Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-21 00:00:00

30.09.2024р. представницею позивача [PERSON] була здана на пошту заява у порядку ст.ст. 133-141 ЦПК України, в якій вона просить про стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000 грн. 00 коп. Заява обґрунтована тим, що 25.09.2024р. Врадіївським районним судом Миколаївської області ухвалено рішення у цивільній справі № 474/1442/23 (провадження № 2/474/44/24) за позовом [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача [PERSON] , до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди потерпілому внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Таким чином, позивач має право на відшкодування судових витрат, що складаються з витрат на професійну правничу допомогу та витрат представника позивача, що пов`язані з явкою до суду 30.01.2024р. А тому, посилаючись на ст.ст. 133-141 та ст. 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність представниця позивача [PERSON] просила заяву задовольнити. Позивач [PERSON] та його представниця [PERSON] в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином в порядку, визначеному ст.ст. 128-131 ЦПК України, повідомлені про час, дату та місце судового розгляду, про причини неявки не повідомили. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином в порядку, визначеному ст.ст. 128-131 ЦПК України, повідомлені про час, дату та місце судового розгляду, про причини неявки не повідомили. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча належним чином в порядку, визначеному ст.ст. 128-131 ЦПК України, повідомлений про час, дату та місце судового розгляду, про причини неявки не повідомив. Частинами 3-4 ст. 270 ЦПК України визначено, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Відтак розгляд питання щодо ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат буде розглядатися за відсутності учасників судового розгляду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом не здійснюється. Перевірив матеріали справи № 474/1442/23, доводи заяви представниці позивача [PERSON] - [PERSON] , дослідив докази, які стосуються питання щодо розподілу судових витрат, судом встановлено таке. 01.11.2023р. [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди потерпілому внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, в якому просив стягнути з відповідача на свою користь матеріальні збитки в сумі 93 817 грн. 25 коп. та моральну шкоду в розмірі 10 000 грн. 00 коп. Також у позові послався, що судові витрати складаються з витрат на професійну правничу допомогу орієнтовна вартість яких 15 000 грн. 00 коп. та інших витрат пов`язаних із розглядом справи. В матеріалах справи наявний Договір про надання правової допомоги від 26.01.2023р. між адвокатом Сорочан А.В. та замовником [PERSON] , у якій адвокат взяв на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах передбачених договором, а замовник зобов`язався оплатити замовлення у порядку та строки обумовлені у договорі. У п. 1.2 договору сторони погодили, що адвокат відповідно до узгоджених сторонами доручень: надає замовнику консультації та юридичні послуги щодо захисту інтересів останнього перед фізичними особами, в органах державної влади, МВС, загальних, адміністративних господарських судах України усіх інстанцій, зокрема у цивільних, господарських та адміністративних справах, у справах про адміністративні правопорушення, тощо; представляє замовника з усіма правами які законом надано, зокрема позивачу (цивільному позивачу), в тому числі з правом пред`явлення позову, зміни підстав та предмету позову, подання заяв, скарг, виконання рішення, оскарження рішення, одержання рішень, ухвал, виконавчого листа, підписувати та подавати документи (заяви, клопотання, заперечення, уточнення, пояснення, запити, докази), узгоджувати процесуальні питання, отримувати документи, відповіді, довідки, витяги, виписки, їх копії, та вчиняти інші дії; представляє інтереси замовника в судах та органах МВС під час досудового та судового слідства, кримінального провадження, у справах про адміністративні правопорушення. Договір діє до виконання сторонами своїх зобов`язань. За правову допомогу передбачену п. 1.2 Договору замовник сплачує адвокату винагороду у розмірі визначену додатком № 1 до договору. В ціну договору не включені фактичні витрати щодо виконання адвокатом зобов`язань за договором. 25.09.2024р. Врадіївським районним судом Миколаївської області ухвалено рішення у справі № 474/1442/23 (провадження № 2/474/44/24), яким позов [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача [PERSON] , до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди потерпілому внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки - задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ) на користь [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ) матеріальну шкоду в сумі 91 132 грн. 25 коп. та моральну шкоду в сумі 5 000 грн. 00 коп. В задоволенні інших позовних вимог - відмовлено. Стягнуто також з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 1 579 грн. 70 коп. та витрати пов`язані з розглядом справи в сумі 6 314 грн. 10 коп. Судові витрати зі сплати судового збору в сумі 567 грн. 50 коп. та пов`язаних з розглядом справи в сумі 185 грн. 90 коп. покладено на позивача [PERSON] . Представниця позивача [PERSON] 13.12.2023р.у приміщенні Врадіївського районного суду Миколаївської області ознайомилася з матеріалами справи № 474/1442/23 та виготовила фотокопії документів, згідно її заяви за вх. № 6235 від 13.12.2023р., про що у заяві наявна відмітка датована вказаним числом, місяцем та роком. 30.01.2024р. судове засідання у справі № 474/1442/23 не відбулося в зв`язку з тимчасовою непрацездатністю головуючого судді із 02.01.2024р. по 30.01.2024р., згідно довідки секретаря судового засідання від 30.01.2024р. Водночас у судовій повістці про виклик до суду від 13.12.2023р. на ім`я [PERSON] наявна відмітка секретаря судового засідання [PERSON] про перебування [PERSON] у Врадіївському районному суді Миколаївської області 30.01.2024р. Вона ж брала участь у підготовчих судових засіданнях та під час судового розгляду вказаної справи з приміщення Врадіївського районного суду Миколаївської області, які мали місце 14.03.2024р., 24.04.2024р., 15.07.2024р., 25.09.2024р., а також 11.06.2024р. з приміщення Турійського районного суду Волинської області, що підтверджується протоколами судового засідання № 2608508 від 14.03.2024р., № 2782384 та № 2784061 від 24.04.2024р., № 2812442 від 11.06.2024р., № 3118771 від 15.07.2024р., № 3393813 від 25.09.2024р. 15.07.2024р. представниця позивача [PERSON] особисто подала до Врадіївського районного суду Миколаївської області заяву за вх. № 3425, у якій вона просила розгляд цивільної справи закінчити у відсутність позивача та його представника, позовні вимоги підтримала та заявила про наявність судових витрат у сторони позивача, які складаються з витрат пов`язаних із розглядом справи, докази чого на підставі ст. 141 ЦПК України будуть подані протягом 5-ти днів після ухвалення рішення суду, орієнтовний розмір витрат вказано у позовній заяві. 30.09.2024р. представницею позивача [PERSON] була здана на пошту заява у порядку ст.ст. 133-141 ЦПК України, в якій вона просить про стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000 грн. 00 коп. та інших витрат представника позивача, що пов`язані з явкою до суду 30.01.2024р. В додатки до заяви про стягнення судових витрат, представниця позивача надала Ордер про надання правничої (правової) допомоги від 13.10.2023р. серії ВЕ № 1100364, договір про надання правової допомоги від 26.01.2023р. та додаток № 1 до нього від 13.10.2023р., згідно п. 3.1 договору, у якому сторони домовилися, що вартість послуг (гонорар) адвоката за договором про надання правничої допомоги від 26.01.2023р. щодо представництва інтересів позивача у суді І інстанції щодо стягнення матеріальної та моральної шкоди внаслідок ДТП що сталося 01.01.2023р. з вини [PERSON] становить 15 000 грн., що може сплачуватися замовником повністю або частинами, як перед поданням позовної заяви до суду, так і протягом розгляду справи судом шляхом перерахування коштів на платіжну картку [NUMBER] , кінцевий термін перерахування гонорару набрання законної сили рішенням суду І інстанції. Також представницею позивача надано детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом від 27.09.2024р. та акт виконаних робіт (наданих послуг) адвокатом у справі № 474/1442/23 від 27.09.2024р., у яких вказано, що відповідно до позовних вимог витрати на професійну правничу допомогу становлять 15 000 грн., та складаються з наступного: - консультування позивача перед врегулюванням спору у судовому порядку - 400 грн.; - підготовка документів для отримання висновку щодо вартості матеріального збитку від оцінювача від 14.07.2023р., оплата за проведення незалежної оцінки у відділенні банку - 600 грн.; - збирання та отримання доказів, ознайомлення з матеріалами кримінального провадження та виготовлення копій документів з матеріалів кримінального провадження, які необхідні для цивільного позову, вивчення та аналіз документів, копіювання доказів сторонами у справі, складання та направлення позивачу позовної заяви від 25.10.2023р. з додатками - 5 000 грн. 00 коп.; - представництво інтересів позивача та участь у судових засіданнях 12.12.2023р., 30.01.2023р., 14.03.2024р., 24.04.2024р., 11.06.2024р., 15.07.2024р., 25.09.2024р., підготовка до розгляду справи з урахуванням часу, витраченого з місця проживання представника позивача до суду та у зворотному напрямку - 7 000 грн.; - гонорар успіху адвоката після постановлення рішення судом 25.09.2024р. - 2 000 грн. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, в додатки до заяви надано платіжну інструкцію № BASS_22059094765 від 30.09.2024р. про оплату платником [PERSON] на користь отримувача [PERSON] в рахунок оплати послуг адвоката Сорочан А.В. гонорару у справі № 474/1442/23 у розмірі 15 000 грн. 00 коп. За правилами п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Частиною 2 ст. 270 ЦПК України визначено, що заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Згідно із частинами першою, третьою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу, а також витрати пов`язані з витребуванням доказів, проведення огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів, та витрати пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки її до розгляду. Частинами 1-3 ст. 134 ЦПК України встановлено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Статтею 137 цього кодексу визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Тобто, витрати на професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України). Саме такою є правова позиція Верховного Суду, висловлена Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у постановах: від 03.10.2019р. у справі № 922/445/19, від 22.01.2021р. у справі № 925/1137/19. За приписами ст. 138 ЦПК України витрати, пов`язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їхніх представників, а також найманням житла, несуть сторони. Стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, та її представникові сплачується іншою стороною компенсація за втрачений заробіток чи відрив від звичайних занять. Компенсація за втрачений заробіток обчислюється пропорційно від розміру середньомісячного заробітку, а компенсація за відрив від звичайних занять - пропорційно від розміру мінімальної заробітної плати. Граничний розмір компенсації за судовим рішенням витрат сторін та їхніх представників, що пов`язані з явкою до суду, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Розмір витрат, пов`язаних з переїздом до іншого населеного пункту та за наймання житла стороні, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, визначається вартістю квитків на залізничний, автомобільний, водний, повітряний транспорт або ж підтвердженою вартістю пального, необхідного для переїзду до суду власним автотранспортом. Відповідно до статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність, про що зазначено в ч. 4 ст. 62 ЦПК України. За положеннями п. 4 ст. 1, ч.ч. 3 та 5 ст. 27 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність № 5076-VI (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики. Пунктом 9 ч. 1 ст. 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правничої допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону № 5076-VI). Відповідно до ст. 19 Закон № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закон № 5076-VI). Форма взаєморозрахунків, при якій сума гонорару адвоката залежить від результату (виграшу) справи, у практиці отримала назву гонорару успіху. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч. 8 ст. 141 ЦПК України). Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, у тому числі в рішенні від 28.11.2002р. Лавентс проти Латвії (Lavents v. Latvia) за заявою № 58442/00 щодо судових витрат, зазначено, що за статтею 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (рішення ЄСПЛ у справах Ніколова проти Болгарії та Єчюс проти Литви). Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis § 268 рішення ЄСПЛ від 23 січня 2014 року у справі East/West Alliance Limited проти України, заява № 19336/04). Аналіз складової гонорару наведено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020р. у справі № 904/4507/18, в якій викладено висновок, що питання дійсності зобов`язання виплатити гонорар успіху слід розглядати в межах правовідносин, які склалися між адвокатом і його клієнтом, у межах правовідносин між якими і може розглядатися питання щодо обов`язковості такого зобов`язання. У контексті вирішення судом питання про розподіл судових витрат суд повинен оцінювати розумність витрат, їх співмірність із ціною позову, складністю справи та її значенням для позивача. Зазначений висновок відповідає позиції Європейського Суду, який у рішенні від 19.10.2000р. у справі Іатрідіс проти Греції тлумачить гонорар успіху як домовленість, згідно з якою клієнт зобов`язується виплатити адвокату як винагороду певний відсоток від присудженої йому судом грошової суми, якщо рішення буде на користь клієнта. Якщо такі угоди є юридично дійсними, то визначені суми підлягають сплаті клієнтом (§ 55). Водночас відшкодування судових витрат передбачає, що встановлена їх реальність, необхідність і, крім того, умова розумності їх розміру. Отже, за наявності таких угод при вирішенні питання відшкодування судових витрат Європейський Суд керується не ними, а іншими наведеними вище чинниками, які стосуються роботи адвоката, насамперед принципом розумності судових витрат (рішення від 22 лютого 2005 року у справі Пакдемірлі проти Туреччини). Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial