Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-14 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: Представник позивача-відповідача [PERSON] адвокат Іванів О.Б. звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно за законом, а саме: на 1/2 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] помер батько позивача-відповідача [PERSON] , а [INFO] померла його мама [PERSON] . Після їх смерті відкрилась спадщина на спадкове майно будинковолодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Він звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця. Нотаріусом заведена спадкова справа з відповідним реєстром для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Проте, після вивчення нотаріусом всіх поданих нею документів листом від 17.05.2024 йому було повідомлено, що видати свідоцтво про право на спадщину на будинковолодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з тим, що право власності на вказане домоволодіння зареєстровано за членами колгоспного двору, головою якого є [PERSON] , й рекомендовано з цього приводу звернутись в суд за визнанням права власності на житловий будинок. Вважає, що є підстави для визнання за ним права власності на спадкове майно, що належало спадкодавцю на день смерті, а саме: на 1/2 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відповідач-позивач [PERSON] подав до суду зустрічний позов до [PERSON] про визнання права власності на майно, в якому він просить визнати за ним право власності на 1/2 частки житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] помер батько відповідача - позивача [PERSON] , а [INFO] померла його мама [PERSON] . Після їх смерті відкрилась спадщина на спадкове майно будинковолодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Нотаріусом заведена спадкова справа з відповідним реєстром для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Проте, після вивчення нотаріусом всіх поданих нею документів листом від 17.05.2024 було повідомлено, що видати свідоцтво про право на спадщину на будинковолодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з тим, що право власності на вказане домоволодіння зареєстровано за членами колгоспного двору, головою якого є [PERSON] , й рекомендовано з цього приводу звернутись в суд за визнанням права власності на житловий будинок. Вважає, що є підстави для визнання за ним права власності на спадкове майно, що належало спадкодавцю на день смерті, а саме: на 1/2 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Представник позивача відповідача [PERSON] адвокат Іванів О.Б. в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій зазначив, що вимоги за первісним позовом підтримує в повному обсязі та просить здійснювати судовий розгляд за їх відсутності. Крім того, зустрічний позов у даній справі він визнає в повному обсязі та просить задоволити. Відповідач-позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій зазначив, що вимоги за зустрічним позовом підтримує в повному обсязі та просить здійснювати судовий розгляд за його відсутності. Крім того, первісний позов у даній справі він визнає в повному обсязі та просить задоволити. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 06.08.2024 відкрито провадження у справі, призначено відкрите підготовче судове засідання в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 16.09.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. 19.08.2024 [PERSON] подав зустрічний позов до [PERSON] про визнання права власності. Ухвалою суду від 21.08.2024 відкрито провадження у справі, призначено відкрите підготовче судове засідання в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 16.09.2024 прийнято зустрічний позов та об`єднано з первісним позовом . Справу призначено до розгляду. Представник позивача відповідача [PERSON] адвокат Іванів О.Б. в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій зазначив, що вимоги за первісним позовом підтримує в повному обсязі та просить здійснювати судовий розгляд за їх відсутності. Крім того, зустрічний позов у даній справі він визнає в повному обсязі та просить задоволити. Відповідач-позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій зазначив, що вимоги за зустрічним позовом підтримує в повному обсязі та просить здійснювати судовий розгляд за його відсутності. Крім того, первісний позов у даній справі він визнає в повному обсязі та просить задоволити. Частиною 1 статті 206 ЦПК України встановлено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст.206\~ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що відповідач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом визнали позовні заяви, визнання ними позову не суперечить інтересам сторін, тому суд приймає визнання позовів та приходить до висновку про можливість ухвалення рішення про задоволення первісного та зустрічного позовів. Крім цього, відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, про що складено відповідну довідку. Таким чином, виходячи з поданих заяв, судом розглядається справа за наявними доказами у відсутності сторін без фіксування звукозаписувальним технічним засобом. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: [INFO] помер батько позивача-відповідача [PERSON] , а [INFO] померла його мама [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про смерть серії [NUMBER] від 03.08.2021 та [NUMBER] від 16.05.2022 (а.с. 10-11). [PERSON] помер [INFO] , [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про смерть серії [NUMBER] від 15.11.2017 та [NUMBER] від 26.11.2007 (а.с. 8,9). Відповідно до довідки Новицької сільської ради від 10.04.2023 виданої [PERSON] , господарство його діда [PERSON] за адресою: [ADDRESS] відноситься до категорії «колгоспний двір» та в ньому проживали та були прописані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с. 12). Згідно зі свідоцтвом на право особистої власності на жилий будинок від 04.01.1989 встановлено, що житловий будинок за адресою [ADDRESS] належить членам колгоспного двору, головою якого є [PERSON] (а.с. 13). Листом приватного нотаріуса Софії Гошовської від 17.05.2024 №179/02-14, [PERSON] було повідомлено, що видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок [ADDRESS] , неможливо, у зв`язку з тим, що право власності на вказане домоволодіння зареєстровано за членами колгоспного двору, головою якого є [PERSON] , й рекомендовано з цього приводу звернутись в суд за визнанням права власності на житловий будинок (а.с. 6) На домоволодіння за адресою [ADDRESS] виготовлений технічний паспорт від 12.02.2024, згідно з яким об`єктами домоволодіння є житловий будинок під літерою «А», літня кухня під літерою «Б», сарай під літерою «Б1», сарай під літерою «Б2», вбиральня під літерою «В», сарай під літерою «Г», гараж під літерою «Д», криниця під №1,3, огорожа під №2, та згідно з довідкою № 00318 від 22.07.2024, складеною Івано-Франківським ОБТІ , інвентаризаційна вартість вищенаведеного домоволодіння станом на 12.02.2024 становить 373089 грн. (а.с.15-23, 14). Таким чином, між сторонами виник спір з приводу визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом та визнання право власності на майно як членів колгоспного двору. Оцінка суду: дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст.13\~ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з п. 1 ч. 2 ст.16\~ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ст.392\~ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. З правового висновку Верховного Суду України, який міститься у постанові Судової палати у цивільних справах від 18 лютого 2015 року у справі № 6-244цс14, вбачається, що за правилами статті 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує її право власності. Згідно зі ст.81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Згідно зі Законом України «Про власність» з 15.04.1991 відбулося усуспільнення власності колгоспно-кооперативної у приватну суспільну сумісну власність. Майно придбане внаслідок спільної праці сім`ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не було встановлено письмовою угодою між ними. Відповідно до ст.120\~ЦК України (в редакції 1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Зважаючи на те, що в колгоспному дворі по [ADDRESS] , проживали [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , то дане домоволодіння належало їм на праві спільної сумісної власності. Судом встановлено, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] померли, після смерті яких відкрилася спадщина на їх частки вказаного домоволодіння. Згідно зі ст.1220\~ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Статтями 1217 та 1223 цього Кодексу встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.\~1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Як вбачається зі ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином позивачу-відповідачу станом на 1990 рік належала 1/6 частка домоволодіння як члену колгоспного двору. Інші 5/6 часток Домоволодіння розділялися між всіма іншими вищевказаними особами, які були зареєстровані станом на 1989-1991роки, тобто всім іншим вищевказаним особам. \~ \~ \~ \~Як зазначено вище [PERSON] (голова двору) помер [INFO] . Його частка була успадкована дружиною [PERSON] та його сином, а батьком позивача відповідача [PERSON] в рівних частках. [INFO] померла [PERSON] .. Її частка домоволодіння була успадкована\~ сином, а батьком Позивача- відповідача [PERSON] . Тому, після смерті [PERSON] та [PERSON] їхній син, а батько позивача-відповідача став власником 3/6 (1/2) Домоволодіння. 29.07.2021року помирає батько позивача-відповідача [PERSON] .. Його частка власності домоволодіння спадкується в рівних частинах між [PERSON] (дружиною), позивачем-відповідачем та відповідачем - поззивачем (його дітьми). Тому після смерті батька [PERSON] позивач - відповідач стає власником 2/6 (1/3) домоволодіння. Інші частки належать [PERSON] та відповідачу-позивачу по 2/6 (1/3) домоволодіння. 12.05.2022року помирає мама позивача-відповідача [PERSON] .. Її частка успадковується в рівних частинах між позивачем-відповідачем та відповідачем-позивачем, як дітьми спадкодавиці. Тому на даний час позивачу фактично належить 1/2 (3/6) домоволодіння, яке складається із 1/6 частики як члена колгоспного двору та з 2/6 частики успадкованого майна. Аналогічно відповідачу-позивачу також на даний час фактично належить 1/2 (3/6) домоволодіння, яке складається із 1/6 частики як члена колгоспного двору та з 2/6 частики успадкованого майна. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до положень ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Позивач-відповідач\~та відповідач-позивач фактично прийняли у спадщину майно після смерті своїх батьків, оскільки на час їх смерті постійно проживали із ними, та у встановлений законом строк від прийняття спадщини не відмовлялися. За таких обставин, враховуючи, що позивач-відповідач та відповідач-позивач є спадкоємцями за законом першої черги, які постійно проживали зі спадкодавцями на час відкриття спадщини та від спадкового майна не відмовлялися, визнання відповідачем позивачем первісного позову , визнання позивачем відповідачем зустрічного позову, а також те, що інших спадкоємців немає, суд приходить до висновку, що є достатні підстави для задоволення первісного позову та зустрічної позовної заяви. На підставі викладеного ст.ст. 1217, 1220, 1223, 1258, 1261, 1268, 1270, 1296 ЦК України,

Outcome: approved