Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-17 00:00:00

Представник позивача звернувся із вказаним позовом до відповідача, обґрунтовуючи його тим, що за постановою НКРЕКП №1389 від 28.07.2023 року «Про внесення змін до додатка до постанови НКРЕКП №189 від 26..12.2022 року та врегулювання питань щодо провадження ТОВ «Газорозподільні мережі України» діяльності з природного газу», позивачу змінено місце провадження господарської діяльності з розподілу природного газу ТОВ «Газорозподільні мережі України» на територію провадження господарської діяльності з розподілу природного газу АТ «КРИВОРОІЖГАЗ», а також про необхідність здійснення споживачами природного газу оплати за надані послуги розподілу природного газу з 01 серпня 2023 року на рахунок ТОВ «Газорозподільні мережі України». Таким чином, 01.08.2023 ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Криворізької філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» має право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу в межах території міста Кривий Ріг (крім житлового масиву Інгулець Інгулецького району) та Криворізького району Дніпропетровської області, де знаходиться газорозподільна система, що перебуває у власності, господарському віданні, користуванні чи експлуатації ТОВ «Газорозподільні мережі України». [PERSON] є споживачем природного газу за адресою: [ADDRESS] . Річна замовлена потужність по [ADDRESS] на 2023 рік визначена з фактичного обсягу споживання природного газу за газовий рік з 01.10.2021 року по 01.10.2021 року та складає 1770,75 м.куб. Річна замовлена потужність по [ADDRESS] на 2024 рік визначена з фактичного обсягу споживання природного газу за газовий рік з 01.10.2022 року по 01.10.2022 року та складає 3888,97 м.куб. Місячна вартість за послугу з розподілу природного газу з 01.01.2023 визначається 1770,75 м3 розділено на 12 місяців, помножено на тариф 0,636 грн, затверджений постановою НКРЕКП від 30.12.2022 року № 1944 та складає 93,85 грн, яку необхідно сплачувати до 20 числа (включно) місяця, в якому надається послуга з розподілу природного газу. Місячна вартість за послугу з розподілу природного газу з 01.01.2024 визначається 3888,97 м3 розділено на 12 місяців, помножено на тариф 0,636 грн, затверджений постановою НКРЕКП від 30.12.2022 року № 1944 та складає 206,12 грн, яку необхідно сплачувати до 20 числа (включно) місяця, в якому надається послуга з розподілу природного газу. Однак боржник допустив порушення зобов`язання з оплати послуг розподілу природного газу. При цьому 05.06.2024 судом було відмовлено у видачі судового наказу про стягнення заборгованості за розподіл природного газу з відповідача. Станом на 21.06.2024 року заборгованість відповідача за послугу розподілу природного газу складає 1499,83 грн. Виходячи з викладеного, просив суд стягнути з [PERSON] суму боргу за розподіл природного газу за період з 01.08.2023 по 31.05.2024 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Криворізької філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» в розмірі 1499,83 грн, пеню в розмірі 16,55 грн, 3% річних у розмірі 13, 57 грн, інфляційні втрати в розмірі 22,37 грн та витрати на оплату судового збору в сумі 3028. Ухвалою судді від 06 серпня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечив. Статтями\~43,\~211 ЦПК України\~передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відзив на позов не надав, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність від нього не надходило, у зв`язку з чим, відповідно до положень ч. 8 ст.\~178, ч. 4 ст.\~223, ч. 1 ст.\~280 ЦПК України\~на підставі наявних у справі доказів, зі згоди представника позивача, судом прийнято рішення про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Правовідносини між сторонами, як оператором газорозподільної системи та споживачем відповідно щодо постачання природного газу врегульовані\~Законом України "Про ринок природного газу", Кодексом газорозподільних систем, затвердженим\~постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2494, "Правилами безпеки систем газопостачання України", затвердженими наказом Міністерства вугільної енергетики та вугільної промисловості 15 травня 2015 року № 285, "Правилами постачання природного газу", затвердженими\~постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2496. Відповідно до п. 2 ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~належать, зокрема, послуги з постачання та розподілу природного газу. На підставі п. 2 глави 1 Розділу 6 Кодексу газорозподільних систем, затвердженим\~постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2494, (далі - Кодекс ГРС), доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до ГРМ для споживання природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого\~постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2498\~(типовий договір розподілу природного газу), в порядку, визначеному цим розділом. При цьому передбачено, що за п. 7 глави 3 Розділу 6 Кодексу ГРС фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу. Згідно із п. 2 глави 6 розділу 6 Кодексу ГРС річна замовлена потужність (за замовчуванням) об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу, крім випадків, передбачених цією главою. Відповідно до п. 7 глави 6 розділу 6 Кодексу ГРС оплата вартості послуг за договором розподілу природного газу здійснюється споживачем на підставі відповідного рахунка Оператора ГРМ на умовах договору розподілу природного газу з моменту його укладання. Судом було встановлено, що [PERSON] є побутовим споживачем природного газу по [ADDRESS] , оскільки він є власником вказаного будинку, що підтверджується інформацією з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно від 14.06.2024 року, номер інформаційної довідки 382867016. Відповідно до довідки-розрахунку за послуги з розподілу природного газу вбачається, що по [ADDRESS] у відповідача мається заборгованість за період з 01.08.2023 по 31.05.2024 в сумі 1606,64 грн. з оплати місячної вартості за послуги з розподілу природного газу, виходячи з тарифів та річної замовленої потужності на 2023 рік та 2024 рік. Доказів, які б спростовували обставини, викладені в розрахунку ТОВ «Газорозподільні мережі України» за послуги з розподілу природного газу по [ADDRESS] , відповідачем суду не було надано. Крім того, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч.2 ст. 625 ЦК України). Згідно ч.1 ст.901, ч.1 ст.903 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Правовідносини, які склалися між сторонами щодо надання та отримання житлово-комунальних послуг, є грошовими зобов`язаннями, у яких, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК), - вимагати сплату грошей за надані послуги. Беручи до уваги зазначене, правовідносини і зважаючи на таку юридичну природу правовідносин сторін, на них поширюється дія частини другої статті 625\~ЦК як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання (постанови Верховного Суду України від 14 листопада 2011 р. у справі № 6-40цс11, від 20 червня 2012 р. у справі № 6-68цс12, від 30 жовтня 2013 р. у справі № 6-59цс13; постанова Верховного Суду від 17 січня 2020 року у справі № 369/88/17, провадження № 61-4924св18). Оскільки неправомірними діями відповідача позивачеві було завдано збитків, по суті матеріальної шкоди, яка виражена в грошовому еквіваленті, а відтак є грошовим зобов`язанням, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення індексу інфляції та трьох відсотків річних узгоджуються з положеннями частини другої статті 625\~ЦК України та погоджується з наданим позивачем розрахунком 3% річних, інфляційних втрат та пені. Таким чином з відповідача на користь позивача підлягають стягненню: заборгованість за розподіл природного газу у розмірі 1499,83 грн, пеня в розмірі 16,55 грн, 3% річних у розмірі 13, 57 грн, інфляційні втрати в розмірі 22,37 грн. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України,стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому понесені позивачем витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028 гривень також належить стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved