Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-14 00:00:00

КП «Харківводоканал» звернулось до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] та [PERSON] в солідарному порядку на користь підприємства заборгованість за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та 3% річних від простроченої суми за період з 01.01.2015 по 31.10.2021 в розмірі 32030,19 грн., посилаючись на те, що відповідачі є споживачами КП «Харківводоканал», однак за надані послуги не сплачують в повному обсязі, внаслідок чого перед позивачем утворилася заборгованість за надані послуги, що призводить до погіршення стану комунальних мереж централізованого водопостачання та водовідведення, погіршує можливості щодо екологічного добробуту міста і негативно впливає на впровадження природоохоронних заходів. Також позивач просить відшкодувати витрати по сплаті судового збору. До суду надійшла заява представника позивача КП «Харківводоканал» Санжаровської О.В. про підтримання заявлених позовних вимог в повному обсязі та розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] просив розгляд справи проводити за їх відсутності, зазначав, що позивач має право на стягнення заборгованості лише у межах позовної давності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомила. Суд, вивчивши матеріали справи, давши добутому правової оцінки, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] , [PERSON] перебувають на реєстраційному обліку за адресою: [ADDRESS] за даною адресою користуються послугами з централізованого водопостачання та водовідведення, тобто є споживачами КП «Харківводоканал», відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Відповідно до положень ст.ст. 2, 23, 24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення віднесено до комунальних. Приписами ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відповідно до ст. 68 Житлового кодексу УРСР наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» споживачі питної води зобов`язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Згідно п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005р. № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Відповідно до ч. 1 ст. 64 ЖК УРСР члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. З матеріалів справи встановлено, що відповідачі належним чином свої зобов`язання щодо оплати послуг з водопостачання та водовідведення не виконували, плату за спожиті послуги у повному обсязі не вносили. Відповідно картки абонента по періодам заборгованості за адресою: [ADDRESS] , заборгованість споживачів перед КП «Харківводоканал» по особовому рахунку № [NUMBER] за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.06.2016 по 31.10.2021 складає 15729,33 грн., за послуги з централізованого водовідведення за період з 01.01.2015 по 31.12.2021 складає 13377,89 грн. Відповідно до\~вимог ст.\~257\~ЦК України\~загальна позовна\~давність встановлюється\~тривалістю у три роки, а згідно приписам п. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Ч \~ \~ \~ \~астинами четвертою, п`ятою\~статті 267 ЦК України\~передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. За загальним правилом частини першої\~статті 261 ЦК України\~перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до відповідальності у суді після закінчення певного періоду часу після вчинення правопорушення. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 367/6105/16-ц зроблено висновок, що сплив позовної давності, про застосування якої було заявлено стороною у справі, є самостійною підставою для відмови в позові. Для правильного застосування частини першої\~статті 261 ЦК України\~при визначенні початку перебігу позовної давності має значення не тільки безпосередня обізнаність особи про порушення її прав, а й об`єктивна можливість цієї особи знати про обставини порушення її прав. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2022 року у справі № 385/321/20 наголошує на тому, що перебіг позовної давності починається з моменту, коли у особи виникло право на подання позову у матеріально-правовому аспекті. Мається на увазі таке подання позову, з яким пов`язується судовий захист права або здійснення примусу до дотримання норм права. Перебіг позовної давності пов`язується з моментом, коли право позивача порушено і таке порушення не усувається. При цьому, постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) введено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин. Було запроваджено обмежувальні заходи щодо протидії поширенню коронавірусу COVID-19, які безпосередньо впливають на виконання державою своєї соціальної, економічної, правозахисної функцій, було введено певні обмеження прав та свобод людини і громадянина.\~\~Строк карантину неодноразово продовжувався. Законом України № 530-ІХ від 17 березня 2020 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)»\~введення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, віднесено до форс-мажорних обставин (частина друга\~статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати»). Законом України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)»\~розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України\~доповнено, зокрема, пунктом 12 наступного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». У пункті 12 розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у редакції Закону України від 30 березня 2020 року № 540-IX\~перелічені всі\~статті цього Кодексу, які визначають строки позовної давності. І всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19). Подібний висновок висловлено у постанові Верховного Суду від 07 вересня 2022 року у справі № 679/1136/21 (провадження № 61-5238св22). Враховуючи, що з 12.03.2020 року з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 257 ЦПК України, продовжуються на строк дії такого карантину, позовні вимоги з 01.04.2017 року заявлені в межах строку позовної давності. При цьому, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги за період до 01.04.2017 р. задоволенню не підлягають, оскільки заявлені поза межами строку позовної давності. Враховуючи, що відповідачі належним чином зобов`язання щодо оплати комунальних послуг не виконали, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення солідарно з відповідачів на користь КП «Харківводоканал» заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.04.2017 по 31.10.2021 з урахуванням проведених оплат за надані послуги з централізованого водопостачання складає 14413,62 грн., а за послуги з централізованого водовідведення 10969,49 грн., а всього 25383,11 грн. \~ Крім того, відповідно до положень ч. 2 ст.\~625\~ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. \~ \~ \~Виходячи з вищенаведеного, до стягнення з відповідачів також підлягає 3% від простроченої суми в розмірі 806,61 грн., \~а також \~індекс інфляції в сумі 2116,36 грн. Отже, загальна сума заборгованості становить 28306,08 грн. За таких обставин суд доходить висновку, що позовні вимоги КП «Харківводоканал» підлягають частковому задоволенню з урахуванням наявних у справі письмових доказів. \~ \~ \~ \~ Питання щодо розподілу судових витрат вирішується відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. Так, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст. 5 ч. 1 п. 9 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю. Відповідно до довідки сер. МСЕ №165166, [PERSON] є інвалідом ІІ групи, отже він звільнений від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях. Враховуючи викладене понесені позивачем витрати зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 2005,99 грн. підлягають стягненню з [PERSON] . На підставі\~викладеного та\~

Outcome: partial