Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-23 00:00:00

Позивач звернулась в Рівненський районний суд Рівненської області з позовною заявою до [PERSON] , в якій з урахуванням заяви про зміну предмету позову просить: - розірвати укладений між ними шлюб; - стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини від всіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви, 28 травня 2024 року і до досягнення дітьми повноліття; -\~стягнути з\~відповідача аліменти\~на її\~утримання у розмірі\~1/6\~частини від\~всіх видів\~доходів відповідача\~щомісячно,\~починаючи з\~28\~травня 2024\~року і\~до досягнення дитини [PERSON] , [INFO] , трирічного віку; - стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1211 грн 20 коп. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що спільне сімейне життя у них не склалось, сторони подружні стосунки не підтримують, разом не проживають, спільного господарства не ведуть, шлюб носить формальний характер, від спільного подружнього життя мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , яких відповідач як батько матеріально належним чином не забезпечує, що є підставою для стягнення вищевказаних аліментів. Також зазначає, що на даний час вона не працює, оскільки доглядає за сином, відповідач добровільно допомоги на її утримання не надає, що змусило її звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів. В судовому засіданні позивач позов підтримала повністю, пославшись на обґрунтування викладенні в позовній заяві просила його задоволити. Відповідач, позов визнав частково, не заперечував щодо розірвання шлюбу і стягнення аліметнів на дітей, з приводу стягнення аліметнів на дружину заперечив. Вказавши, що його розмір заробітньої плати невеликий, і після сплати аліметнів на дітей, коштів, що залишаться йому самому не буде достатньо для прожиття. Окрім, цього на його утриманні перебувають - мати пенсіонер та сестра інвалід. Представник відповідача підтримала позицію довірителя, просила позов задоволити частково. Заслухавши пояснення позивача, відповідача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково. Так, сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 15 червня 2017 року виконавчим комітетом Зорянської сільської ради Рівненського району Рівненської області (актовий запис за № 25), що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим 15 червня 2017 року. Від спільного подружнього життя сторони мають дітей, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. В силу вимог ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що спільне життя [PERSON] та [PERSON] не склалось, тривалий час сторони подружні стосунки не підтримують, разом не проживають, спільне господарство не ведуть, збереження сім`ї є неможливим, шлюб носить формальний характер, примирення та подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них, суд вважає за необхідне шлюб розірвати. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно свідоцтва\~про народження\~серії [NUMBER] \~виданого виконавчим\~комітетом Зорянської\~сільської ради\~Рівненського району\~Рівненської області\~27\~серпня 2018\~року та\~свідоцтва про\~народження серії\~ [NUMBER] \~виданого відділом\~адміністратвних послуг\~та цифрової\~трансформації Зорянської\~сільської ради\~03\~травня 2023\~року,\~відповідач є\~батьком [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , матір`ю яких є позивач. Неповнолітні діти сторін у справі перебувають на утриманні позивача, відповідач матеріально належним чином їх не забезпечує. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною другою статті 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи обставини справи, стан здоров`я та матеріальне становище дітей, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, який є працездатним, суд вважає, що з [PERSON] підлягають стягненню аліменти на користь [PERSON] на утримання дітей, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини від всіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення дітьми повноліття В силу вимог ч.1 ст.191 СК України, стягнення аліментів необхідно присудити від дня пред`явлення позову, тобто з 28 травня 2024 року. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Стосовно позовної вимоги про стягнення аліментів на утримання позивача у розмірі\~1/6\~частини від\~всіх видів\~доходів відповідача\~щомісячно,\~починаючи з\~28\~травня 2024\~року і\~до досягнення дитини [PERSON] , [INFO] , трирічного віку, суд зазначає наступне. Статтею 84 Сімейного кодексу України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно статей 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст.82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно статей 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Оскільки, позивачем не доведено, що матеріальне становище відповідача дозволяє останньому надавати кошти на її утримання, як дружини, а відповідач таку можливість заперечує, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовної вимогу про стягнення з відповідача коштів на утримання позивача, як дружини, до досягнення дитиною трирічного віку. Враховуючи вищезазначене, позовна заява підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір та інші судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі наведеного, ст.ст.182 - 201 СК України,

Outcome: approved