Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-23 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог, а також позиції учасників справи щодо позову. Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу, встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. В обґрунтування позову [PERSON] вказує, що у кінці лютого 2022 року він познайомився з відповідачкою [PERSON] , яка на той час у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України, переїхала з м. Харкова проживати до селища Диканька Полтавського району Полтавської області разом із своїми неповнолітніми дітьми - [PERSON] та [PERSON] . Під час спілкування між ним та відповідачкою виникли романтичні стосунки та справжні почуття. В кінці березня 2022 року вони вирішили проживати разом однією сім`єю, без реєстрації шлюбу. У зв`язку із цим, відповідачка разом із своїми неповнолітніми дітьми переїхала до належного йому будинку по [ADDRESS] . Позивач вказує, що саме з того часу він разом з [PERSON] почали проживати однією сім`єю як чоловік та жінка, без реєстрації шлюбу. Разом з ними також проживали неповнолітні діти відповідачки. Під час їхнього спільного проживання однією сім`єю він повністю утримував родину: купував для відповідачки та її дітей одяг, побутові речі, продукти харчування, майно для спільного користування, ніс витрати по утриманню житла, в якому вони проживали. Вони разом вели спільне господарство, мали спільний бюджет, були об`єднані спільною працею, побутом, разом відпочивали, тобто проживали разом однією сім`єю. Як сім`ю їх також сприймали їхні рідні, близькі та знайомі. Позивач вказує, що він ставиться до дітей [PERSON] як до рідних, він став для них люблячим батьком. У нього з дітьми довірливі та теплі відносини, він займається їх вихованням, забезпечує усім необхідним для їх морального, духовного і фізичного розвитку. У зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України його було призвано на військову службу під час мобілізації з 22 березня 2023 року. На теперішній час він проходить військову службу на посаді командира 2 взводу 2 роти зв`язку тилового командного пункту польового вузла зв`язку з військової служби у Військовій частині [NUMBER] . Позивач зазначає, що під час проходження ним військової служби [PERSON] разом з неповнолітніми дітьми залишилися проживати у його будинку, доглядали за будинком, присадибною земельною ділянкою та вели домашнє господарство. Під час проходження військової служби він постійно спілкується по телефону з [PERSON] та її неповнолітніми дітьми. Він також постійно допомагає їм матеріально, неодноразово перераховував грошові кошти на рахунок [PERSON] та її доньці [PERSON] . Під час перебування у кількаденних відпустках він увесь час проводив разом з [PERSON] та її дітьми. У квітні 2024 року він та [PERSON] офіційно зареєстрували шлюб. Позивач вказує, що рідний батько доньки його дружини [PERSON] - [PERSON] помер [INFO] . Батьки [PERSON] , тобто рідні дід та баба неповнолітньої [PERSON] померли ще до народження онуки. Рідний батько сина його дружини [PERSON] - [PERSON] не бере участі у вихованні та утриманні свого сина, стосовно нього відкрите виконавче провадження щодо стягнення аліментів, заборгованість по яким станом на 30.04.2024 становила 117 275,00 грн. Батько [PERSON] , тобто рідний дід неповнолітнього [PERSON] помер ще до народження онука. Мати [PERSON] , тобто рідна баба неповнолітнього [PERSON] не бере участі у його вихованні та утриманні, її місцезнаходження невідоме. Позивач вказує, що з 15.08.2008 по 07.10.2013 він перебував у офіційно зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , від якого у них народилася донька [PERSON] , [INFO] . На підставі рішення Диканського районного суду Полтавської області від 08.05.2012 у справі № 1606/448/2012 він сплачує аліменти на користь колишньої дружини [PERSON] на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), починаючи з 25.04.2012. Заборгованість по сплаті цих аліментів відсутня, що свідчить про належне виконання ним батьківського обов`язку по утриманню своєї доньки [PERSON] . Наразі його теперішня дружина [PERSON] отримує невелику заробітну плату, якої не вистачає для належного самостійного забезпечення власних потреб та потреб неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] . Інших доходів чи нерухомого майна дружина не має. Батьки дружини є пенсіонерами, проживають у м. Харкові, яке з 24.02.2022 відноситься до території можливих бойових дій, а тому вони не мають можливості утримувати внука та внучку. Таким чином, саме його, позивача, дохід є основним джерелом для існування його сім`ї. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить встановити факт його спільного проживання однією сім`єю із [PERSON] та її неповнолітніми дітьми [PERSON] та [PERSON] без реєстрації шлюбу у період з 25 березня 2022 року по 16 квітня 2024 року. Позивач також просить встановити факт перебування на його утриманні трьох неповнолітніх дітей, а саме доньки [PERSON] , [INFO] , доньки дружини [PERSON] , [INFO] та сина дружини [PERSON] , [INFO] . Встановлення вказаних фактів має юридичне значення, необхідне для розповсюдження на членів його сім`ї соціальних пільг, гарантій та компенсацій, визначених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей", а також породжує для нього виникнення прав, визначених Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу", зокрема права на звільнення з військової служби через сімейні обставини у зв`язку із перебуванням на утриманні військовослужбовця трьох і більше дітей віком до 18 років, крім тих, які мають заборгованість із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій вказав, що підтримує позовні вимоги та просив їх задовольнити у повному обсязі. Судовий розгляд справи позивач просив провести за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій вказала, що вона визнає позов у повному обсязі та не заперечує проти його задоволення. Зазначила, що на теперішній час вона разом із своїми неповнолітніми дітьми продовжують проживати разом із позивачем [PERSON] як одна сім`я. На теперішній час її чоловік [PERSON] проходить військову службу під час мобілізації. Під час проходження військової служби [PERSON] продовжує постійно спілкуватися по телефону з нею та її неповнолітніми дітьми [PERSON] та [PERSON] . Позивач постійно допомагає їм матеріально, неодноразово перераховував грошові кошти на її та доньки [PERSON] банківські рахунки. Під час перебування позивача у кількаденних відпустках, вони увесь час проводять вдома як одна сім`я. Відповідач [PERSON] просила провести судове засідання за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. З поштових відміток на наявних у матеріалах справи рекомендованих листах вбачається, що надіслані судом відповідачу рекомендовані листи з копією ухвали про відкриття провадження у справі, копією позову з копіями доданих до нього документів, судовими повістками відповідачу не було вручено у зв`язку із відсутністю адресата за вказаним місцем проживання /а.с. 105, 121/, а тому відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України відповідач [PERSON] вважається повідомленим про перебування на розгляді у суді судової справи, учасником якої він являється. Крім цього, [PERSON] було повідомлено про судовий розгляд справи відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України шляхом розміщення оголошень про виклик на офіційному вебсайті судової влади України, останнє з яких було розміщено не пізніше десяти днів до дня ухвалення рішення суду у справі /а.с. 104, 117, 137/. З наявної у матеріалах поштової розписки /а.с. 129/ вбачається, що 17.09.2024 судову повістку на ім`я відповідача [PERSON] було вручено повнолітньому члену його сім`ї - [PERSON] . Відповідно до ч. 3 ст. 130 ЦПК України у такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій вказала, що з 15.08.2008 до 07.10.2013 вона перебувала в офіційно зареєстрованому шлюбі з позивачем [PERSON] , від якого у них народилася донька [PERSON] , [INFO] . Відповідно до рішення Диканського районного суду Полтавської області від 08.05.2012 у справі № 1606/448/2012 позивач сплачує на її користь на утримання доньки [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), починаючи з 25.04.2012. Наразі заборгованість по сплаті аліментів відсутня. [PERSON] просила провести судове засідання за її відсутності. Представник третьої особи Військової частини [NUMBER] Міністерства оборони України [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи через Електронний суд, в якому зареєстрований, в судове засідання не з`явився. У раніше наданому суду поясненні щодо позову представник цієї третьої особи вказав, що при розгляді позовної вимоги про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу покладається на розсуд суду. Щодо позовної вимоги про встановлення факту перебування на утриманні позивача [PERSON] зокрема неповнолітнього [PERSON] , то цей факт не доведено, оскільки у цього неповнолітнього є батько [PERSON] , відповідач у справі. Позивач не зазначений батьком цього неповнолітнього у свідоцтві про народження. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов такого висновку. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Судом встановлено, що у кінці лютого 2022 року позивач [PERSON] познайомився з відповідачкою [PERSON] , яка на той час у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України, переїхала з м. Харкова проживати до селища Диканька Полтавського району Полтавської області разом із своїми неповнолітніми дітьми [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Під час спілкування між позивачем та відповідачкою виникли романтичні стосунки та справжні почуття. В кінці березня 2022 року вони вирішили проживати разом однією сім`єю, без реєстрації шлюбу. У зв`язку із цим, відповідачка разом із своїми неповнолітніми дітьми переїхала до належного позивачу будинку по [ADDRESS] . З наявних у матеріалах справи копій довідок про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 25.03.2022 вбачається, що відповідачка [PERSON] та її неповнолітні діти [PERSON] і [PERSON] , які мають зареєстроване місце проживання по [ADDRESS] , з цього часу фактично проживають за адресою: [ADDRESS] /а.с. 16-18/. Судом встановлено, що саме з 25 березня 2022 року позивач [PERSON] разом з відповідачкою [PERSON] почали проживати однією сім`єю як чоловік та жінка, без реєстрації шлюбу, у належному позивачу будинку за вказаною вище адресою. Разом з ними також проживали неповнолітні діти відповідачки, що підтверджується довідками про склад проживаючих осіб у будинку від 31.05.2024 та про склад сім`ї від 03.06.2024, наданих ЦНАП Диканської селищної ради /а.с. 20, 21/. Судом встановлено, що під час їхнього спільного проживання однією сім`єю позивач купував для відповідачки та її дітей одяг, побутові речі, продукти харчування, майно для спільного користування, ніс витрати по утриманню житла, в якому вони проживали. Вони разом вели спільне господарство, мали спільний бюджет, були об`єднані спільною працею, побутом, разом відпочивали, тобто проживали разом однією сім`єю. Позивач також постійно утримував відповідачку та її дітей, що підтверджується зокрема наявними у справі банківськими довідками та квитанціями про неодноразове перерахування позивачем грошових коштів на рахунки [PERSON] та її доньки [PERSON] /а.с. 37-93/. Позивач [PERSON] ставиться до дітей [PERSON] як до рідних, він став для них люблячим батьком. У нього з дітьми довірливі та теплі відносини, він займається їх вихованням, забезпечує усім необхідним для їх морального, духовного і фізичного розвитку. У зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України позивача [PERSON] було призвано на військову службу під час мобілізації з 22 березня 2023 року. На теперішній час він проходить військову службу на посаді командира 2 взводу 2 роти зв`язку тилового командного пункту польового вузла зв`язку з військової служби у Військовій частині [NUMBER] /а.с. 11/. Судом встановлено, що під час проходження позивачем військової служби [PERSON] разом з неповнолітніми дітьми залишилися проживати у його будинку, доглядали за будинком, присадибною земельною ділянкою та вели домашнє господарство. Під час проходження військової служби позивач постійно спілкується по телефону з [PERSON] та її неповнолітніми дітьми. Він також постійно допомагає їм матеріально, неодноразово перераховуючи грошові кошти на банківські рахунки. Під час перебування у кількаденних відпустках позивач увесь час проводив разом з [PERSON] та її дітьми. 16 квітня 2024 року позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] офіційно зареєстрували шлюб, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією свідоцтва про шлюб /а.с. 12/. З матеріалів справи вбачається, що рідний батько доньки дружини позивача [PERSON] - [PERSON] помер [INFO] /а.с. 22, 23/. Батьки [PERSON] , тобто рідні дід та баба неповнолітньої [PERSON] померли ще до народження онуки. Судом встановлено, що рідний батько сина дружини позивача [PERSON] - [PERSON] не бере участі у вихованні та утриманні свого сина. Відповідач [PERSON] має зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] , та відповідно не проживає разом зі своїм неповнолітнім сином [PERSON] . З матеріалів справи вбачається, що 23 лютого 2022 року Богодухівським відділом державної виконавчої служби у Богодухівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (далі - Богодухівський ВДВС) було відкрито виконавче провадження № 68763822 стосовно [PERSON] щодо щомісячного стягнення аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25.08.2021 і до досягнення дитиною повноліття /а.с. 26/. З довідки Богодухівського ВДВС від 13.05.2024 вбачається, що [PERSON] з 25.08.2021 по 30.04.2024 не отримувала аліменти від [PERSON] на утримання сина [PERSON] /а.с. 27/. Відповідно до довідки-розрахунку, наданої Богодухівським ВДВС, заборгованість [PERSON] по аліментам станом на 01.05.2024 становила 93 554,90 грн, штраф 23 720,10 грн, загальний розмір заборгованості (в тому числі штраф) станом на 01.05.2024 становив 117 275,00 грн /а.с. 28/. Відповідно до довідки-розрахунку, наданої Богодухівським ВДВС, заборгованість [PERSON] по аліментам станом на 01.08.2024 становила 101 777,90 грн. Останнім також не сплачено застосований у цьому виконавчому провадженні штраф у розмірі 23 720,10 грн. З вказаних вище довідок-розрахунків вбачається, що з 25.08.2021 по 31.07.2024 [PERSON] не було здійснено жодного платежу по аліментам на утримання свого сина [PERSON] . Вказане вище у сукупності підтверджує, що [PERSON] і після подачі даного позову до суду не здійснює утримання свого сина [PERSON] , в тому числі і шляхом сплати аліментів. Судом встановлено, що батько [PERSON] , тобто рідний дід неповнолітнього [PERSON] помер ще до народження онука. Мати [PERSON] , тобто рідна баба неповнолітнього [PERSON] не бере участі у його вихованні та утриманні, її місцезнаходження невідоме. З матеріалів справи вбачається, що з 15.08.2008 позивач перебував шлюбі з [PERSON] , від якого у них народилася донька [PERSON] , [INFO] /а.с. 29/. Рішенням Диканського районного суду Полтавської області від 07.10.2013 у справі № 529/1182/13-ц вказаний шлюб розірвано /а.с. 33/. На підставі рішення Диканського районного суду Полтавської області від 08.05.2012 у справі № 1606/448/2012 позивач [PERSON] сплачує аліменти на користь колишньої дружини [PERSON] на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25.04.2012 і до досягнення дитиною повноліття /а.с. 31, 32/. З довідки Диканського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 03.06.2024 вбачається, що заборгованість позивача [PERSON] по сплаті цих аліментів станом на 01 червня 2024 року відсутня, що свідчить про належне виконання ним батьківського обов`язку по утриманню своєї доньки [PERSON] /а.с. 30/. Факт відсутності заборгованості по сплаті аліментів на дочку [PERSON] також підтвердила у своїй письмовій заяві [PERSON] , мати дитини та третя особа у справі. З матеріалів справи вбачається, що на теперішній час дружина позивача - [PERSON] працює старшим касиром Відділення № [NUMBER] ПАТ КБ "Акордбанк" у м. Полтаві та отримує заробітну плату у розмірі 12 500,00 грн /а.с. 35/, значну частину якої вона змушена витрачати на проїзд громадським транспортом з селища Диканька до м. Полтави. Вказаної заробітної плати [PERSON] не вистачає для належного самостійного забезпечення її власних потреб та потреб неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] . Інших доходів чи нерухомого майна дружина позивача не має. Батьки дружини позивача - [PERSON] та [PERSON] є пенсіонерами /а.с. 94, 96/, проживають у м. Харкові, яке відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 від 22.12.2022 (зі змінами) з 24.02.2022 відноситься до території можливих бойових дій, а тому вони не мають можливості утримувати внука [PERSON] та внучку [PERSON] . У нотаріально посвідченій заяві відповідачка [PERSON] вказала, що вона підтверджує, що вона та позивач [PERSON] проживають однією сім`єю з її неповнолітніми дітьми від попередніх шлюбів [PERSON] та [PERSON] у будинку [ADDRESS] , який належить її чоловіку [PERSON] . Саме позивач [PERSON] утримує, забезпечує та виховує її неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , ставиться до дітей як до своїх, надає матеріальну і фізичну підтримку, оскільки рідний батько [PERSON] - [PERSON] помер [INFO] , а рідний батько [PERSON] - [PERSON] самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, аліменти не сплачує та має заборгованість по сплаті аліментів на утримання сина більше ніж за 2 роки. Відповідачка зазначила, що саме її чоловік [PERSON] повністю виконує батьківські обов`язки стосовно її неповнолітніх дітей, утримує та забезпечує їх. Іншого утримання діти не мають. Саме [PERSON] забезпечив дітей житлом та постійно кожен місяць перераховує грошові кошти на утримання її дітей на її банківську картку. Крім того, [PERSON] має рідну неповнолітню дочку від першого шлюбу [PERSON] , яку він також утримує, хоча і не проживає разом з нею, оскільки належним чином сплачує визначену рішенням суду суму аліментів на утримання дитини та не має заборгованості. Таким чином, [PERSON] утримує трьох неповнолітніх дітей /а.с. 34/. Вказане вище у сукупності підтверджує, що саме дохід позивача є основним джерелом для існування його сім`ї, в тому числі двох неповнолітніх дітей його дружини - [PERSON] та [PERSON] . Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права. Відповідно до ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України (далі - СК України) сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Згідно з ч. 4 ст. 3 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Інститут фактичних шлюбних відносин, тобто проживання однією сім`єю, як чоловік та жінка, без реєстрації шлюбу, введений у національне законодавство Сімейним кодексом України і закріплений, зокрема у ст. 74 СК України. Відповідно до п. 1 розділу VII Прикінцевих положень Сімейного кодексу України, зазначений кодекс набув чинності одночасно з набуттям чинності Цивільним кодексом України, тобто з 01 січня 2004 року. За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч. 1 ст. 58 Конституції України), норми Сімейного кодексу застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набуття ним чинності, тобто не раніше 01 січня 2004 року. До сімейних відносин, які існували до 01 січня 2004 року, норми Сімейного кодексу застосовуються в частині лише тих прав і обов`язків, що виникли після набуття ним чинності. Положення Кодексу законів про шлюб та сім`ю України не містили норми про спільне проживання жінки та чоловіка однією сім`єю, які не перебувають у шлюбі між собою та цим Кодексом не передбачалося встановлення такого факту. Зазначене положення передбачене статтею 74 СК України, який набрав чинності з 01 січня 2004 року. Відповідно до ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. Дослідивши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] з 25.03.2022 по 16.04.2024 проживали однією сім`єю, як чоловік та жінка, без реєстрації шлюбу, мали взаємні права та обов`язки, були пов`язані спільним побутом, вели спільне господарство, тобто перебували у фактичних шлюбних відносинах. Разом з ними однією сім`єю проживали неповнолітні діти відповідачки [PERSON] - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Згідно з пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" "членами сім`ї" є мачуха, вітчим, які проживають однією сім`єю з малолітніми або неповнолітніми пасинком, падчеркою. Частиною 1 статті 260 СК України визначено, що якщо мачуха, вітчим проживають однією сім`єю з малолітніми, неповнолітніми пасинком, падчеркою, вони мають право брати участь у їхньому вихованні. Відповідно до ч. 1 ст. 268 СК України мачуха, вітчим зобов`язані утримувати малолітніх, неповнолітніх падчерку, пасинка, які з ними проживають, якщо у них немає матері, батька, діда, баби, повнолітніх братів та сестер або ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання, за умови, що мачуха, вітчим можуть надавати матеріальну допомогу. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 14.12.2023 у справі № 160/11228/23. Відповідно до пунктів 2, 5 частини 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Відповідні факти встановлюються судом, якщо від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей" визначено основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлено єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантовано військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регульовано відносини у цій галузі. Згідно з абзацом 4 пункту 3 частини 12 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" військовослужбовці звільняються з військової служби через сімейні обставини або з інших поважних причин під час дії воєнного стану у разі перебування на утриманні у військовослужбовця трьох і більше дітей віком до 18 років, крім тих, які мають заборгованість із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці. Таким чином, для звільнення з військової служби з вказаної вище підстави є необхідність у встановленні факту утримання військовослужбовцем трьох і більше дітей до 18 років. Дослідивши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд вважає доведеним факт, що на утриманні позивача [PERSON] перебувають троє неповнолітніх дітей, а саме його рідна дочка [PERSON] , [INFO] , на утримання якої він сплачує аліменти та не має заборгованості по їх сплаті, дочка дружини [PERSON] , [INFO] , та син дружини [PERSON] , [INFO] , яких він також утримує як вітчим, оскільки рідний батько [PERSON] помер, рідний батько [PERSON] не сплачує аліменти та має велику заборгованість по їх сплаті, а інші члени сім`ї (дід, баба), крім матері, дохід якої недостатній для їх належного утримання, або померли, або не утримують дітей, так як є пенсіонерами, проживають на території можливих бойових дій і не мають можливості їх утримувати. Факт спільного проживання позивача [PERSON] однією сім`єю з відповідачкою [PERSON] та її неповнолітніми дітьми [PERSON] та [PERSON] без реєстрації шлюбу з 25.03.2022 по 16.04.2024, та факт перебування на утриманні позивача трьох неповнолітніх дітей, а саме рідної дочки [PERSON] , дочки дружини [PERSON] та сина дружини [PERSON] встановлюються для вирішення позивачем питання щодо реалізації його права на звільнення з військової служби відповідно до Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" та оформлення на членів його сім`ї соціальних пільг, гарантій та компенсацій, визначених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей". Вирішення судом питання щодо розподілу судових витрат у справі. Враховуючи те, що позивачем [PERSON] не було заявлено позовних вимог щодо стягнення з відповідачів понесених ним судових витрат у справі та не подано суду будь-яких заяв чи клопотань з цього приводу, питання щодо розподілу судових витрат у справі не було предметом судового розгляду. На підставі викладеного,

Outcome: approved