Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт, що [PERSON] , яка померла [INFO] , проживала спільно однією сім"єю з [PERSON] з 2003 року по дату його смерті - [INFO] . В обґрунтування заяви [PERSON] послався на те, що [INFO] помер [PERSON] , який на день смерті був зареєстрований один по [ADDRESS] , але фактично проживав по [ADDRESS] разом із матір"ю заявника [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку розміром 1,51 га, розташовану на землях бувшої Вербсько-Мурованої сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області. Померлий заповіт не залишив, а тому спадкування буде здійснюватися за законом. Оскільки спадкоємці попередніх черг відсутні, єдиним спадкоємцем [PERSON] є його співмешканка [PERSON] , яка проживала із спадкодавцем однією сім"єю більше п"яти років до часу відкриття спадщини. [INFO] [PERSON] померла. Заяник прийняв спадщину та оформив свої спадкові права на майно, що залишилося після смерті матері. Оскільки мати фактично прийняла, але не оформила спадщину після смерті [PERSON] , з метою оформлення спадкових прав на належну останньому земельну ділянку, [PERSON] просить встановити факт спільного проживання однією сім"єю [PERSON] з [PERSON] з 2003 року до дня його смерті - [INFO] . В судовому засіданні [PERSON] заявлені вимоги підтримав з підстав, зазначених у заяві, пояснив, що [PERSON] близько десяти років проживав з його матір"ю [PERSON] у времянці. Після смерті [PERSON] вони провели його поховання. Представник заінтересованої особи - Ярмолинецької селищної ради, який у встановленому порядку оповіщений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з"явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, щодо вирішення даної справи поклався на розсуд суду. \~ \~ \~ \~Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши докази по справі, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд розглядає в порядку окремого провадження, в тому числі, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Судом встановлено, що [PERSON] постійно проживала однією сім"єю з [PERSON] в с. Вербка-Мурована Хмельницького (раніше - Ярмолинецького) району Хмельницької області з 2003 року по день смерті останнього, який помер [INFO] . Дані обставини підтверджуються: копією свідоцтва про смерть [PERSON] серія [NUMBER] від 11.01.2019 (а.с. 7); довідками виконкому Ярмолинецької селищної ради № 10 від 14.02.2024 про те, що [PERSON] на день смерті був зареєстрований один по [ADDRESS] , але за вказаною адресою не проживав (а. с. 12) та № 11 від 14.02.2024 про те, що [PERSON] з 2009 року і до дня смерті постійно проживав однією сім"єю з [PERSON] по [ADDRESS] (а.с. 13). Крім того, свідки [PERSON] , [PERSON] в суді підтвердили, що [PERSON] до дня смерті проживав разом з матір"ю заявника - [PERSON] однією сім"єю в будинку Присяжних. У [PERSON] дітей не було. Згідно із ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (ст. 1264 ЦК України). Згідно із положеннями ч.ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1 ст.1269 ЦК України). При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, а тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення. За змістом ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як роз`яснено у пунктах 2, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки. \~ \~ \~ \~Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту спільного проживання однією сім"єю [PERSON] з [PERSON] з 2003 року до часу відкриття спадщини - 10 січня 2019 року, що передбачено ч. 2 ст. 315 ЦПК України. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved