Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-09 00:00:00

Представник позивача товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» звернувся до Лугинського районного суду Житомирської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, судових витрат та витрат на правничу допомогу. Просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 781790 від 23.12.2021 року у розмірі 49619,53 грн., понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу правову допомогу у розмірі 6000,00 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що зазначена у позові заборгованість утворилась внаслідок неналежного виконання відповідачкою боргових зобов`язань, що виникли внаслідок укладення нею 23.12.2021 року кредитного договору № 781790 з ТОВ «СЛОН КРЕДИТ», право вимоги за яким на підставі договорів факторингу відійшло позивачу. У судове засідання представник позивача не з`явився, однак надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилась. Представник відповідача адвокат Сікорська І.С. подала відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позову, розглядати справу без участі сторони відповідача. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положення цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 01.10.2024 року від представника відповідача адвоката Сікорської І.С. надійшов відзив на позовну заяву. [PERSON] просить відмовити у задоволені позову оскільки позовні вимоги необґрунтовані та безпідставні. На підтвердження своїх вимог позивач надав до суду роздруківку договору та паспорт споживчого кредиту до нього, не підписані ні власноручним підписом відповідача, ні електронним, розрахунок заборгованості та договір факторингу. ТОВ «Діджи Фінанс» не надало доказів на підтвердження видачі позичальнику грошових коштів за умовами кредитного договору № 781790 від 23.12.2021 року. Також позивачем не надано виписки з особового рахунку. У наданій позивачем копії платіжного доручення в якому не вказано отримувача, крім того, вказана у платіжному дорученні сума відрізняється від суми, вказаної у договорі. Наданий розрахунок заборгованості сам по собі не є належним та допустимим доказом виконання позивачем умов кредитного договору та наявності заборгованості за цим договором, оскільки будь-яких доказів перерахування кредитних коштів на рахунок позивачем не надано. [PERSON] не отримувала грошових коштів за вказаним договором. Договір про надання кредиту, паспорт кредиту не містять реквізитів платіжної банківської картки відповідача на яку, відповідно до умов кредитного договору мали бути перераховані кредитні кошти. Відсутність в документах, які були складені під час укладення відповідачем з кредиторами договорів про надання фінансового кредиту, реквізитів платіжної банківської картки відповідача [PERSON] унеможливлює виконання взятих кредитором на себе зобов`язань за вказаним договором щодо перерахування на рахунок відповідача кредитних коштів. Всі сумніви та розумні припущення мають тлумачитися судом на користь слабшої сторони, яка не є фактично рівною у спірних правовідносинах. Аналогічна позиція викладена і Верховним Судом у постанові від 01.02.2023 року у справі № 199/7014/20. Позивач не довів заявлених позовних вимог, що є його, а не відповідача, процесуальним обов`язком, передбаченим ст. 12, 13, 81 ЦПК України. З наданих ТОВ «Діджи Фінанс» додатків до позовної заяви, неможливо встановити отримання відповідачем від кредитодавця кредитних коштів, дійсний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором, періоди за які така заборгованість була нарахована, суми та часу внесення відповідачем платежів тощо. Відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. Матеріали даної справи не містять підписаного ТОВ «Діджи Фінанс» та ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» акту прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу. Крім того, позивачем не надано жодних розрахунків заборгованості за кредитом, не надано доказів про рух коштів, чи дійсно позичальник користувався кредитом та чи сплачував щомісячні внески на погашення кредиту. Строк закінчення кредитного договору в жодному документі, долученому до позову не зазначений. Позивач, як фінансова установа, скориставшись необізнаністю позичальника, діючи з порушенням звичаїв ділового обороту та порушуючи при цьому і вимоги діючого законодавства, спонукав у такий спосіб позичальника на вкрай невигідних для нього умовах, які відповідач не могла оцінити належно. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку, відповідачу нарахована заборгованість у розмірі 49619,53 грн., у тому числі: 24337,59 грн. заборгованість за кредитом; 25281,94 грн. по процентам за користування кредитом. Сума процентів за користування кредитом не співмірно зростала. Відповідач, як пересічний споживач кредитних послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не зміг ефективно здійснити свої права бути поінформованою про дійсні умови кредитування ТОВ «СЛОН КРЕДИТ», які викладені в декількох значних за об`ємом документах, які не містять прозорості та зрозумілості, зокрема,щодо дійсного періоду та розміру нарахувань за кредитом. Договір містить зрозумілий розрахунок лише щодо першого базового періоду. Укладення [PERSON] договору № 781790 від 23.12.2021 року перетворився на непомірний тягар для відповідача, як споживача, та джерело отримання невиправданих прибутків кредитором. Вимога по стягненню відсотків є явно завищеною та не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Крім того, є необґрунтованою вимога позивача про відшкодування витрат на правову допомогу. До позовної заяви не долучено доказів оплати правової допомоги. Зазначені витрати є неспівмірними зі складністю справи, часом, витраченим на виконання робіт, обсягом виконаних робіт та ціною позову. Категорія справи про стягнення заборгованості за кредитним спором є нескладною, позовна заява складається з 3 аркушів та є типовою. З урахуванням викладеного, підстави для стягнення з відповідача витрат на правову допомогу відсутні. 07.10.2024 року від ТОВ «Діджи Фінанс» до суду надійшла відповідь на відзив. Позивач зазначає, що відзив на позовну заяву є безпідставним та необґрунтованим. 23.12.2021 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та [PERSON] укладено № 781790 про надання споживчого кредиту. Згідно п. 1.3. договору сума кредиту (загальний розмір) складає 31250,00 грн. Тип кредиту кредит. Строк кредиту 730 днів, з кінцевим терміном повернення 23.12.2023 року. Детальні терміни повернення кредиту, визначені в Графіку платежів, що є додатком № 1 до цього договору (п. 1.4 договору). Кредитор свої зобов`язання за договором виконав належним чином надавши позичальнику у користування кредитні кошти, а позичальник в свою чергу порушив умови договору, допустив прострочення платежів щодо повернення кредиту та процентів за користування грошовими коштами, у зв`язку з чим позивач був вимушений звернутися за захистом своїх прав до суду. В кредитному договорі сторони визначили суму, тип, строк та терміни повернення кредиту. Відповідно до п. 2.1. договору, кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування: -у розмірі 25000,00 грн. за реквізитами платіжної карти № [NUMBER] або іншої платіжної картки, реквізити якої надані споживачем товариству у будь-який спосіб; -у розмірі 6250,00 грн. на користь товариства з метою виконання зобов`язань з оплати процентів за перший день користування кредитом, відповідно до п. 3.5. договору. Отже, належними доказами, які підтверджують перерахування ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» відповідачеві певної суми кредитних коштів можуть бути первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» та зазначені в ст. 22 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», зокрема, це може бути платіжне доручення. Кредитні кошти були перераховані відповідачеві за реквізитами платіжної карти № [NUMBER] , що підтверджується платіжним дорученням № 13729 від 23.12.2021 року, копія якого знаходиться в матеріалах справи. Отже, доводи представника відповідача про те, що не надано доказів видачі позичальнику грошових коштів за кредитним договором № 781790 від 23.12.2021 року є необґрунтованими та безпідставними. Розмір кредиту та відсотків за користування кредитом визначені кредитним договором. Порядок обчислення (нарахування) процентів, порядок зміни процентів визначений розділом 3 договору. Представник відповідача розрахунок заборгованості належними та допустимими доказами не спростував, не надав власний розрахунок наявної заборгованості, в цілому заперечив позовні вимоги. Клопотання про проведення експертизи з метою визначення механізму та розміру нарахованих сум, що склали заборгованість, представник відповідача суду не заявив. Доказів про повернення кредитних коштів на умовах і в порядку, визначеними кредитними договорами, ані перед первісним, ані перед новим кредитором представник відповідача суду не надав. ТОВ «Діджи Фінанс» не здійснював жодних додаткових нарахувань і не застосовував жодних штрафних санкцій до боржника. Позивач лише просить суд стягнути з відповідача ту заборгованість за кредитним договором, яка була нарахована первісним кредитором. 28.08.2023 року між ТОВ «Діджи Фінанс» та ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» укладено договір факторингу № 2808-23, відповідно до якого останнє зобов`язується відступити ТОВ «Діджи Фінанс» права вимоги, зазначені в реєстрі прав вимоги. На підтвердження відступлення прав вимоги позивачем надано копію договору факторингу № 2808-23 від 28.08.2023 разом із затвердженими шаблонами; витяг з додатку № 1 до зазначеного договору з інформацією про відповідача; копію платіжної інструкції № 4565 від 28.08.2023 року з призначенням платежу: «Оплата згідно з договору факторингу № 2808-23 від 28.08.2023 без ПДВ»; копію акту приймання передачі реєстру прав вимоги до договору факторингу № 2808-23 від 28.08.2023. Договір факторингу № 2808-23 від 28.08.2023 року не визнаний недійсним у встановленому порядку, тобто презумпція правомірності правочину, передбачена ст. 204 ЦК України, не спростована. Оскільки реєстр прав вимоги до зазначеного договору факторингу містить інформацію щодо великої кількості боржників, що становить таємницю фінансової послуги, то до позовної заяви додано витяг з реєстру з інформацією щодо відповідача. Матеріали справи містять належні та допустимі докази відступлення до ТОВ «Діджи Фінанс» права вимоги за договором № 781790 від 23.12.2021 року. Зміна суб`єктного складу внаслідок укладення договору факторингу не впливає на зміну зобов`язань боржника та не порушує його права. На підтвердження розміру понесених витрат на правничу допомогу позивач подав до суду наступні докази: копію договору № 42649746 про надання правової допомоги від 11.12.2023 року, копію додаткової угоди 003470611182 від 27.06.2024 року до зазначеного договору, копію детального опису робіт (надання послуг) від 27.06.2024 року, копію акту про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвоката (виконання робіт, надання послуг) від 27.06.2024 року та копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю [PERSON] . Витрати на надану професійну правничу допомогу, у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено. Середня ринкова вартість за складання позовної заяви у цивільних справах становить 6150,00 грн., що підтверджується інформацією з сайтів щодо вартості надання послуг адвокатами. Позивач надав разом з позовом усі необхідні докази отримання професійної правничої допомоги по справі, що підтверджують співмірність та справедливість витрат на зазначену допомогу із складністю справи, часом, обсягом та ціною позову, а отже стягнення з відповідача витрат на професійну правову допомогу у розмірі 6000,00 грн. підлягають до задоволення. У зв`язку з вищевикладеним, позивач просить відповідь на відзив прийняти до розгляду і долучити до матеріалів справи, позовні вимоги задоволити в повному обсязі, розгляд справи здійснювати за відсутності представника позивача. Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши надані у справі докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та необхідність задоволення позовних вимог, з наступних підстав. 23.12.2021 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та [PERSON] укладено договір №781790 про надання споживчого кредиту (укладається в паперовій формі для кредитів). На умовах, встановлених договором, товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування рим та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Сума кредиту (загальний розмір) складає 31250,00 грн. Тип кредиту кредит. Строк кредиту 730 днів, з кінцевим терміном повернення 23.12.2023 р. (включно). Детальні терміни повернення кредиту, визначені в графіку платежів, що є додатком № 1 до цього договору. Тип процентної ставки фіксована. Процентна ставка за користування коштами кредиту залежить від періоду її встановлення та становить: - за перший день користування кредитом (включно) 25 % в день (9125% річних); - за всі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня (включно) й до кінця строку надання кредиту 100% річних. Орієнтована загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає 79316,76 грн. Кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування (утримання): - у розмірі 25000,00 грн. за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] або іншої платіжної картки, реквізити якої надані споживачем товариству у будь-який спосіб; - у розмірі 6250,00 грн. на користь товариства з метою виконання зобов`язань з оплати процентів за перший день користування кредитом, відповідно до п. 3.5. договору. Кредит вважається наданим в день перерахування товариством суми кредиту в порядку, передбаченому п. 2.1. договору. Товариство має право, зокрема, укладати договори щодо відступлення права вимоги за договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди споживача. Сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом, включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно графіка платежів. З метою укладення цього договору, зі сторони товариства договір підписується аналогом власноручного підпису уповноваженої особи товариства та відтиску печатки товариства, що відтворені засобами копіювання, а зі сторони споживача власноручним підписом. Підписуючи цей договір, споживач стверджує, що, зокрема, перед укладанням цього договору йому була у чіткій та зрозумілій формі надана інформація: а) за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту) відповідно до ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування»; б) вказана в ч. 1, 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та розміщена на веб-сайті. Підписанням цього договору споживач підтверджує, що свій примірник укладеного договору він отримав. Вказані умови визначені договором № 781790 від 23.12.2021 року, зокрема, п. 1.2.-1.5., 1.8., 2.1., 2.4., 4.1.3), 5.1., 9.3., 9.8., 9.11. Зазначений договір, заява-анкета, паспорт споживчого кредиту, таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (додаток № 1 до договору про надання споживчого кредиту № 781790 від 23.12.2021 р.) підписані [PERSON] власноручно. Копії паспорту та довідки про реєстрацію місця проживання особи також завірені власноручним підписом [PERSON] . Відповідно до платіжного доручення № 13729 від 23.12.2021 року, ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» перерахувало на платіжну картку грошові кошти в сумі 25000,00 грн., видача кредиту згідно договору № 781790 від 23.12.2021 р., [PERSON] , ІПН [NUMBER] . Відповідно до договору факторингу № 2808-23 від 28.08.2023 року укладеного між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ТОВ «Діджи Фінанс» та витягу з додатку до договору факторингу № 2808-23 від 28.08.2023 до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №781790 від 23.12.2021 року на загальну суму 49619,53 грн. Сума боргу обрахована ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» станом на 28.08.2023 року на день укладення договору факторингу. [PERSON] направлялась досудова вимога № 3470611182-АВ від 15.11.2023 року про те, що 28.08.2023 року було укладено договір факторингу, відповідно до якого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № 781790 від 23.12.2021 року і ТОВ «Діджи Фінанс» набуло прав кредитора. Відповідача проінформовано про наявність заборгованості в сумі 49619,53 грн., рекомендовано сплатити дану заборгованість та роз`яснено, що спір буде вирішуватись в судовому порядку. Зазначені обставини підтверджуються договором №781790 про надання споживчого кредиту від 23.12.2021 року, заявою-анкетою від 23.12.2021 року, паспортом споживчого кредиту від 23.12.2021 року, таблицею обчислення загальної вартості кредиту, копіями паспорту та довідки про реєстрацію місця проживання відповідача, платіжним дорученням № 13729 від 23.12.2021 р., договором факторингу № 2808-23 від 28.08.2023 року, витягом з додатку до договору факторингу № 2808-23 від 28.08.2023 року, платіжною інструкцією №\~4565 від 28.08.2023р., досудовою вимогою №\~3470611182-АВ від 15.11.2023 року, розрахунком заборгованості за кредитом станом на 23.12.2023 року. Відповідно до статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. В силу статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Таким чином суд дійшов висновку, що 23.12.2021 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та [PERSON] дійсно було укладено договір № 781790 про надання споживчого кредиту, оскільки при його укладенні сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов та у сторін, відповідно до приписів статті 11 ЦК України, виникли права та обов`язки, які передбачені кредитним договором. ТОВ «Діджи Фінанс» на підставі договору факторингу набуло права вимоги до [PERSON] відносно боргових зобов`язань, що виникли внаслідок укладення нею 23.12.2021 року кредитного договору № 781790 з ТОВ «СЛОН КРЕДИТ». За змістом статей 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Згідно Правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15 "… боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. … неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі". За загальними принципами змагальності та диспозитивності цивільного судочинства (статті 12, 13 ЦПК України) сторони є рівними у своїх правах щодо подання доказів та вільними у виборі способів доказування. При укладенні кредитного договору клієнтом власноручно було зазначено реквізити платіжної банківської картки на яку було перераховано кредитні кошти. Тобто твердження представника про відсутність доказів щодо перерахунку коштів є необгрунтованими. Доступ до виписок по картці, на яку перераховано кредитні кошти, має банк-емітент та відповідач, отже, [PERSON] могла власноручно отримати підтведження про перерахування коштів чи не перерахування коштів і надати їх суду. Разом з тим, відповідач та її представник належних доказів на спростування обов`язку повернення кредитних коштів та процентів за користування ними у розмірі, зазначеному банком не надали, з клопотаннями про витребування доказів не зверталися. Предметом розгляду даної справи не є визнання відповідних договорів недійсними чи їх розірвання на підставі істотного порушення їх умов. Кредитний договір, укладений з відповідачем, недійсним не визнаний та не розірваний в судовому порядку, тобто в силу ст. 204 ЦК України діє презумпція правомірності правочину. Оскільки позивач довів належними доказами факт укладення відповідачем кредитного договору, невиконання його умов відповідачем, факт укладення договору факторингу, повідомлення боржника про відступлення права вимоги за кредитним договором, а також розмір боргу, правильність якого відповідачем не оспорено, суд дійшов висновку про задоволення повністю позовних вимог та стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" заборгованості за кредитним договором у розмірі 41615,32 грн. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути 2422 грн. 40 коп. на оплату судового збору при зверненні до суду. В частині заявлених вимог щодо стягнення витрат на правову допомогу, суд приходить до наступних висновків: У відповідності до статті 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті першій Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. За приписами частини 3 статті 27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу, врегульовано Главою 63 Цивільного кодексу України. Зокрема, стаття 903 Цивільного кодексу України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі статтею 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.ч. 3,4 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Зважаючи на принципи співмірності та справедливості, враховуючи зміст позовних вимог та докази, подані стороною позивача на підтвердження обґрунтованості судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката, зокрема, копія договору № 42649746 про надання правової допомоги від 11.12.2023 року, копія додаткової угоди 003470611182 від 27.06.2024 року до зазначеного договору, копія детального опису робіт (надання послуг) від 27.06.2024 року, копія акту про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвоката (виконання робіт, надання послуг) від 27.06.2024 року та копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю [PERSON] , підлягають стягненню на користь позивача з відповідача витрати на правничу допомогу у розмірі 6000 грн. На підставі вищенаведеного та ст.ст. 526, 530, 536, 611, 1054 ЦК України,

Outcome: approved