Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-16 00:00:00

Адвокат Дерев`янченко Я.Ю. за допомогою підсистеми "Електронний суд" звернувся до Комінтернівського районного суду м. Харкова в інтересах [PERSON] з позовом до Харківської міської ради, в якому просить визнати за [PERSON] право власності на 3/8 частки у праві на квартиру, загальною площею 73,9 кв.м., житловою площею 44,9 кв.м., розташовану за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що [INFO] померла її матір [PERSON] , якій належало 3/8 часток у праві власності на квартиру [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу № Н15-3233 від 22.08.1996 року та рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 14.12.2010 року по справі № 2-3960/2010. Після смерті спадкодавця позивач звернулась до приватного нотаріуса для оформлення спадкових прав, проте останній нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, в зв`язку з не поданням оригіналів документів, що посвідчують право власності спадкодавця на вказану квартиру. З метою з`ясування можливості відновлення втраченого оригіналу договору № Н15-3233 позивач отримав інформацію з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо АТ Харківська товарна біржа "Слобода", відповідно до якої станом на 24.09.2008 року значиться інформація про державну реєстрацію припинення юридичної особи в результаті її ліквідації. Також з довідки Державного архіву Харківської області позивачу стало відомо, що документи (договори) АТ Харківської товарної біржі "Слобода" на зберігання до архіву Харківської області не надходили. З акту від 07.02.2014 року позивачу стало відомо, що реєстраційна справа юридичної особи АТ Харківська товарна біржа "Слобода" знищена, та сканованої копії немає. 16.09.2024 року представником Харківської міської ради Василенко І. через систему "Електронний суд" подано пояснення на позовну заяву, в які він зазначив, що вважає позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. В обґрунтування своїх пояснень вказує на те, що позовна вимога про визнання права власності на квартиру за позивачем підміняє собою порядок вчинення нотаріальної дії нотаріусом, оскільки підставою для відмови у видачі свідоцтва про право власності була відсутність підтвердження право власності спадкодавця на нерухоме майно. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 16.09.2024 №395034626 право власності за [PERSON] на 3/8 часток у праві власності на квартиру [ADDRESS] не зареєстроване. Позивач не звертався до Харківської міської ради, архівних установ, окрім Державного архіву Харківської області щодо знаходження на зберіганні в архіві документів (договорів) АТ «Харківська товарна біржа «Слобода», для отримання дублікату договору № Н15-3233 купівлі-продажу, підписаного та зареєстрованого 22.08.1995 року Харківською товарною біржею «Слобода». Право власності на 3/8 часток у праві власності на квартиру [ADDRESS] зареєстроване за [PERSON] в КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» 22.08.1995 № П-3-8170. В даному випадку відсутній спір між позивачем та Харківською міською радою. 17.10.2024 року на адресу суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій він додатково вказує про те, що позивачем вичерпано всі можливі позасудові заходи захисту свого права власності на належне йому спадкове нерухоме майно. Реєстраційна справа АТ Харківська товарна біржа "Слобода" була знищена ще у 2014 році, а тому відсутня можливість отримати належний дублікат договору купівлі-продажу № Н-15-3233. Таким чином, спадкоємець вжив усіх залежним від нього заходів щодо відновлення втраченого договору купівлі-продажу квартири, однак по об`єктивним причинам на теперішній час неможливо здійснити його відновлення. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 07.05.2024 року відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження. Цією ж ухвалою задоволено клопотання позивача про витребування доказів. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 27.08.2024 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті. У судове засідання позивач не з`явилась. Представник позивача [PERSON] надав до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи без участі позивача та його представника. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки до суду не повідомив. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. З копії свідоцтва про народження (повторно) серії [NUMBER] від 29.03.2022 року встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . З копії договору купівлі-продажу № Н15-3233 від 22.08.1996 року встановлено, що [PERSON] купила квартиру [ADDRESS] за 500 000 000 карб., договір посвідчено директором ХТБ "Слобода" Гусевим В.Ю. Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 14.12.2010 року по справі № 2-3960/2010 визнано за [PERSON] право власності на 3/8 частини квартири [ADDRESS] . Визнано за [PERSON] право власності на 1/4 частини квартири [ADDRESS] . З відповіді КП "Харківське міське бюро технічної інвентаризації" Харківської міської ради від 12.01.2023 року встановлено, що реєстрація права приватної власності на квартиру [ADDRESS] , станом на 31.12.2012 проведена КП "ХМБТІ" ХМР наступним чином: - 3/8 частки за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу № Н15-3233, зареєстрованого 22.08.1995 Харківською товарною біржею "Слобода"; - 3/8 частки за [PERSON] на підставі рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 14.12.2010, справа № 2-3960/2010р.; - 1/4 частка за [PERSON] на підставі рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 14.12.2010, справа № 2-3960/2010р. З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 25.01.2022 року встановлено, що [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] . З копії спадкової справи № 1/2023, заведеної приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Соболєвою Аліною Вікторівною після смерті [PERSON] вбачається, що після смерті [PERSON] з заявою про прийняття спадщини звернулась донька [PERSON] . Постановою приватного нотаріуса від 23.04.2024 року позивачу відмовлено у задоволенні заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [INFO] [PERSON] в зв`язку з не поданням оригіналів документів, що посвідчують право власності спадкодавця на нерухоме майно, а саме квартиру [ADDRESS] . З відповіді Державного архіву Харківської області № 01-43/3937 від 25.12.2023 року встановлено, що документи (договори) АТ Харківської товарної біржі "Слобода" на зберігання до Державного архіву Харківської області не надходили і місцезнаходження їх архіву невідомо. Відповідно до Інформації з Державного реєстру право власності на нерухоме майно від 17.10.2024 року в реєстрі наявна наступна інформація щодо прав власності на квартиру [ADDRESS] , а саме 3/8 частки зареєстровано за [PERSON] ; 1/4 частка зареєстрована за [PERSON] на підставі рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 14.12.2010, справа № 2-3960/2010р. Таким чином, між сторонами склались правовідносини щодо спадкування, які регулюються положеннями Цивільного кодексу України. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України). Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду. Згідно зі статтями 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Статтею 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Відповідно до статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Статтею 1261 ЦК України передбачено, що в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (стаття 1268 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику в справах про спадкування» роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. При цьому, за відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відповідно до статті 15 Закону України «Про товарну біржу» не підлягали нотаріальному посвідченню угоди, які зареєстровані на біржі, якщо вони являють собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі. За загальним правилом право власності у набувача за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом чи договором (частина перша статті 128 ЦК Української РСР 1963 року), а відповідно до статті 153 ЦК Української РСР 1963 року договір вважається укладеним, якщо сторонами досягнуто згоди по всіх істотних умовах договору. Приписами ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Частинами 1, 2 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування . Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Приписами ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Дослідивши надані докази, суд дійшов висновку, що за життя [PERSON] набула права власності на 3/8 частки квартири [ADDRESS] , що, серед іншого, підтверджується рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 14.12.2010 року по справі № 2-3960/2010 та листом КП "Харківське міське бюро технічної інвентаризації" Харківської міської ради від 12.01.2023 року. З урахуванням системного аналізу норм чинного законодавства та матеріалів справи суд зазначає, що [PERSON] , подавши нотаріусу відповідну заяву, в установленому законом порядку прийняла спадщину після смерті матері, однак оформити спадщину після смерті матері не має можливості з підстав відсутності у спадкоємця оригіналу правовстановлюючого документа на квартиру, про що свідчить відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, а тому суд дійшов висновку, що право позивача підлягає захисту у судовому порядку. Відносно доводів Харківської міської ради про відсутність спору між [PERSON] до Харківською міською радою суд зазначає, що орган місцевого самоврядування залучений до участі у справі в зв`язку з відсутністю інших спадкоємців. З огляду на викладене, оцінивши надані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, перевіривши всі доводи сторін, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання за [PERSON] права власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] на 3/8 частини квартири [ADDRESS] . Таким чином, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved