Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-15 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування» звернулась до Суворовського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] про стягнення грошових коштів. В обґрунтування позовних вимог, представник позивача зазначив, що 07.02.2021 року в м. Одесі на вул. Висоцького, 23 сталась ДТП за участю автомобіля «Skoda Spaceback», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «Mitsubishi Diamante», реєстраційний номер [NUMBER] ., під керуванням водія [PERSON] . Представник зазначив, що винним у вчиненні ДТП визнано відповідача [PERSON] , внаслідок ДТП власнику пошкодженого майна завдано матеріальний збиток. Цивільно-правова відповідальність винуватця ДТП була застрахована, внаслідок чого страховик Страхова компанія «КРЕДО» добровільно сплатило в межах ліміту страхової відповідальності суму у розмірі: 130\~000 гривень. Таким чином, невиплаченою залишається сума 87\~000 гривень, що відповідно складається з розрахунку 217\~000 грн. 130\~000 грн. =87\~000 грн. На підставі викладеного представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача різницю вартості страхового відшкодування у розмірі: 87\~000 гривень, витрати зі сплати судового збору, витрати на правничу допомогу. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 22 січня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Сторонам надіслано копію ухвали суду та запропоновано відповідачу надати відзивна позовну заяву. На адресу суду 08.04.2024 року (вх. № 11810) надійшов відзив на позовну заяву за підписом представника відповідача адвоката Шульги Ю.І. Згідно поданого відзиву представник відповідача зазначила, що відповідач заперечує з приводу позовних вимог та вважає їх безпідставними та такими, що не можуть бути задоволені. Представник зазначає, що позивачем розраховано розмір страхового відшкодування виходячи з розрахунку розміру суми 360\~000 грн., при цьому вказана сума не обґрунтована та не підтверджена експертним висновком незалежної оцінки. Відповідно до звіту про незалежну оцінку, розмір матеріального збитку становить: 275\~036, 73 грн. Вартість придатних залишків не підтверджена висновком. Відповідно до наданих доказів, вартість збитків становить: 2\~036, 73 грн., а тому відповідно: 2\~036, 73 грн =275\~036, 73 грн 125\~000 18\~000 130\~000 грн. Представник зазначає, що в даному випадку позивач довести розмір збитку та розмір понесених витрат на сплату страхованого відшкодування, після чого встановити різницю між понесеними витратами (в рамках фактичного розмірі шкоди)та страховою виплатою страховою компанії Відповідача. З урахуванням викладеного представник відповідача зазначає, що позивачем не наведено законодавчих підстав та відсутні належні докази для стягнення з відповідача коштів в розмірі: 87\~000 грн. а тому відсутні підстави для задоволення позову (а.с.62-67). Повторний відзив на позовну заяву надійшов на адресу суду 20.05.2024 року (вх. № 17134) (а.с.71-76). Не погоджуючись з відзивом на позовну заяву на адресу суду 28.05.2024 року (вх. № 18295) за підписом представника позивача надійшла відповідь на відзив. Згідно поданої відповіді представник позивача зазначила, що в позовній заяві позивач зазначив, що відповідно до Звіту про незалежну оцінку вартості матеріального збитку колісного ТЗ № 02-21-М052 від 12.03.2021 року, наданого ФОП [PERSON] вартість матеріального збитку складає: 275\~036, 73 грн. не включаючи ПДВ, що перевищує 70% дійсної вартості ТЗ на момент укладання договору (360\~000 грн. і згідно п.31.5 Договору є конструктивною загибеллю ТЗ. Також, представник позивача зазначає, що відповідно Договору добровільного страхування НТЗ № 94/20-Т/Ж від 14.04.2020 року страхова сума ТЗ зазначена 360\~000 грн. Також, відповідно до п.27.8 сума страхового відшкодування при повній загибелі ТЗ сплачується в розмірі дійсною вартості автомобіля на момент настання страхового випадку, але не більше суми 360\~000 грн, за вирахуванням вартості залишків ТЗ та безумовної франшизи. Представник зазначає в розрахунок страхового відшкодування було покладено 3 суми, які покладено у визначення розміру страхового відшкодування зі сторони ПрАТ «СК Арсенал Страхування» а саме: 360\~000 грн (страхова сума) 125\~000 (придатні залишки) 18\~000 грн. (франшиза) = 217\~000 грн. Саме відповідно до такого розрахунку позивач здійснив виплату страхового відшкодування. В подальшому, ліміт у розмірі: 130\~000 грн. було відшкодовано страховою компанією відповідача ТОВ «СК «КРЕДО», а відтак різниця в сумі 87\~000 грн. покладається на відповідача. Предстанвик позивача зазначила, що відповідно до положення ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). З урахуванням викладеного представник позивача просить позов задовольнити в повному обсязі (а.с.90-91). Чергове судове засідання у справі призначено на 16 жовтня 2024 року, сторони до суду не з`явились. Представник позивача [PERSON] звернулась на адресу суду з клопотанням щодо розгляду справи у відсутність представника позивача, відповідно до якого просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі (а.с.101). Представник відповідача адвокат Шульга Ю.І. також звернулась на адресу суду з заявою про можливість розгляду справи за її відсутності, згідно якої зазначила, що відповідач заперечує з приводу заявлених вимог та просить відмовити в задоволенні позову. Зазначила, що придатні залишки, які оцінені в розмірі 125\~000 є у власності постраждалої особи, а тому не можуть бути враховані до розміру збитків (а.с.104-105). З огляду на зазначене судом встановлено, що сторони про час та місце слухання справи повідомлені, представники позивача та відповідача звернулась з заявами про слухання справи за їх відсутності, в яких висловили думку щодо заявлених позовних вимог, а відтак суд дійшов висновку, що підстав для відкладення слухання справи передбачених ст. 223 ЦПК України не встановлено. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані сторонами доказів на підтвердження та спростування позовних вимог в їх сукупності, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 07.02.2021 року в м. Одесі на вул. Висоцького, 23 сталась ДТП за участю автомобіля «Skoda Spaceback», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «Mitsubishi Diamante», реєстраційний номер [NUMBER] ., під керуванням водія [PERSON] . Згідно постанови Суворовського районного суду м. Одеси від 12.04.2021 року (справа № 523/2826/21) [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Постанова набрала законної сили 27.04.2021 року (а.с.18). Відповідно до Полісу ЕР № 201474222 (діючий на 07.02.2021 року) ТЗ ВН 6659 ІК «Mitsubishi Diamante» застраховано у ТДВ «СК`КРЕДО». Ліміт за шкоду життю та здоров`ю 260\~000 грн., ліміт за шкоду майну 130\~000 грн (а.с.19). Згідно Договору добровільного страхування НТЗ № 94/20-Т/Ж від 14.04.2020 року страхова сума ТЗ зазначена 360\~000 грн. Також, відповідно до п.27.8 сума страхового відшкодування при повній загибелі ТЗ сплачується в розмірі дійсною вартості автомобіля на момент настання страхового випадку, але не більше суми 360\~000 грн, за вирахуванням вартості залишків ТЗ та безумовної франшизи (а.с.6-12). Страховик «СК «Арсенал Страхування», страхувальник ТОВ «БАРЛІНЕК ІНВЕСТ». Судом встановлено, що з заявою про настання події, що має ознаки страхового випадку за Договором добровільного страхування ТЗ, дата події 07.02.2021 року, звернувся [PERSON] (а.с.13). Також, встановлено, що страховик ТОВ «Барлінк Інвест» звернулось звернулась до страхувальника з заявою про виплату страхового відшкодування (а.с.14). Відповідно до Звіту № 02-21-М052 про незалежну оцінку вартості матеріального збитку колісного ТЗ «Skoda Spaceback», реєстраційний номер [NUMBER] , власник ТОВ «Барлінк Інвест» замовник СК «Арсенал Страхування» встановлено наступне: узагальнення результатів оцінки : Дійсна (ринкова вартість) 363\~385, 00 гривень Вартість відновлювального ремонту 323\~579, 63 гривень Значення коефіцієнту фізичного зносу 0, 0000 оскільки термін експлуатації ТЗ не перевищує 7 років Вартість відновлювального ремонту ТЗ з урахуванням зносу -3323 579, 63 гривні Висновок отриманий в результаті оцінки оціночна вартість (розмір) матеріального збитку, заподіяного власнику в результаті пошкодження ТЗ Skoda Spaceback», реєстраційний номер [NUMBER] складає: 323\~579, 63 гривні; 275\~036, 73 гривні (не включаючи ПДВ на ремонтні роботи, запасні частині, матеріали фарбування) (а.с.20-30). Згідно розрахунку страхового відшкодування, договір страхування: № 94/20-Т/Ж від 14.04.2020 року, страхувальник ТОВ «Барліненк Інвест» здійснено розрахунок з наступного: Ринкова вартість 363\~385, 00 грн (згідно експертного висновку) Страхова сума 360\~000 грн (договір страхування) Вартість робіт та матеріалів 24\~989, 56 грн (згідно калькуляції експерта № 02-21-М052 від 19.02.2021 року) Вартість складових 275\~770, 07 грн (згідно калькуляції експерта № 02-21-М052 від 19.02.2021 року) Вартість ремонту 300\~759, 63 грн. Вартість придатних залишків ТЗ 125\~000 грн Згідно он-лайн аукціону «AUDATEX» Франшиза безумовна 18\~000 гривень договір страхування Період договору 290, 00 Норматив знецінення - % ( норма зносу ТЗ за період дії Договору страхування) Сума знецінення - 0 (Зн=Двх№ знхК/365 днів) Сума попередніх страхових відшкодувань -0 (дані бухгалтерії страхової компанії) Страховий платіж 525\~203, 17 (база даних ІС) Сума не сплаченого страхового платежу 0 (база даних ІС) Розрахунок: страхове відшкодування (В) Со-Зн-Спз-Ф значення = 217\~000 гривень (а.с.31). Відповідно до платіжного доручення № 217 від 17.03.2021 року ПрАТ СК АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» на рахунок ТОВ «Барлінек Інвест» здійснило перерахування суми страхового відшкодування у розмірі: 217\~000 гривень (а.с.32). Позивач зазначає, що страхувальник винуватця ДТП здійснив виплату страхованого відшкодування у розмірі: 130\~000 гривень, дані відомості підтверджуються платіжною інструкцією № 5542 від 17.01.2022 року (а.с.33), відповідно до якої СК КРЕДО здійснило перерахування грошових коштів. Також, судом встановлено, що позивач звертався до відповідача з претензією на суму 87\~000 гривень (а.с.34). Згідно відзиву на позовну заяву представник відповідача зазначає, що не погоджується з доводами представника позивача, оскільки розмір страхової суми розраховано не вірно. Представник зазначає, що відповідно до наявних у справі доказів сума розрахунку має бути наступною, а саме: 275\~036, 73 гривні вартість відновлювального ремонту; 125\~000 вартість придатних залишків; 18\~000 гривень франшиза безумовна; 130\~000 гривень - - сплачене страхове відшкодування. Таким чином розмір збитку, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 2\~036, 873 гривні. Також, представник зазначає. що позивач має довести розмір збитку та розмір понесених витрат на сплату страхового відшкодування, після чого встановити різницю між понесеними витратами (в рамках фактичного розміру шкоди) та страховою виплатою страхової компанії відповідача. Представник зазначає, що відповідно до положення ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, уразі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана спалити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди в страховою виплатою страховим відшкодуванням. Представник відповідача зазначає, що позивачам не надано доказів та не наведено обґрунтування щодо стягнення суми в розмірі: 18\~000 гривень, у зв`язку з викладеним просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Вирішуючи позовні вимоги суд виходить з наступного. \~ \~ \~ \~У постанові від 4 липня 2018 року Велика Палата Верховного Суду сформулювала висновок щодо забезпечення дієвості інституту обов`язкового страхування цивільноправової відповідальності власників наземних транспортних засобів, зазначивши таке. Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України від 1 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільноправової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок із виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37 зазначеного Закону) чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика в останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування (пункт 72). Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільноправової відповідальності власників наземних транспортних засобів») (пункт 73). Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди, а тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 Цивільного кодексу України та 27 Закону України від 9 лютого 2012 року № 4391-VI «Про страхування» шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Страхувальник відшкодовує різницю між страховою виплатою та завданим збитком, якщо розмір завданого збитку складається з платежів, які не покриваються страховою компанією. До такого правового висновку прийшов Верховний Суд у постановах: від 27.12.2023 № 359/8500/19; від 20.12.2023 № 450/446/16-ц. У випадку здійснення страхової виплати на рахунок потерпілого страховик зменшує розмір страхової виплати на суму ПДВ. Вказану суму страховик зобов`язаний доплатити у випадку надання доказів проведення відновлювального ремонту транспортного засобу на СТО, яке має статус платника ПДВ. Якщо докази ремонту відсутні, то компенсувати ПДВ не повинен ні страховик, ні винуватець. До такого правового висновку прийшов Верховний Суд у постановах: від 12.07.2023 № 591/1861/22. Згідно положення ст. 30 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до Постанови ВП ВС від 14 червня 2023 року у справі № 125/1216/20 - щодо повернення залишків знищеного автомобіля зазначено наступне - за змістом статті 30 Закону № 1961-IV транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно зі звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до ДТП. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП. Таким чином, ремонт автомобіля, вважається економічно необґрунтованим, а отже, автомобіль вважається фізично знищеним. З урахуванням викладеного, судом встановлено, що ТЗ «Skoda Spaceback», реєстраційний номер [NUMBER] , власник ТОВ «Барлінк Інвест», не вважається фізично знищеним, оскільки, відповідно до звіту №02-21-М052 ринкова вартість є більшою за вартість відновлювального ремонту, у висновку не вказано про економічну необґрунтованість ремонту, та відповідно, у разі встановлення факту повного фізичного знищення авто, застосовується інший механізм здійснення розрахунку. \~ \~ \~ \~З огляду на зазначене, суд погоджується з доводами представника відповідача викладеними у відзиві на позовну заяву та вважає, що наданий відповідачем розрахунок щодо визначення розміру страхового відшкодування та стягнення з винуватця ДТП різниці вартості збитків є вірним. \~ \~ \~ \~Отже, суд вважає що з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення сума збитків у розмірі: 2\~036, 73 гривні, виходячи з наступного. \~ \~ \~ \~Вартість відновлювального ремонту становить 323\~579, 63 гривні, та без ПДВ становить 275\~036, 73 гривні, відповідно до здійснення страхової виплати на рахунок потерпілого страховик зменшує розмір страхової виплати на суму ПДВ; 125\~000 залишкова вартість, та 130\~000 сплачене страхове відшкодування, а відтак, сама, яка піддягає до стягнення з відповідача становить 2\~036, 73 гривні. Судом не приймає до уваги доводи викладені позивачем, оскільки відповідно до Закону а саме ст. 29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Статтею 14 ЦК України визначено, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ст.979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 16 Закону України «Про страхування», договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Відповідно ч.1 до ст. 988 Цивільного кодексу України, страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату, у строк встановлений договором. Згідно до ст.25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування або законодавством на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акту (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Відповідно до ст.8 Закону України «Про страхування» страхова компанія при настанні страхового випадку сплачує страхувальнику страхове відшкодування. Відповідно до вимог Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно частини другої ст.1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст.993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За правилом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. За змістом статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. В межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Тобто, у зв`язку з виплатою позивачем страхового відшкодування, до цієї особи (як до страховика потерпілої особи) перейшло право вимоги до заподіювача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завдання шкоди відповідачем, в порядку суброгації. Подібні висновки викладені у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) та у Постанові Верховного суду від 03.12.2020 року у справі № 352/1384/18. Суд зазначає, що визначальним у правовідносинах щодо відшкодування шкоди, окрім доведення вини завдавача шкоди та її причинно-наслідкового зв`язку з пошкодженням майна, які в даному випадку встановлені рішенням суду, є саме дійсний обсяг завданих збитків, розмір яких входить до предмету доказування у справі на підставі зібраних доказів, які мають бути оцінені судом у кожному конкретному випадку. Отже, судом встановлено, що й фактично не заперечувалось відповідачем, що ДТП яке сталось 07.02.2021 року, сталось з вини відповідача, якого було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, встановлено, що страховик здійснив виплату власнику автомобіля суму страхового відшкодування визначену на підставі розрахунку страхового відшкодування та умов договору страхування. Разом з цим, судом встановлено й те, що розрахунок виплати страхового відшкодування страхувальником було здійснено виходячи з вартості автомобіля, що суперечить положенню ст. 29 Закону, а відтак суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, що мають значення для вирішення справи. Належними є докази, що містять інформацію щодо предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частини перша, третя статті 77, частина друга статті 78 ЦПК України). Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» підлягає задоволенню в частині 2\~036, 73 гривні. Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача сплачені ним і документально підтвердженні судові витрати у загальному розмірі: 3\~028, 00 гривень.

Outcome: partial