Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-13 00:00:00

[PERSON] (місце проживання: [ADDRESS] ) через свого представника звернулася до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] ( місце проживання: [ADDRESS] ) про стягнення боргу. В обґрунтування позовних вимог вказано, що 11.02.2020 року [PERSON] надав у борг [PERSON] грошові кошти у сумі 5500 грн під відсотки у розмірі 37,5%, від отриманої суми за 15 днів, з вимогою про повернення у строк до 25.02.2020 року та грошові кошти у сумі 5000 грн під відсотки у розмірі 50% від отриманої суми, з вимогою про повернення у строк до 02.03.2020 року, що підтверджується розпискою. Крім того, [PERSON] 26.01.2021року надав [PERSON] у борг грошові кошти у сумі 13140 грн під відсотки у розмірі 50%, від отриманої суми з вимогою про повернення у строк до 26.02.2021 року, а у разі порушення строків повернення боргу, [PERSON] повинен сплачувати відсотки у розмірі 60% щомісячно. Проте відповідач свої зобов`язання у зазначений строк не виконав. 16.09.2021 року, [PERSON] уклала з [PERSON] договір про відступлення права вимоги, відповідно до якого [PERSON] відступив [PERSON] право вимоги до [PERSON] за вищевказанами зобов`язаннями. Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 22.05.2024 року вказаний позов було залишено без руху та надано строк на усунення недоліків. У визначений судом строк вимоги ухвали були виконані. Ухвалою судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 27.05.2024 року дану позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження та призначено до розгляду. Представник позивача в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання також не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судової кореспонденції за адресою його місця проживання. Заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило, відзиву на позов від відповідача також не надходило. Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 14.10.2024 року постановлено провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 11.02.2020 року [PERSON] надав у борг [PERSON] грошові кошти у сумі 5500 грн під відсотки у розмірі 37,5%, від отриманої суми. Згідно розписки\~від 11.02.2020\~року,\~ [PERSON] зобов`язався повернути грошові кошти у строк до 25.02.2020 року. У випадку порушення строку повернення грошових коштів, зобов`язався сплатити неустойку у розмірі 50 % за день від неповерненої суми. 11.02.2020 року [PERSON] надав у борг [PERSON] грошові кошти у сумі 5000 грн під відсотки у розмірі 50% від отриманої суми, з вимогою про повернення у строк до 02.03.2020 року, що підтверджується розпискою. У випадку порушення строку повернення грошових коштів, зобов`язався сплатити неустойку у розмірі 50 % за день від неповерненої суми. Відповідно до розписки від 26.01.2021року, [PERSON] також надав [PERSON] у борг грошові кошти у сумі 13140 грн під відсотки у розмірі 50%, від отриманої суми з вимогою про повернення у строк до 26.02.2021 року, а у разі порушення строків повернення боргу, [PERSON] зобов`язався сплачувати з 27.02.2021 року 60% щомісячно. 16.09.2021 року [PERSON] уклала з [PERSON] договір про відступлення права вимоги, відповідно до якого [PERSON] відступив [PERSON] право вимоги до [PERSON] . Згідно п. 1.2 договору, новий кредитор за цим договором одержує право замість первісного кредитора вимагати від боржника сплати грошових коштів у розмірі, визначеному п. 2.1 цього договору. Відповідно до п. 2.1 договору, право вимоги, що відступається оцінене сторонами у сумі 13140 грн та відсотки відповідно до розписки. У визначений строк вказана сума грошових коштів повернута не була, у зв`язку з чим загальна заборгованість за розпискою від 11.02.2020 року складає 7562 грн 50 коп. (5500 грн + 2062 грн 50 коп.), за розпискою від 11.02.2020 року складає 7500 грн (5000 грн + 2500 грн) та за розпискою від 26.01.2021 року, з урахуванням відсотків за невиконання зобов`язання, становить 469098 грн, яка складається з заборгованості за прострочене зобов`язання (19710*60%=11826 грн; 11826 грн * 38 місяців = 449388 грн) та відсотків за суму боргу у розмірі 6570 грн (13140 грн * 50 %). Вирішуючи спір по суті, суд виходив з наступного. Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договір позики є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за ним, у тому числі повернення предмета позики або визначеної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Таким чином, за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, за договором позики позичальник зобов`язаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором. Згідно ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Положеннями ч. 1 ст. 1048 ЦК України, передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.\~ Розписка як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником в борг із зобов`язанням її повернення та дати отримання коштів. Аналогічна позиція викладена, зокрема, у Постанові Верховного Суду від 23 квітня 2020 року у справі № 501/1773/16-ц. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Положеннями ст. ст. 1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам, суд доходить висновку, що наявні в матеріалах справи розписки підтверджують боргове зобов`язання відповідача, а саме містять факт отримання позичальником в борг грошових коштів із зобов`язанням повернути їх у визначений строк, а також узгоджені відсотки за невиконання зобов`язання. При цьому\~суд звертає\~увагу на\~те,\~що згідно\~положень договору\~відступлення права\~вимоги від\~16.03.2021\~року,\~позивач набула\~право вимоги\~до [PERSON] \~лише щодо\~позики за\~розпискою від\~26.01.2021\~року, у зв`язку з чим позовна заява підлягає частковому задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору пропорційно задоволених вимог у розмірі 4690 грн 90 коп.

Outcome: partial