Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-15 00:00:00

У липні 2024 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог зазначено, що у 2007 році позивачка уклала шлюб з відповідачем. У шлюбі у сторін народилася дитини [PERSON] , 2007 року народження. У 2023 році шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу дитина проживає з позивачкою. Відповідач участі у вихованні та утриманні дитини не приймає, тому позивачка просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивачка не з`явилась. Звернулася до суду із заявою про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги просила задовольнити у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з`явився, відзив на позов не надав, про час і місце судового розгляду повідомлений відповідно до вимог ЦПК України. Суд, за згодою позивачки, ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи у відповідності до ст. 280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , її батьком записаний [PERSON] . Судом встановлено що дитина проживає разом з матір`ю [PERSON] . Згідно зі ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Судом встановлено, що позивачка та відповідач є батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, домовленостей щодо виконання батьком свого обов`язку по утриманню дитини між сторонами не досягнуто, відповідач зобов`язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття і будь-яких доказів щодо причин, які унеможливлюють або звільняють його від вказаного обов`язку суду не надав, а відтак вимоги позивачки про стягнення аліментів у мінімальному гарантованому розмірі, передбаченому законом, щомісяця, починаючи стягнення з дня звернення з вказаним позовом до суду і до повноліття дитини, підлягають задоволенню. Відповідно до ст.\~141\~ЦПК України суд присуджує з відповідача стягнення судових витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Outcome: approved