Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, яким просив визнати за ним в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,9369 га, яка розташована на території колишньої Лощинівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, кадастровий номер земельної ділянки 5122083400:01:001:0003. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Єфіменко М.Д. йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із тим, що ним не було надано нотаріусу оригінал правовстановлюючого документу на земельну ділянку. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, якою позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просять позов задовольнити. Представник відповідача Саф`янської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, \~надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Ухвалою Ізмаїльського\~міськрайонного суду\~Одеської області\~від 24.10.2024\~року закрито підготовче провадження по справі за позовом [PERSON] до Саф`янської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно та справу призначено до судового розгляду в загальному позовному порядку. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,9369 га, яка розташована на території колишньої Лощинівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, кадастровий номер земельної ділянки 5122083400:01:001:0003, на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ОД № 031866 виданого Ізмаїльською районною державною адміністрацією 22.03.2004 року. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 03.12.2019 року, виданого відділом запису актів громадянського стану Хостинського району міста-курорту Сочі управління записі актів громадянського стану Краснодарського краю, [PERSON] померла [INFO] . Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина, до якої входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,9369 га, яка розташована на території колишньої Лощинівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, кадастровий номер земельної ділянки 5122083400:01:001:0003. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Статтею 1233 ЦК України передбачено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до заповіту від 26 травня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Єфіменко М.Д. та зареєстрованого в реєстрі під № 4504, [PERSON] , належну їй на праві власності, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД №031866, виданого на підставі розпорядження Ізмаїльської районної державної адміністрації № 384/А-2003 від 19.05.2003 року, котрий зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 10-10-598, земельну ділянку площею 3,9369 га., яка розташована на території Лощинівської сільської ради, колишнє КСП «Бессарабія», частка (пай) № [NUMBER] , цільове призначення якої ведення товарного сільськогосподарського виробництва, заповіла [PERSON] . Частиною 1 ст. 1241 ЦК України, встановлено, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та не працездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною 1 ст. 1269 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Судом встановлено, що рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 04.04.2024 по справі № 946/234/24 [PERSON] було визначено додатковий строк для прийняття спадщини тривалістю три місяці. Так, позивач [PERSON] у визначений рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 04.04.2024 по справі № 946/234/24 строк звернувся до приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Єфіменко М.Д. із заявою про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , що підтверджено нотаріально посвідченою заявою, тому вважається таким, що фактично прийняв спадщину відповідно до вимог ст. 1269 ЦК України. Згідно із п. 23\~Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Приймаючи до уваги що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позов. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. \~

Outcome: approved