Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-23 00:00:00

Стислий виклад позиції учасників процесу 28 березня 2024 року представник позивача - адвокат Адвокатського об`єднання «Галицька правнича група» Слободян Валентин Степанович звернувся до суду з позовом в інтересах позивача [PERSON] до відповідача [PERSON] про зміну розміру аліментів. Свої вимоги представник позивача обґрунтував тим, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбних відносинах з 2008 року по 2013 рік, проживали разом та вели спільне господарство. Своїм рішенням Радехівський районний суд Львівської області від 09.12.2013 у справі №451/1801/13-ц шлюб між сторонами розірвав. У шлюбі в подружжя народилося 2 (двоє) дітей: [INFO] народився син [PERSON] та [INFO] народився син [PERSON] . Після припинення шлюбних відносин (розірвання шлюбу) між позивачем та відповідачем, діти залишилися на утриманні матері та постійно проживають з нею, відповідач проживає окремо, участі у вихованні та утриманні дітей не приймає, іншої матеріальної допомоги окрім визначених судом аліментів не надає. За заявою стягувача [PERSON] на підставі Виконавчого листа, виданого Радехівським районним судом Львівської області від 16 вересня 2019 року у справі №451/324/18, Постановою відділу державної виконавчої служби Радехівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області було відкрито виконавче провадження ВП № [NUMBER], про стягнення з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання їхніх неповнолітніх дітей по 1100 (одна тисяча сто) гривень на кожну дитину щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з 16 березня 2018 року і до досягнення ними повноліття, з проведенням індексації розміру аліментів відповідно до закону. На думку сторони позивача, сума призначених аліментів не відповідає потребам дітей, оскільки, дітям повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для їх фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, зокрема, підготовка дітей до школи потребує значних фінансових витрат, які ідуть на купівлю: канцтоварів, книг, спеціальних навчальних зошитів, рюкзака, спортивного костюма, одягу, взуття тощо. Кожного року вартість усіх цих необхідних речей лише зростає; діти ростуть, розвиваються, товаришують з однолітками, а тому для того щоб вони не почувалися «обділеними», «незабезпеченими» виникає потреба у купівлі дітям одягу, їжі та інших побутових речей, які також зношуються, ламаються та стають непридатними з розвитком підлітків. Такий рівень позивач одна не може забезпечити, тому батько, який є здоровим та працездатним, може та повинен забезпечити їхнім синам належний рівень життя та матеріально допомагати. За інформацією позивача, відповідач працює за кордоном на будівництві і має можливість надавати допомогу дітям у зазначеному вище розмірі (а. с. 3 - 9). З цих підстав, з урахуванням заяви про зміну предмету позову від 11.07.2024 (а. с. 143 - 148), позивач просить суд змінити спосіб стягнення аліментів, які на підставі Виконавчого листа від 16 вересня 2019 року у справі №451/324/18, виданого Радехівським районним судом Львівської області, стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання двох неповнолітніх дітей: сина - [PERSON] , [INFO] , та сина - [PERSON] , [INFO] ; та стягувати із [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей: сина - [PERSON] , [INFO] , та сина - [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Представник відповідача [PERSON] 26.04.2024 подав до суду відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що відповідач категорично не погоджується із викладеними позивачкою обставинами, зокрема розміром аліментів, які пропонується стягувати із позивача на утримання дітей. Так, відомості у мотивувальній частині позову щодо отримання аліментів із [PERSON] в розмірі по 1100 гривень на утримання [PERSON] та [PERSON] не відповідають дійсності, оскільки боржник сплачує аліменти відповідно до вимог закону, зокрема не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, що з 01.01.2024 становить 3196 на двох дітей. Також, [PERSON] попри це надав посильну матеріальну допомогу шляхом придбання для дітей одягу, взуття тощо. Щодо матеріального становища відповідача - такий стабільних і значних доходів не отримує, офіційно не працює, а тому отримує кошти від виконання не систематичних робіт. Окрім цього, [PERSON] 12.10.2017 зареєстрував шлюб із [PERSON] , від якого [INFO] народилися [PERSON] та [PERSON] . Більше того, від попереднього шлюбу у [PERSON] є діти [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , які проживають із [PERSON] та перебувають на його утриманні, оскільки [PERSON] (батько дітей) самоусунувся від виконання батьківських обов`язків та аліменти не сплачує. Піддавши аналізу відомості, викладені у довідці Лопатинської селищної ради № 255 від 19.04.2024 та фактичні обставини, беззаперечним визначається, що єдиним, хто забезпечує сім`ю матеріальними благами є [PERSON] , оскільки [PERSON] отримує соціальні виплати на дітей, а батьки і баба його дружини - це особи пенсійного віку, які із виплат пенсійного фонду фінансами заледве здатні забезпечити себе. Тобто, фактично на утриманні у [PERSON] перебувають шестеро дітей, яких в силу свого матеріального становища він прагне як найкраще забезпечити матеріально. З огляду на зазначене вище, відповідач просить у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів, відмовити (а. с. 48 - 49). У своїй відповіді на відзив, яка надійшла до суду 08 травня 2024 року, представник позивача звертав увагу суду на те, що 24.04.2024 він направив адвокатський запит №321 від 24.04.2024 до ГУ ДПС України у Львівській області щодо надання інформації про джерела походження та розмір доходу відповідача. За інформацією наданою позивачем, відповідач працює і отримує дохід за кордоном - в Німеччині. 24.04.2024 представником позивача направлено адвокатський запит №322 від 24.04.2024 до Державної прикордонної служби України щодо надання інформації про перетинання відповідачем державного кордону України. Відповідно до Витягу з відкритого реєстру нерухомого майна за ідентифікаційним номером відповідача ([NUMBER]) даних по нерухомості не знайдено. Згідно з Витягом з відкритого реєстру нерухомого майна за ідентифікаційним номером дружини відповідача ([NUMBER]) знайдено: об`єкт нерухомого майна за адресою [ADDRESS] ; та 5 земельних ділянок. Вказана інформація підтверджується також Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №377412361 від 07.05.2024, з огляду на яку, за дружиною відповідача [PERSON] під час шлюбу з відповідачем зареєстровані відповідні земельні ділянки, інше речове право - право оренди земельних ділянок належних дружині відповідача з ПП «Західний Буг», з якого вона отримує дохід у вигляді орендної плати; право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] . Також, відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру МВС стосовно зареєстрованих транспортних засобів від 03.05.2024 за дружиною відповідача [PERSON] 22.12.2017 (під час шлюбу) зареєстровано автомобіль ВАЗ 21099, 1993 року випуску. На підставі інформації наведеної на сайті з продажу автотранспорту в Україні АВТОРІА орієнтовна вартість автомобіля ВАЗ 21099, 1993 року випуску, - 1200 доларів США. Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру МВС стосовно зареєстрованих транспортних засобів від 03.05.2024 за дружиною відповідача [PERSON] 27.08.2022 (під час шлюбу) зареєстровано автомобіль марки VОLKSWAGEN GOLF, 2009 р.в. Відповідно до інформації наведеної на сайті з продажу автотранспорту в Україні АВТОРІА орієнтовна вартість автомобіля VОLKSWAGEN GOLF, 2009 р.в. року випуску - 7500 доларів США. Отже, наведений вище перелік набутого під час шлюбу дружиною відповідача майна є неспіврозмірним з розміром її доходу наданим представником відповідача як додаток до відзиву (а. с. 64 - 67). У запереченнях на відповідь на відзив, які подані до суду 09 травня 2024 року, представник відповідача вказав, що з відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору, станом на 02.05.2024, від 02.05.2024 за № 1326-24-00609 визначається, що [PERSON] за період з 3 кварталу по 4 квартал 2023 року доходи не отримував. Тому, з огляду на зазначене та зважаючи на відзив на позовну заяву, представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову (а. с. 94 - 95). Заяви, клопотання учасників процесу та інші процесуальні дії у справі Суд своєю ухвалою від 01 квітня 2024 року прийняв до розгляду позовну заяву та відкрив провадження у справі, ухвалив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначив судове засідання (а. с. 1-2). Позивач [PERSON] у судовому засіданні 24 жовтня 2024 року позовні вимоги підтримала. Просила врахувати суд, що відповідач по справі в даний час перебуває за кордоном, бо він їздить у Німеччину і там працює, та відповідно отримує доходи. Він не бачив дітей 9 років, коли син побачив його на базарі відповідач (батько) від нього відвернувся. Відповідач взагалі не приймає участі у вихованні дітей. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні 16.10.2024 надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві та заяві про зміну предмету позову, а також у відповіді на відзив. Звертав увагу суду на те, що аліменти у розмірі 1100 гривень на одну дитину не можуть забезпечити належне утримання дитини, оскільки витрати на день складатимуть 36 гривень 50 копійок, а за це мізерні кошти. Відповідач здійснює регулярні поїздки за кордон за межі України та тривалий час перебуває за кордоном. Крім того зазначив, що [INFO] в с. Красногорівка Покровського району Донецької області загинув чоловік позивача - [PERSON] , [INFO] . У зв`язку із загибеллю чоловіка, позивач втратила основне джерело засобів до існування, що в свою чергу позначиться на матеріальному забезпеченні трьох неповнолітніх дітей, які перебувають на її утриманні, зокрема двох дітей відповідача. Виплати по смерті чоловіка не стосуються аліментів на утримання дітей відповідача, на що посилався представник відповідача. Представник позивача Слободян В.С. у судовому засіданні 24 жовтня 2024 року позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив постановити рішення, яким позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні 16.10.2024 року заперечив позовні вимоги повністю, посилаючись на аргументи зазначені у відзиві на позовну заяву. Звертав увагу суду, що часті перебування відповідача за кордоном не свідчать про те, що у нього є заробіток. Просив розгляд справи відкласти, оскільки відповідач [PERSON] бажає надати суду особисті пояснення. Судом клопотання відповідача задоволено, розгляд справи відкладено на 24 жовтня 2024 року. Відповідач [PERSON] та його представник у судове засідання не прибули, хоч представнику відповідача було відомо про розгляд справи, і крім цього розгляд справи відкладався за його клопотанням ( а.с.196). Установлені судом фактичні обставини справи Суд установив, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у шлюбних відносинах з 2008 року по 2013 рік, проживали разом та вели спільне господарство. Своїм рішенням Радехівський районний суд Львівської області від 09.12.2013 у справі №451/1801/13-ц шлюб між сторонами розірвав (а. с. 13 - 16). У шлюбі в подружжя народилося 2 (двоє) дітей. [INFO] народився син - [PERSON] , про що 29 квітня 2009 року зроблено відповідний актовий запис за №8. Батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Цей факт підтверджує Свідоцтво про народження, серії [NUMBER] від 29 квітня 2009 року, видане Миколаївською сільською радою Радехівського району Львівської області (а. с. 19). [INFO] народився син - [PERSON] , про що 8 жовтня 2010 року зроблено відповідний актовий запис за №8. Батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Цей факт підтверджує Свідоцтво про народження, серії [NUMBER] від 08 жовтня 2010 року, видане Миколаївською сільською радою Радехівського району Львівської області (а. с. 18). Після припинення шлюбних відносин (розірвання шлюбу) між сторонами, діти залишилися на утриманні матері та постійно проживають з нею, відповідач проживає окремо, участі у вихованні та утриманні дитини не приймає, іншої матеріальної допомоги окрім визначених судом аліментів не надає. Відповідно до довідки про склад сім`ї та зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб та землекористування, виданої виконавчим комітетом Берестечківської міської ради Волинської області №42 від 18.01.2024, [PERSON] , [INFO] дійсно зареєстрована і проживає в [ADDRESS] і склад її сім`ї наступний: [PERSON] - [INFO] - чоловік; [PERSON] - [INFO] - дочка; [PERSON] - [INFO] - син; [PERSON] - [INFO] - син (а. с. 17). Своїм рішенням від 07 лютого 2019 року Радехівський районний суд Львівської області ухвалив стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] по 1100 (одна тисяча сто) гривень на кожну дитину щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з 16 березня 2018 року і до досягнення ними повноліття, з проведенням індексації розміру аліментів відповідно до закону. 19 вересня 2019 року за заявою стягувача [PERSON] , на підставі виконавчого листа №451/324/18 виданого Радехівським районним судом 16 вересня 2019 року (а. с. 20 - 21), відділ державної виконавчої служби Радехівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області своєю постановою відкрив виконавче провадження № [NUMBER], про стягнення з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , по 1100 (одна тисяча сто) гривень на кожну дитину щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з 16 березня 2018 року і до досягнення ними повноліття, з проведенням індексації розміру аліментів відповідно до закону (а. с. 23). Відповідно до довідки про доходи №10 від 7 лютого 2024 року [PERSON] справді працює у закладі дошкільної освіти «Малятко» м. Берестечко, за основним місцем роботи на посаді вихователя-методиста та за період з серпня 2023 по січень 2024 (за 6-ть місяців) заробила 52 030,91 грн (а. с. 22). З довідки №13 від 09.02.2024 виданої в.о. директора закладу загальної середньої освіти Перемильським ліцеєм Берестечківської міської ради Волинської області видно, що [PERSON] приділяє особливу увагу і навчанню, і вихованню синів. Вона систематично відвідує батьківські збори, постійно бере участь у ремонті класу, завжди цікавиться успіхами своїх синів. Мама забезпечує учнів матеріально. У дітей є все необхідне для навчання. Вони завжди харчуються в їдальні. Хоч обіди коштують недешево, хлопці досить часто купують дві порції (оскільки підлітки потребують ситного харчування). [PERSON] відвідує гурток з волейболу. Для цього у нього є всі необхідні речі. [PERSON] захоплюється бісероплетінням, і мама підтримує його в цьому: купує всі необхідні матеріали. [PERSON] неодноразово долучається до благодійних акцій на підтримку ЗСУ. За роки навчання дітей у школі [PERSON] (біологічний батько) жодного разу не відвідав навчальний заклад. Він ніколи не цікавився ні як навчаються хлопці, ні як поводяться (а. с. 25). Відповідач [PERSON] сплачує аліменти відповідно до вимог закону, зокрема не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, що з 01.01.2024, що становить 3196 на двох дітей (копія розрахунку заборгованості по аліментах від 19.04.2024, а. с. 56 - 60). Крім того, [PERSON] 12.10.2017 зареєстрував шлюб із [PERSON] (копія Свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] , а. с. 50), у якому [INFO] народилися [PERSON] (а. с. 51) та [PERSON] (а. с. 52). У попередньому шлюбі у [PERSON] є діти [PERSON] , [INFO] (а. с. 53), і [PERSON] , [INFO] (а. с. 54), які проживають із [PERSON] (а. с. 55). [PERSON] (батько дітей) аліменти не сплачує та має заборгованість (а. с. 59 - 60). [PERSON] отримує соціальні виплати на дітей, що видно з відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 19.04.2024 (а. с. 61). Відповідно до Витягу з відкритого реєстру нерухомого майна за ідентифікаційним номером відповідача ([NUMBER]) даних по нерухомості не знайдено (а. с. 70). Із Витягу з відкритого реєстру нерухомого майна за ідентифікаційним номером дружини відповідача ([NUMBER]) знайдено: об`єкт нерухомого майна за адресою [ADDRESS] ; та 5 земельних ділянок (а. с. 72). Вказана інформація підтверджується також Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №377412361 від 07.05.2024, відповідно до якої за дружиною відповідача [PERSON] під час шлюбу з відповідачем зареєстровано: земельну ділянку кад.№4623983000:03:002:0075, площею 0,1798 га; земельну ділянку кад. №4623983000:05:000:0158, площею 0,2196 га; земельну ділянку, кад. №04623983000:04:000:0158, площею 0,6701 га; земельна ділянка кад. №4623983000:05:000:0156, площею 0,2197 га; земельна ділянка кад. №4623983000:04:000:0156, площею 1,6452 га; інше речове право - право оренди земельних ділянок належних дружині відповідача з ПП «Західний Буг», з якого вона отримує дохід у вигляді орендної плати; право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS] (а. с. 75 - 80). Також, відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру МВС стосовно зареєстрованих транспортних засобів від 03.05.2024 за дружиною відповідача [PERSON] 22.12.2017 (під час шлюбу) зареєстровано автомобіль ВАЗ 21099, 1993 року випуску (а. с. 71). На підставі інформації наведеної на сайті з продажу автотранспорту в Україні АВТОРІА, орієнтовна вартість автомобіля ВАЗ 21099, 1993 року випуску, - 1200 доларів США (а. с. 85). Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру МВС стосовно зареєстрованих транспортних засобів від 03.05.2024 за дружиною відповідача [PERSON] , [INFO] (під час шлюбу) зареєстровано автомобіль марки VОLKSWAGEN GOLF, 2009 року випуску (а. с. 81). Як видно з інформації наведеної на сайті з продажу автотранспорту в Україні АВТОРІА орієнтовна вартість автомобіля VОLKSWAGEN GOLF, 2009 року випуску 7500 доларів США (а. с. 84). З відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору, станом на 02.05.2024, від 02.05.2024 за № 1326-24-00609 визначається, що [PERSON] за період з 3 кварталу по 4 квартал 2023 року доходи не отримував (а. с. 96). На підставі ухвали Радехівського районного суду Львівської області від 17 червня 2024 року до суду надійшла відповідь Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, з якої видно, що у період з 01.01.2022 по 30.04.2024 [PERSON] , [INFO] , перетинав державний кордон України, а саме: 15.02.2022 18:37:04 (виїзд); 12.07.2022 12:40:20 (в`їзд); 18.09.2022 22:50:22 (виїзд); 10.12.2022 02:15:53 (в`їзд); 22.01.2023 02:03:27 (виїзд); 23.04.2023 15:13:56 (в`їзд); 05.07.2023 20:56:52 (виїзд); 18.11.2023 13:21:40 (в`їзд); 26.01.2024 22:31:37 (виїзд); 01.05.2024 07:33:49 (в`їзд). Іншої інформації немає (а. с. 123). [INFO] в с. Красногорівка Покровського району Донецької області загинув чоловік позивача - [PERSON] , [INFO] , що видно із Свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] від 01 липня 2024 року (а. с. 129). З Відповіді на запит від 08.07.2024 щодо отримання відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору за період з 1 кварталу 2024 року по 1 квартал 2024 року, видно, що [PERSON] доходи не отримував за цей період (а. с. 154). Зміст спірних правовідносин Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з бажанням позивача змінити спосіб стягнення аліментів на неповнолітніх дітей, визначеного рішенням суду, та збільшити їх розмір. Позиція суду Згідно із статтею 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до статті 13 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Дослідивши подані сторонами документи, вислухавши позицію відповідача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов необхідно задовольнити з таких підстав. Норми права, які застосував суд, мотивована оцінка наведених сторонами аргументів та висновки суду До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, суд застосував норми Конвенції про права дитини, Конституції України, Сімейного кодексу України (СК України). Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (ч. 8, 9 ст. 7 СК України). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (ч. 1, 2 ст. 141 СК України). Оцінюючи наведені сторонами аргументи, суд зважає на таке. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до вказаної норми аліменти на утримання дитини можуть бути стягнуті на користь того з батьків, з ким вона проживає та на чиєму утриманні вона перебуває. Таким чином, положеннями СК України спосіб стягнення аліментів (у частці від доходу відповідача чи у твердій грошовій сумі) поставлений в залежність від вимоги того, хто має на них право та одночасно встановлено, що розмір аліментів, призначений за будь-яким із зазначених способів стягнення аліментів, не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Одночасно, мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Разом з тим, частиною 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Така позиція викладена касаційним цивільним судом Верховного Суду у Постанові №372/2393/17 від 14.11.2018. Так, позивачі у відповідній категорії справ, як отримувачі аліментів, не обмежені правом на подання заяви про збільшення розміру таких, зокрема шляхом зміни способу їх присудження, а саме зміни розміру аліментів, стягнутих у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у відповідній твердій грошовій сумі та навпаки. Змінювати спосіб стягнення аліментів в силу приписів частини 3 статті 181 СК України є правом одержувача аліментів (позивача) і таке право є безумовним, тобто можливість реалізації цього права не ставиться в залежність від певних обставин, таких як зміна матеріального або сімейного стану батьків дитини, погіршення або поліпшення їх здоров`я тощо. Реалізація цього права направлена, перш за все, для забезпечення якнайкращих інтересів дитини. До того ж, суд враховує, що виховання дитини одним із батьків, коли інший проживає окремо, створює додаткове навантаження по догляду та вихованню дитини, у зв`язку із чим певним чином з`являється дисбаланс між зусиллями, які мають прикладати обоє батьків для розвитку дитини таким чином, що тягар здебільшого лягає лише на одного. Вказана правова позиція висвітлена у постанові Верховного Суду у справі №565/2071/19 від 16 вересня 2020 року. З огляду на зазначене вище, приймаючи до уваги інтереси дітей та необхідність забезпечення їх гармонійного розвитку, розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, рівність обов`язку батьків щодо утримання дитини, суд дійшов до переконання, що наявні підстави для зміни способу стягнення аліментів. Водночас, суд враховує і те, що відповідач утримує двох інших неповнолітніх дітей, відтак повинен сплачувати аліменти на двох дітей у розмірі однієї третини заробітку (доходу) платника аліментів, що відповідатиме мінімальному гарантованому розміру аліментів. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона сама визначає зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, сторона, яка звернулася до суду, повинна довести належними та допустимими доказами вимоги, що нею заявлені, суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 1 та ч. 2 ст. 77 ЦПК України). Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 89 ЦПК України). Згідно з п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). З урахуванням викладеного, інші доводи сторін, які викладені у заявах по суті справи та у судовому засіданні, не впливають на висновки суду та не потребують детального обґрунтування, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини. Згідно із ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Разом з тим, пунктом 23 Постанови пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», визначено, що аліменти у новому розмірі сплачуються з дня набрання судовим рішенням законної сили. Враховуючи наведене вище,

Outcome: approved