Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-16 00:00:00

Позивач через свого представника звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з вищезазначеним позовом до відповідача, в якому просить суд: - стягнути з [PERSON] (яка є власником квартири [ADDRESS] ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр» (IBN [NUMBER] в АТ «УКРСИББАНК», МФО: 351005, код ЄДРПОУ: 36844047, ІПН: 368440426550): основну заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги в розмірі 9 786,07 грн; - стягнути з [PERSON] (яка є власником квартири [ADDRESS] ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр» (IBN [NUMBER] в АТ «УКРСИББАНК», МФО: 351005, код ЄДРПОУ: 36844047, ІПН: 368440426550): суму інфляційних втрат 520,51 грн; суму 3% річних 391,15 грн; - стягнути з [PERSON] (яка є власником квартири [ADDRESS] ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр» (IBN [NUMBER] в АТ «УКРСИББАНК», МФО: 351005, код ЄДРПОУ: 36844047, ІПН: 368440426550): витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 102,00 грн. В обґрунтування позову, представник позивача зазначив, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр» прийняло житловий будинок за адресою: [ADDRESS] на подальшу експлуатацію та обслуговування. При цьому, відповідачу на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] . Відповідач користувався житлово-комунальними послугами, не відмовлявся від їх отримання, однак вчасно не сплачував за надані послуги, у зв`язку з чим утворилась вказана вище заборгованість. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 04.01.2021 відкрито спрощене позовне провадження в цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Ухвала від 04.01.2021 та примірник позовної заяви разом з доданими до неї документами направлялися за зареєстрованим місцем проживання відповідача відповідно до інформації з Реєстр територіальної громади м. Києва, а саме: [ADDRESS] . Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Відповідачем у справі суду не було подано відзив на позов або будь-які інші заяви чи клопотання з процесуальних питань. Суд, відповідно до ст.ст. 223, 280 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у відсутності відповідача, котрий належним чином повідомлявся про розгляд справи, при цьому його неявка не перешкоджає ухваленню заочного рішення, проти чого не заперечувала представник позивача. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1 ст. 280 та відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, та на підставі наявних у справі доказів суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до витягу №3 з протоколу засідання Правління ПАТ «ХК «Київміськбуд» від 15.08.2012 №29 житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , передано експлуатуючій організації Товариству з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр». Позивач прийняв вказаний житловий будинок на подальшу експлуатацію та обслуговування, що підтверджується актом прийому-передачі від 01.10.2012. [PERSON] на праві приватної власності належить квартира за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до розрахунку заборгованості б/н від 20.10.2020, здійсненого за період з 01.05.2018 по 20.10.2020, у відповідача наявна заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг по квартирі [ADDRESS] , в загальному розмірі 9 786,07 грн. На даний час заборгованість не сплачена, а відтак позивачем здійснюється нарахування інфляційних втрат у розмірі 520,51 грн та 3 % річних у розмірі 391,15 грн. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг; послуга з управління багатоквартирним будинком - результат господарської діяльності суб`єктів господарювання, спрямованої на забезпечення належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території відповідно до умов договору. Статтею 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньо будинкових систем (крім обслуговування внутрішньо будинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено зобов`язання споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Позивач, відповідно до Акту приймання-передачі будинку є виконавцем функцій з своєчасного та якісного надання житлово-комунальних послуг для потреб споживачів у будинку. З березня 2019 року відповідач отримував житлово-комунальні послуги, не відмовлявся від їх отримання, отримував рахунки на сплату за житлово-комунальні послуги, які містять у собі суму заборгованості. Від відповідача не надходило жодного звернення на адресу позивача з відповідними заявами та необхідними документами, які б могли підтверджувати тимчасову відсутність споживача у житловому приміщенні в спірний період. При цьому, жодних заяв про відмову від користування житлово-комунальних послуг, скарг щодо обсягу та якості наданих послуг відповідачем не заявлялось. З матеріалів справи вбачається, що відповідач зобов`язання зі сплати житлово-комунальних послуг належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 20.10.2020 заборгованість по утриманню квартири за адресою: [ADDRESS] , складає 9 786,07 грн за період з 01.05.2018 по 20.10.2020. Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує, а ст. 322 ЦК України наголошує на те що, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідач, будучи власником майна, зобов`язаний його утримувати. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки відповідачем не сплачено заборгованість за надання послуг та обслуговування вищевказаного будинку, позивачем здійснено нарахування інфляційних втрат в розмірі 520,51 грн та 3% річних у сумі 391,15 грн. Суд звертає увагу на те, що стороною відповідача доводи та розрахунок позивача не спростовано, а також не надано доказів на підтвердження належного виконання зобов`язань по сплаті за послуги. Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості за житлово-комунальні послуги , інфляційні втрати та 3% річних, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України користь позивача з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 102,00 грн.

Outcome: approved