042021-0021 на отримання готівкового кредиту "Свобода" /а.с. 34/, що підписана останньою, у письмовій формі уклали Комплексний договір № 1/4107906 (надалі Кредитний договір) /а.с. 28-30/. Відповідно до п. 1.2. Кредитного договору, кредит надається Відповідачу на споживчі потреби. Всі умови щодо надання кредиту, обслуговування та погашення заборгованості за кредитом, згідно з Договором, визначені в Правилах надання споживчого кредиту в АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» /а.с. 41-45/ та умовах страхування життя Позичальника (надалі - Правила), які є публічною та невід`ємною частиною цього Договору, та розміщені на офіційному сайті Банку: www.credit-agricole.ua. Відповідач шляхом підписання цього Договору, підтверджує, що: -він у письмовій формі у повному обсязі отримав від Банку інформацію, визначену Законом України «Про споживче кредитування» та/або іншими нормативно-правовими актами, що регулюють це питання (п. 2.3 Кредитного договору); -він в день укладення Договору особисто отримав свій примірник Договору, умови цього Договору йому зрозумілі, з Правилами і тарифами Банку ознайомлений, приймає та погоджується (п. 4.5 Кредитного договору); -йому до\~укладання Договору\~Банком надано\~інформацію,\~яка визначену\~ч.\~2\~ст.\~12\~Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» (п.\~4.5 Кредитного договору). Відповідно до вищезазначеного Кредитного договору, Позивач надає Відповідачу кредит у сумі 500 000,00 грн строком з 13.05.2021 до 12.05.2025, а Відповідач одержує та повертає кредит згідно з графіком погашення кредиту /а.с. 31-32/. Згідно паспорту кредиту /а.с. 36-38/ сума /ліміт кредиту/ становить 500000,00 грн, строк кредитування 48 місяців, процентна ставка - 15 відсотків річних, фіксована, комісія за відкриття поточного рахунку 80,00 грн; комісія за обслуговування кредитної заборгованості (включає в себе моніторинг заборгованості, під яким розуміється електронне інформування (нагадування) про здійснення щомясячних платежів по кредиту та процентах, інформування клієнта про виникнення простроченої заборгованості, консультування клієна, в т.ч. документальне, щодо погашення заборгованості, своєчасності сплати платежів тощо) становить 1,15 % від початкової суми кредиту, сплачується щомясячно у гривні. Пам`ятка клієнту за кредитним договором № 1/4107906 від 13.05.2021 /а.с. 33/ містить умови кредитування та інформацію щодо дострокового погашення кредиту, варіантів погашення кредиту, додаткових можливостей для позичальника, приклад заповнення платіжного документа при погашенні кредиту через відділення інших банків. Всі вищезаначені документи у графі "підпис позичальника" містять відповідний письмовий підпис, який зазначений як підпис [PERSON] . Зазначені копії документів завірені судом в судовому засіданні на підставі огляду їх оригіналів, наданих на вимогу суду представником позивача, відмінностей між оригіналами та копіями не виявлено, заяв від сторін щодо визнання їх неналежними чи недопустимими доказами не надійшло. Згідно копії сторінок паспорта відповідачки [PERSON] серії [NUMBER] та довідки про РНОКПП /а.с. 47-48/, її дані співпадають із даними, зазначеними у кредитному договорі № 1/4107906 від 13.05.2021. Відповідно до копії платіжної інструкції № 36664484-1 від 13.05.2021 (3-й примірник) /а.с. 8/ позивачем перераховано кошти в сумі 500000,00 грн на рахунок отримувача [PERSON] , призначення платежу - надання кредиту згідно кредитного договору № 1/4107906 від 13.05.2021, платник [PERSON] . З пояснень, наданих у судовому засіданні представником позивача, судом встановлено, що цей документ отриманий із бази АТ "Креді Агріколь Банк" та наданий до матеріалів справи на підтвердження перерахування відповідачці кредитних коштів. Згідно виписок з рахунку [PERSON] у АТ "Креді Агріколь Банк" за період з 13.05.2021 по 09.05.2024 /а.с. 9-27/, позивачем здійснювалися нарахування за вищевказаним кредитом, відповідачкою періодично було внесено кошти на погашення тіла кредиту, відсотків за користування ним та комісії. Згідно розрахунку заборгованості по цьому кредиту /а.с. 6/, виконаному та підписаному представником позивача [PERSON] , станом на 09.05.2024 є наявною заборгованість в загальному розмірі 429 370,76 грн., що включає: № рахунку обліку заборгованостіКредитна заборгованість по рахункам:Сума боргу в UAHЕквівалент (курс НБУ 1) в грн. 22036000596438Рахунок строкової заборгованості1,000000177 258,85177 258,85 22039000645449Рахунок простроченої заборгованості1,00000062 345,2062 345,20 22083001015217Рахунок прострочених відсотків1,00000035 456,5235 456,52 22084001015238Рахунок простроченої комісії1,00000057 500,0057 500,00 22086001060322Загальна сума реструктуризації по простроченій комісії 1,00000046 000,0046 000,00 Загальна сума реструктуризації по простроченим відсоткам1,00000042 963,6542 963,65 22087000941139Рахунок комісії1,0000005 750,005 750,00 22088000941138Рахунок нарахованих відсотків1,0000002 096,542 096,54 Загальна сума боргу до стягнення: \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~1,000000429370,76429370,76 З метою досудового врегулювання спору позивачем було надіслано відповідачці лист-вимогу від 26.09.2023 № 10451/4323 про необхідність погашення заборгованості за кредитним договором /а.с. 7/. Відповідно до копії рекомендованого повідомлення про вручення поштових відправлень, надісланих 28.09.2023 відповідачці за адресою [ADDRESS] позивачем, останнє було повернуто на адресу відправника у зв`язку із відмовою адресата від отримання а.с. 117-118/. Відповідно до копії заяви [PERSON] від 12.04.2024, адресованої голові правління АТ "Креді Агріколь Банк", остання прохає його не звертатися до суду через навність у неї простроченої заборгованості за кредитним договором № 1/4107906 від 13.05.2021 у зв`язку із тим, що на 11.04.2024 вона вже сплатила частину простроченої заборгованості у розмірі 40000,00 грн, а до 08.05.2024 планує погасити залишок заборгованості або скористатися програмою прощення відсотків по комісії у разі сплати 10% тіла кредиту /а.с. 116/. Станом на момент звернення до суду 07.06.2024 заборгованість за кредитним договором не погашена у повному об`ємі. Відповідно до відзиву на позов, наданого представником відповідачки [PERSON] 26.07.2024 /а.с. 61/, відповідачка позов не визнає повністю, прохає у його задоволенні відмовити, оскільки заперечує факт отримання нею кредитних коштів, стверджуючи, що платіжна інструкція № 36664484-1 від 13.05.2021 не є доказом підтвердження перерахування їй коштів банком, а лише підтвердженням перерхунку коштів між рахунками останньої; до заборгованості за кредитом позивачем включено суму комісії за користування ним, що сформована, виходячи із нікчемних положень договору, а отже, виходячи із практики Верховного Суду, її нарахування є підставою для відмови у позові; позивачем не обрунтовано суму заборгованості, а відповідачка провівши власні обрахунки вважає, що її розмір має становити 384000,75 грн; також вказує, що самостійною підставою для відмови в задоволенні позову є те, що Правила надання споживчого кредиту в АТ "Креді Агріколь банк" та умови страхування життя позичальника не підписані відповідачкою, а отже вони не є частиною договору; позивачем не надано до суду доказів на підтвердження отримання відповідачкою вимоги щодо дострокового виконання боргового зобов`язання, яку як він стверджує, їй було надіслано. Вказаний відзив містить альтернативний розрахунок забогованості за вказаним кредитом, здійснений стороною позивача /а.с. 60 зворот/. Письмових доказів на підтвердження правильності проведеного розрахунку та його обгрунтування суду не надано. У відповіді на відзив представник позивача вказує, що безпосередньо у п. 2.1 кредитного договору №1/4107906 від 13.05.2021р., підписаного [PERSON] зазначено, що ''з метою обслуговування кредиту Банк відкриває Позичальнику єдиний рахунок для погашення кредитної заборгованості № [NUMBER] '', по якому відповідачка сплачувала відповідні виплати, що дає підстави стверджувати, що вона визнає підписання кредитного договору та отримання ним кредитних коштів. В інакшому випадку остання би не здійснювала виплати по вказаному кредитному договору. Крім того, 12.04.2024 відповідачкою було підписано та надано до банку відповідну заяву, в якій вона особисто визнає наявність у неї простроченої заборгованості, просить не звертатися до суду та обіцяє погасити іншу частину заборгованості або скористатися програмою прощення відсотків та комісії до 08.05.2024. Однак, після 12.04.2024 вона більше не здійснювала жодного платежу та не погасила прострочену заборгованість, а також не скористалася умовами запропонованої їй програми прощення, у зв`язку з чим, відповідно до умов кредитного договору, банком до суду було подано відповідну позовну заяву, про що відповідачка заздалегідь була попереджена та проінформована. Наголошує, що [PERSON] не зверталася із зустрічною позовною заявою про визнання умов договору недійсними до суду. Відповідно до положення п. 1.4.2. Кредитного договору, яким сторони визначили обов`язок позичальника сплачувати щомісячну комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості, а також інші умови кредитного договору відповідають нормам спеціального закону, а саме Закону України «Про споживче кредитування», тому заборгованість по сплаті комісії має бути стягнута за умовами договору із відповідачки. Своїм підписом Відповідачка підтвердила факт своєї згоди з усіма умовами Договору, Правилами і Тарифами банку, не оскаржувала та не розірвавла дану угоду за увесь період цього часу, отже не вважала їх несправедливими. Таким чином, на момент укладення кредитного договору сторони досягли згоди щодо істотних умов, у т.ч. визначених в Правилах надання споживчого кредиту в АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та умовах страхування життя позичальника, які є публічною та невід`ємною частиною Договору та розміщені на Офіційному сайті банку www.credit-agricole.ua. На підтвердження відправлення банком на адреси позичальниці вимоги про дострокове виконання боргових зобов`язань №10451/4323 від 26.09.2023 із вимогами про дострокове погашення у повному обсязі зобов`язання за Кредитним договором суду надано відповідні докази, що приєднані до матеріалів справи. Норми права, застосовані судом та мотивована оцінка доводів сторін. Відповідно до ч. 1ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. (ч. 1ст. 13 ЦПК України). Згідно із ч.1\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 1, ч.2\~ст. 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Відповідно до\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.\~627-629,\~638 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами і є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Статтею 610 ЦК України\~передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).\~Статтею 611 ЦК України\~передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до\~ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина перша\~статті 530 ЦК України). Частиною другою\~статті 1050 ЦК України\~передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Судом встановлено, що між відповідачкою та АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» в письмовій формі було укладено кредитний договір\~№1/4107906\~від 13.05.2021, відповідно до умов якого кредитор надав, а відповідачка отримала 50000,00 грн на строк 48 місяців, тобто до 12.05.2025 зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 15% річних та комісії за обслуговування кредитної забргованості в розмірі 1,15% від початкової суми кредиту, що сплачується щомісячно у гривні. Доказів на підтвердження визнання зазначеного договору у встановленому законом порядку недійсним матеріали справи не містять та стороною відповідача суду їх надано не було. Отримання відповідачкою [PERSON] кредитних коштів за вказаним договором підтверджується первинними бухгалтерськими документами, наданими до матеріалів справи позивачем та не спростовані останньою. Суд не погоджується із твердженням представника відповідачки про неотримання коштів [PERSON] також із тих підстав, що суду надано позивачем належні та допустимі докази неодноразового внесення останньою коштів на погашення заборгованості за кредитом та письмового звернення останньої до правління банку з проханням не звертатися до суду із позовом про стягнення заборгованості за цим кредитом, в якій вона вказує про намір погасити її в добровільному порядку. Твердження представника відповідачки про те, що остання не підписувала додатки до кредитного договору, суд також вважає такими, що не знайли свого підтвердження під час судового розгяляду, оскільки стороною відповідача не подано до суду зустрічного позову про визнання кредитного договору неукладеним, а також після огляду судом оригіналів наданих позивачем документів, що складають вказаний кредитний договір, стороною відповідача не надано суду доказів їх непідписання особисто [PERSON] , як і не було заявлено під час розгляду справи клопотання про призначення почеркознавчої експертизи цих підписів як неналежних останній. За таких обставин, суд приходить до висновку, що укладений між АТ «Креді агріколь банк» та [PERSON] є чинним, ніким не оспорений, підлягає виконанню, тобто у даному випадку слід виходити із презумпції правомірності правочину (стаття 204 ЦК України) та обов`язковості договору (стаття 629 ЦК України), підлягає виконанню сторонами. З огляду на вищевикладене, суд вважає доведеним факт наявності відносин із споживчого кредитування між позивачем та відповідачкою. У частині другій\~статті 627 ЦК України\~закріплено, що у договорах за участю фізичної особи-споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. До відносин споживчого кредитування застосовується\~Закон України «Про споживче кредитування» від 15 листопада 2016 року № 1734-VIII\~та\~Закон України «Про захист прав споживачів» від 12 травня 1991 року № 1023-XII, у частині, що не суперечить\~Закону № 1734-VIII. Зокрема, частиною четвертою\~статті 16 Закону № 1734-VIII\~встановлено право кредитодавця вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, у повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит, у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - щонайменше на три календарні місяці. При цьому кредитодавець зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені. Якщо кредитодавець відповідно до умов договору про споживчий кредит вимагає здійснення платежів, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі платежі або повернення споживчого кредиту здійснюються споживачем протягом 30 календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - 60 календарних днів з дня одержання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про споживчий кредит, вимога кредитодавця втрачає чинність. У справі № 638/13683/15-ц Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26 травня 2020 року та Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 28 червня 2023 року викладено правові висновки, що порушення позивачем визначеного кредитними договорами порядку направлення юридично значимих повідомлень, факт отримання яких адресатами суди не встановили, не може мати наслідком покладення на відповідачів тягаря дострокового погашення заборгованості за кредитними договорами. Станом на час звернення до суду із позовом, строк дії кредитного договору, укладеного між позивачем та [PERSON] , не закінчився, проте у зв`язку із виникненням заборгованості у відповідачки та невиконанням нею вимоги про дострокове виконання боргових зобов`язань, позивач скористався правом на звернення до суду із таким позовом. Суд не погоджується із твердженням сторони відповідача про те, що [PERSON] не було надіслано вказану вимогу позивачем, оскільки протилежне доведене письмовими доказами, наданими до матеріалів справи та дослідженими судом, як то копією такого документу та поштовими повідомленнями про нетримання її відповідачкою за місцем реєстрації у зв`язку із відмовою адресата від отримання. З урахуванням вищевказаного, наданих позивачем суду належних та допустимих доказів, на переконання суду, позивач вчинив всі дії, які залежали від нього, для отримання [PERSON] цього документу, а отже, у зв`язку із невиконанням умов договору останньою, мав право на звернення до суду із цим позовом за захистом своїх порушених прав. Щодо розміру заборгованості відповідачки перед позивачам, наявність якої фактично не оспорюється останньою, як вбачається із її письмового звернення до правління АТ ««КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та наданням альтернативного розрахунку такої заборгованості у відзиві на позов, суд приходить до таких висновків. Відповідно до п. 1.4.2 договору № 1/4107906 від 13.05.2021 за користування кредитом позичальник сплачує комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в розмірі 1,15% від суми кредиту, зазначеної в п. 1.1 Договору (500000,00 грн). Обслуговування кредитної заборгованості включає моніторинг заборгованості, під яким розуміється електронне інформування (нагадування) про здійснення щомісячних платежів по кредиту та процентах, надання інформації щодо стану заборгованості через дистанційні системи обслуговування, інформування позичальника про виникнення простроченої заборгованості, консультування позичальника (як усне так і письмове) щодо погашення заборгованості, своєчасності сплати платежів, тощо. Відповідно до\~рішення Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року №15-рп/2011\~та згідно з п.3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених\~Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року №168, в частині стягнення суми заборгованості за комісією суд вважає необхідним відмовити. Положення пунктів 22, 23 статті\~1, статті\~11 Закону України «Про захист прав споживачів»\~з подальшими змінами у взаємозв`язку з положеннями частини четвертої\~статті 42 Конституції України\~треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору. Відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених\~Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року №168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо). Згідно з ч. 1\~ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування»\~(у редакції, чинній на момент укладення оспорюваного договору) після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Відповідно до ч. 5\~ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування»\~умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Згідно з ч.2\~ст. 215 ЦК України\~недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. За змістом ч. 1\~ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів»\~цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить\~Закону України «Про споживче кредитування». Тобто, пунктом 1.3.2 договору № 6/3216080 від 17.02.2021 року фактично встановлено плату позичальника за надання послуг, безоплатність надання яких прямо встановлена частиною першою\~статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Враховуючи наведене, оскільки [PERSON] було встановлено щомісячну плату за такі супутні послуги банку, які за законом повинні надаватися їй безоплатно, пункт 1.4.2 Договору є несправедливим, містить дисбаланс обов`язків на шкоду позичальника та суперечить вимогам\~ЗУ «Про захист прав споживачів», а тому вимога АТ «Креді Агріколь Банк» про стягнення з відповідачки на його користь комісії та простроченої комісії на загальну суму 109250,00 грн є необґрунтованою, як наслідок, відсутні підстави для її задоволення. Зазначене в повній мірі узгоджується зі змістом правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09 грудня 2019 року у справі №524/5152/15-ц (провадження №61-8862сво18). Аналогічний висновок зробив Верховний Суд 19 лютого 2020 року по справі №756/8840/17-ц, визнавши банківську комісію AT КБ «ПриватБанк» за кредит незаконною і зазначивши, що банки не можуть зобов`язати клієнтів її сплачувати. Кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього\~Закону\~Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цьогоЗакону, є нікчемною. Схожі за змістом висновки викладені в постанові Верховного Суду від 01 квітня 2020 року у справі № 583/3343/19. Щодо стягнення іншої частини заборгованості за кредитними договором, суд вважає її нарахованою відповідно до умов договору та погоджується з її розміром, що становить (за виключенням заборгованості за комісією, яку, як вказано вище, суд визнав такою, що стягненню не підлягає) 320120,76\~грн,\~з яких:\~177258,85\~грн -\~строкова заборгованість,\~62345,20\~грн -\~прострочена заборгованість,\~35456,52\~грн -\~прострочені відсотки,\~2096,54\~грн -\~нараховані відсотки,\~42963,65\~грн -\~сума реструктуризації\~по простроченим\~відсоткам. Суд не погоджується із альтернативним розрахунком, наданим стороною відповідача, виходячи із того, що представником відповідачки при його обрахуванні проведений простий математичний розрахунок без урахування того, що банком при внесені позичальником платежів було застосовано умови кредитного договору, за якими у разі недостатності суми здійсненого платежу для виконання зобов`язань за договором у повному обсязі, ця сума погашає вимоги банку у відповідній черговості, що відповідає вимогам\~ст. 19 Закону України «Про споживче кредитування». Таким чином, виписки з рахунку відповідачки, надані позивачем до позовної заяви, повною мірою відтворюють розмір визначеної ним заборованості останньої, будь-якими первинними бухгалтерськами документами чи іншого виду доказами не спростовані. З огляду на встановлені у справі обставини, а також висновки суду щодо нікчемності пункту 1.4.2\~кредитного договору\~№ 1/4107906\~від 13.05.2021 про нарахування відповідачці комісії за обслуговування кредиту, суд вважає за необхідне зазначити таке. За загальним правилом, передбаченим статтею 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до частини 2 статті 215 ЦК України, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Умова договору про плату за обслуговування кредитної заборгованості є нікчемною та не потребує визнання недійсною. Ці висновки повністю узгоджуються з висновками, викладеними в постанові ВП Верховного Суду від 13.07.2022 по справі № 496/3134/19. Відповідно до частини першої статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. За правилами вказаної статті реституція як спосіб захисту цивільного права застосовується лише в разі наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним чи який визнано недійсним. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачці можливість звернення до суду із позовом у порядку застосування наслідків виконання нікчемного правочину в частині, що стосується стягнення безпідставно сплачених нею коштів в рахунок комісії за обслуговування кредитної заборгованості за вищевказаним договором. З огляду на наведені вище правові норми та встановлені обставини у справі, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги банку підлягають частковому задоволенню та стягненню підлягає заборгованість за кредитним договором № 1/4107906 від 13.05.2021 в розмірі 320120,76 грн, з яких: 177258,85 грн - строкова заборгованість, 62345,20 грн - прострочена заборгованість, 35456,52 грн - прострочені відсотки, 2096,54 грн - нараховані відсотки, 42963,65 грн - сума реструктуризації по простроченим відсоткам. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. По справі позивачем сплачено 6440,56 грн судового збору, що підтверджується платіжною інструкцією № 1201016 від 22.05.2024. Зважаючи на те, що позов задоволено частково, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 74,56 % сплаченого позивачем судового збору, тобто 4802,08 грн.

Outcome: partial