Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-20 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача в якій просить стягнути з останнього заборгованість по оплаті послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території у розмірі 49563,20 грн та вирішити питання розподілу судових витрат. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що відповідач є власником квартири [ADDRESS] , а отже і співвласник цього житлового будинку. У 2017 році співвласниками будинку створено ОСББ «Ярославський 7/9». Загальними зборами ОСББ встановлено обов`язковий по сплаті внесків на утримання будинків і споруд та прибудинкової території у розмірі 9,92 грн за 1 кв.м. 01.02.2021 між ОСББ та позивачем укладено договір про порядок надання послуги з управління багатоквартирним будинком та позивача призначено виконавцем послуг у будинку за вказаною адресою. Станом на 01.11.2023 у відповідача утворилась заборгованість по сплаті за послуги у розмірі 49563,20 грн. Про таку заборгованість повідомлено відповідача із вимогою сплати заборгованості, однак останній у добровільному порядку не здійснив оплату. У зв`язку із наведеним просить позов задовольнити. У відповідності до ст. 141 ЦПК України здійснити розподіл судових витрат. Сторона відповідача проти позовних вимог заперечує, зазначає, що у частинах 1, 5 статті 11 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» визначено, що управління багатоквартирним будинком управителем здійснюється на підставі договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, що укладається згідно з типовим договором. Якщо зборами співвласників прийнято рішення про укладення договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, такий договір (зміни до нього) підписується співвласником (співвласниками), уповноваженим (уповноваженими) на це рішенням зборів співвласників. Такий договір підписується на умовах, затверджених зборами співвласників, та є обов`язковим для виконання всіма співвласниками. Управитель протягом одного місяця після підписання з ним договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком (змін до нього) зобов`язаний надати або надіслати рекомендованим листом кожному співвласнику примірник такого договору (змін до нього), завірений підписом управителя. Особливістю означеного договору в те, що він був укладений не безпосередньо споживачем, а особою, уповноваженою співвласниками, тому відповідно до абзацу другого частини п`ятої статті 11 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» на управителя протягом одного місяця після підписання з ним договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком (змін до нього) покладався обов`язок надати або надіслати рекомендованим листом кожному співвласнику примірник такого договору (змін до нього), завірений підписом управителя. Попри встановлений обов`язок, стороною позивача копію договору про порядок надання послуги з управління багатоквартирним будинком відповідачу направлено не було. Відповідач не ознайомлений ані з умовами такого договору, ані з строком його дії. У цій справі про стягнення заборгованості має звертатися саме ОСББ, а позивач у цій справі є неналежним позивачем. Просить у позові відмовити повністю. Представником позивача до суду подано заяву про розгляд справи у відсутності позивача. Просить повністю задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача просив у позові відмовити повністю. Згідно матеріалів справи, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджено інформаційною довідкою КП КМР «Київське міське бюро технічної інвентаризації від 12.07.2023 ББ-2023 № 62 (арк.спр.13). Відповідно до статті 322 Цивільного власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить. Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 2 ст. 382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Згідно з ч. 1 ст. 385 ЦК України власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Суд встановив, що будинок по [ADDRESS] створено ОСББ «Ярославський 7/9», яке створено власниками квартир та/або нежитлових приміщень (співвласниками). Відповідно до ст. ст. 1, 9 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» (далі - Закон) управління багатоквартирним будинком - це вчинення співвласниками багатоквартирного будинку дій щодо реалізації прав та виконання обов`язків співвласників, пов`язаних з володінням, користуванням і розпорядженням спільним майном багатоквартирного будинку. Управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками. За рішенням співвласників усі або частина функцій з управління багатоквартирним будинком можуть передаватися управителю або всі функції - об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку (асоціації об`єднань співвласників багатоквартирного будинку). Відповідно до протоколу загальних зборів ОСББ «Ярославський 7/9» від 26.12.2020 з метою покращення управління будинком, професійного обслуговування та збереження інфраструктури будинка, укладено колективний договір між ОСББ «Ярославський 7/9» та ТОВ «ММТ ПЛЮС» та зокрема передано послугу з управління будинком. 01 лютого 2021 року між ТОВ «ММТ ПЛЮС» та ОСББ «Ярославський 7/9» укладено договір про порядок надання послуг з управління багатоквартирним будинком. Цей договір визначає загальні засади надання виконавцем (позивачем) послуг для ОСББ з обслуговування будинків та прибудинкової території [ADDRESS] . Отже, позивач є відповідальною особою за обслуговування, утримання будинку по [ADDRESS] . Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 12 цього Закону витрати на управління багатоквартирним будинком включають: 1) витрати на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку; 2) витрати на оплату комунальних послуг стосовно спільного майна багатоквартирного будинку; 21) витрати, пов`язані з виконанням зобов`язань за кредитним договором, укладеним за програмами Фонду енергоефективності; 3) витрати на сплату винагороди управителю в разі його залучення; 4) інші витрати, передбачені рішенням співвласників або законом. Витрати на управління багатоквартирним будинком розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, якщо рішенням зборів співвласників або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат. Відповідно до ч. 2 ст. 10 Закону до повноважень зборів співвласників належить прийняття рішень з усіх питань управління багатоквартирним будинком, у тому числі про визначення переліку та розміру витрат на управління багатоквартирним будинком. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» співвласник зобов`язаний виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання, виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів. Відповідно до протоколу Загальних зборів ОСББ «Ярославський 7/9» від 26 грудня 2020 року прийнято рішення та встановлено тариф внеску співвласниками на утримання будинку та прибудинкової території до 9,92 грн за 1 кв.м. Таке рішення є чинним, докази щодо його оскарження у матеріалах справи відстуні, а тому рішеня має виконуватися усіма співвласниками багатоквартирного будинку по [ADDRESS] . Відповідач не виконує свої зобов`язання перед позивачем з оплати внесків, пов`язаних з утриманням будинку та прибудинкової території, в результаті чого утворилась зазначена заборгованість. Згідно з наданим позивачем розрахунком, відповідач, будучи співвласником будинку по [ADDRESS] , не здійснює оплату внесків на утримання будинку та прибудинкової території відповідно до установлених належним чином тарифів, у зв`язку з чим у нього утворилася заборгованість перед позивачем за надані житлово-комунальні послуги за період з 01 травня 2021 року по 01 листопада 2023 року у розмірі 49563,20 грн. Розрахунком заборгованості наданим позивачем проведено у відповідності до протоколу Загальних зборів ОСББ «Ярославський 7/9», а відтак такий приймається судом до уваги. Будь-якого іншого порядку розрахунку розміру заборгованості, аніж того що подано позивачем, відповідачем не подано суду. Згідно зі ст. 179 ЖК України користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою КМУ № 572 від 8 жовтня 1992 року, зі змінами та доповненнями, власники квартир зобов`язані оплачувати надані житлово-комунальні послуги. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Відповідна правова позиція сформульована у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, постанові Верховного Суду від 26 вересня 2018 року у справі № 750/12850/16-ц. Аналогічна позиція сформульована у постанові Верховного Суду від 6 листопада 2019 року у справі №642/2858/16. Твердження сторони відповідача про те, що ТОВ «ММТ Плюс» не є належним позивачем у справі також відхиляється судом, оскільки ТОВ «ММТ Плюс» є відповідальною особою за обслуговування, утримання будинку по [ADDRESS] на підставі договору про порядок надання послуг з управління багатоквартирним будинком від 01 лютого 2021 року, укладеного між ТОВ «ММТ ПЛЮС» та ОСББ «Ярославський 7/9». Враховуючи наведене вище, суд прийшов до висновку, що відповідач взятих на себе зобов`язань належним чином не виконує, а тому суд приходить до переконання, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість у розмірі 49563,20 грн, а позов задовольнити повністю. У відповідності до ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачами при поданні позову до суду сплачено судовий збір у сумі 2147,20 грн, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Щодо стягнення судових витрат понесених на професійну правничу допомогу, суд прийшов до наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. 1 ст. 137 цього Кодексу витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків, надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України для цілей розподілу судових витрат розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. З матеріалів справи убачається, що 02 листопада 2023 року між ТОВ «ММТ ПЛЮС» та адвокатом Лавошник Ганною Володимирівною укладено договір про надання правової допомоги № 7-11/23. Гонорар складається з суми вартості послуг, тарифи яких узгоджені сторонами договору у додатку № 1 до договору. Відповідно до додатку № 1 до договору вартість однією години надання послуг (підготовка до розгляду справи) - 500,00 грн за 1 годину надання послуг; розрахунок вартості одного документа (складання, оформлення і надсилання позовної заяви - 500,00грн за одну годину надання послуг. Відповідно до додаткової угоди № 1до договору від 02.11.2023 адвокат надає позивачу професійну правничу допомогу щодо стягнення заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території (п. 1 додаткової угоди № 1). Згідно з акта надання послуг від 07.11.2023 адвокатом було надано позивачу наступні послуги професійної правничої допомоги: підготовка до розгляду справи - 3 години вартість 2000,00 грн; складання, оформлення і написання позовної заяви - 6 годин вартістю 3000,00 грн. Здійснення оплати підтверджено платіжними документом наявним у матеріалах справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини. Аналогічні критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. З урахуванням наведеного, оцінюючи об`єктивно складність цієї справи, предмет спору щодо стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, вирішення справи по суті шляхом задоволення позову у порядку спрощеного позовного провадження та відсутністю судових засідань у цій справі, враховуючи, складання заяв по суті; з огляду на приписи п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, суд вбачає наявність підстав для часткового задоволення заяви позивача про стягнення з відповідача у даній справі витрат на правничу допомогу, а саме у розмірі 2000,00 грн, що відповідає критерію реальності та розумності, та є співмірним, виходячи зі складності, категорії справи, виконаних адвокатом робіт та наданих адвокатських послуг, а відтак заяву представника позивача задовольнити частково.

Outcome: approved