Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-17 00:00:00

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог, позиція позивача 09.07.2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» (далі ТОВ «Діджи Фінанс») звернулось до суду в системі «Електронний суд» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову посилається на те, що 21.01.2020 року [PERSON] звернувся до\~позивача з\~метою отримання\~фінансових послуг,\~у зв`язку\~із чим ознайомившись з умовами публічної пропозиції на укладення договору про надання позики Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіль» (далі ТОВ «Фінансова компанія «Профіль»), заповнив заяву-анкету на приєднання до договору про надання позики №9952192, відповідно до умов якої банк зобов`язався надати позичальнику позику, а позичальник зобов`язався в порядку та на умовах, визначених вказаним договором повернути грошові кошти, виплатити проценти за користування кредитом, сплатити інші платежі за додаткові та супутні послуги в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором про надання позики. Згідно умов договору відповідачу надано позику у формі споживчого кредиту в розмірі 15387,90 грн на оплату товарів та/або робіт/послуг у партнерів зазначених у заяві-анкеті до договору шляхом перерахування на поточний рахунок продавця. Свої зобов`язання ТОВ «Фінансова компанія «Профіль» виконало у повному обсязі, перерахувавши грошові кошти на рахунок партнера, зазначеного в заяві-анкеті №9952192 від 23.01.2020 року, а відповідач вчасно їх не повернув, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі\~19390,10\~грн,\~яка складається\~із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 12465,50 грн, заборгованості за процентами в розмірі 6924,60 грн На підставі договору факторингу №21122021 від 21.12.2021 року ТОВ «Фінансова компанія «Профіль» передало для ТОВ «Діджи Фінанс» свої права грошової вимоги до боржників вказаних у реєстрі прав вимоги, згідно якого ТОВ «Діджи Фінанс» набуло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] . Всупереч умовам кредитного договору, відповідач на даний час продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за вищевказаним кредитом в розмірі 19390,10 грн. Оскільки позичальник добровільно заборгованість не сплачує, ТОВ «Діджи Фінанс» просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №9952192 від 23.01.2020 року в розмірі 19390,10 грн, сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 грн. Представник позивача ТОВ «Діджи Фінанс» Романенко М.Е. у судове засідання не з`явився, в поданій позовній заяві просив розгляд справи провести у відсутність представника позивача, позов підтримав в повному обсязі. У разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечував проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Позиція відповідача Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзив не подав, хоча про час, день та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 18.07.2024 року відкрито провадження в справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 14 год. 00 хв. 19.09.2024 року, який у зв`язку із неявкою відповідача [PERSON] відкладено до 09 год. 30 хв. 18.10.2024 року. 18.10.2024 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи із ухваленням заочного рішення. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позов не надав, тому суд вирішив справу за наявними матеріалами у відповідності до ч. 8\~ст. 178 ЦПК України. В зв`язку з неявкою всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Виклад встановлених судом обставин, зміст спірних правовідносин та докази на їх підтвердження Між сторонами виникли правовідносини щодо заборгованості за кредитним договором, які регулюються нормами Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Судом встановлено, що 23.01.2020 року між відповідачем [PERSON] та ТОВ «Фінансова компанія «Профіль» укладено договір про надання позики №9952192, шляхом заповнення останнім заяви-анкети №9952192 на приєднання до договору про надання позики, якою підтвердив, що ознайомлений з умовами і правилами надання фінансових послуг, тарифами, паспортом споживчого кредиту, договором про надання позики, таблицею обчислення вартості позики для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про надання позики, які йому зрозумілі і не потребують додаткового тлумачення та складають договір про надання позики. Підтвердив, що погоджується з усіма пунктами цієї заяви-анкети. Підтвердив, що Фінансова компанія надала в письмовій формі та в повному обсязі інформацію, згідно Закону України «Про захист прав сппоживачів» та Закону України «Про споживче кредитування». Підтвердив, що ця заява-анкета є також, карткою із зразком підпису відповідача. Також погодився з використанням аналогів власноручного підпису уповноважених представників фінансової компанії за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, які мають силу оригіналу. Згідно договору про надання позики № 9952192 від 23.01.2020 відповідачу надано позику у формі споживчого кредиту на наступних умовах: на оплату товарів та/або робіт/послуг у партнерів зазначених у заяві приєднання до договору, Кредитні кошти надаються протягом 3-х робочих днів з моменту укладання договору у безготівковій формі, шляхом перерахування на поточний рахунок продавця товарів та/або послуг; процентна ставка, відсотків річних: 0,0001 %, тип процентної ставки фіксована; процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язанні щодо повернення позики визначена умовами кредитного договору та нараховується на суму простроченої заборгованості за тілом кредиту та з дати її виникнення. Інші платежі: комісія за порушення термінів щомісячного платежу у розмірі, вказаному у кредитному договору, за кожне порушення строків погашення платежу. Порядок повернення позики надається у вигляді графіку платежів, таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком №1 до заяви-приєднання до договору № 9952192 від 23.01.2020 року та здійснюється шляхом сплати заборгованості за договором рівними частинами (крім останнього платежу), щомісячно по дату платежу (включно) визначеного графіком платежів. Якщо дата платежу, згідно графіку платежів, припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, сплата переноситься на наступний робочий день. Умови договору про споживчий кредит залежать від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів. Водночас 23.01.2020 року [PERSON] підписав паспорт споживчого кредиту, яким погоджено умови кредитування, визначено суму кредиту в розмірі 15387,90 грн, строк кредитування 12 місяців, мету отримання кредиту оплата товарів та/або послуг, процентну ставку 0,0001% річних, щомісячну комісію за обслуговування позики 5% від суми позики, щомісячно, одноразову комісію в розмірі 1398,90 грн, загальні витрати за позикою в розмірі 11401,10 грн, орієнтовну загальну вартість позики для споживача за все строк користування позикою в розмірі 25390,10 грн, реальну річну процентну ставку 266,65916444% річних. \~ \~ \~ \~Отже, ТОВ «Фінансова компанія «Профіль» зобов`язання за укладеним договором виконало, надавши грошові кошти за договором. \~ \~ \~ \~ [PERSON] же належним чином зобов`язання за договором не виконував, в результаті чого утворилась заборгованість за кредитним договором №9952192 від 23.01.2020 року в розмірі 19390,10 грн, яка складається із 12465,50 грн - заборгованості за тілом кредиту, 6924,60 грн - заборгованості за процентами, що підтверджується розрахунком заборгованості ТОВ «Фінансова компанія «Профіль» за кредитним договором №9952192 станом на 21.12.2021 року. 21.12.2021 року ТОВ «Фінансова компанія «Профіль» та ТОВ «Діджи Фінанс» уклали договір факторингу №21122021, за яким ТОВ «Фінансова компанія «Профіль» передало ТОВ «Діджи Фівнс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Діджи Фінанс» прийняло належні ТОВ «Фінансова компанія «Профіль» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі прав вимоги, що також підтверджується довідкою ТОВ «Фінансова компанія «Профіль» №2905/1 від 29.05.2024 року Відповідно до витягу з додатку до договору факторингу №21122021 від 21.12.2021 року - реєстр прав вимоги, ТОВ «Діджи Фінанс» набуло права грошової вимоги за кредитним договором №9952192 від 23.01.2020 року до відповідача [PERSON] в сумі 19390,10 грн, з яких 12465,50 грн - сума заборгованості за тілом, 6924,60 грн - сума заборгованості за процентами. Застосовані норми права \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.ч. 1, 2\~ст. 202 ЦК України\~правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом (частина 1\~статті 205 ЦК України). Стаття 207 ЦК України встановлює загальні вимоги до письмової форми правочину. Так, на підставі частини першої цієї статті правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Частиною ж другою цієї статті визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Отже, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якого договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205,207 ЦК України). \~ \~ \~ \~В статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. \~ \~ \~ \~Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). \~ \~ \~ \~Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У силу\~статті 1054 ЦК України\~до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої\~статті 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки, характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. \~ \~ \~ \~Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (ч.1 ст. 527 ЦК України). \~ \~ \~ \~Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч. 1\~ст. 530 ЦК України). Статтею 629\~ЦК\~України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. \~ \~ \~ \~Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення (ч.ч. 1, 2 ст. 631 ЦК України). Відповідно до\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором. Статтею 611\~ЦК\~України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. В силу ч. 2\~ст. 1050 ЦК України\~якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до частини першоїстатті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбаченихстаттею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зістаттею 514 цього Кодексудо нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). В силу ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Мотиви та висновки суду Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку позов задовольнити з огляду на таке. 23.01.2020 року між ТОВ «Фінасова компанія «Профіль» та [PERSON] укладено договір про надання позики №9952192, відповідно до якого останній отримав кредит, однак у строки, встановлені договором, його не повернув, у зв`язку з чим утворилась заборгованість. З наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що право вимоги за вказаним кредитним договором відступлено ТОВ «Діджи Фінанс». Після підписання договору у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема у відповідача виникло зобов`язання по поверненню суми отриманого кредиту та сплати відповідної плати за користування кредитом. Відтак, укладення договору у запропонованій формі із запропонованими умовами, відповідало внутрішній волі відповідача [PERSON] , оскільки саме він заповнив заяву-анкету на приєднання до договору про надання позики, встановленої форми на сайті Фінансової компанії casharing.com.ua, повідомивши персональну інформацію про власні прізвище ім`я та по батькові, дату народження, паспортні дані, податковий номер, контактні дані: адресу реєстрації та місця проживання, контактний номер мобільного телефону, обрав суму кредиту, проценти за користування кредитом, підтвердивши, що вказав повні, точні та достовірні особисті дані, які необхідні для прийняття товариством рішення про надання кредиту. Окрім цього, відповідач був вільним у виборі фінансової установи для отримання кредиту, а факт перерахування коштів, підтверджує вільне волевиявлення на вчинення правочину. Відповідно до статті 6\~цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1\~ст. 627 ЦК України). Згідно\~ст. 204 ЦК України\~правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом, або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до правового висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 року по справі № 2-383/2010\~стаття 204 ЦК України\~закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оскільки [PERSON] не виконав зобов`язання по поверненню кредиту, порушивши умови договору, то утворилась заборгованість в сумі 19390,10 грн, з яких 12465,50 грн - сума заборгованості за тілом кредиту, 6924,60 - сума заборгованості за процентами. При цьому суд враховує, що розрахунок заборгованості відповідачем не оспорювався і доказів погашення кредитної заборгованості відповідачем суду не подано. \~ \~ \~ \~Протягом розгляду цивільної справи відповідач [PERSON] , з огляду на вимоги ст.ст. 12, 81 ЦПК України, не скористався своїми процесуальними правами та не надав до суду жодного належного та допустимого доказу, який би містив інформацію щодо предмету доказування в підтвердження своєчасного виконання своїх зобов`язань за укладеним договором, а відтак несе ризик настання наслідків, пов`язаних із не вчиненням відповідних процесуальних дій, в даному випадку - ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів Враховуючи викладене, суд дійшов висновку вимоги позивача про стягнення заборгованості в сумі 19390,10 грн задовольнити повністю, оскільки такі ґрунтуються на законі та договорі, підтверджені належними та допустимими доказами. Розподіл судових витрат Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.\~ Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керувався положеннями статті 141 ЦПК України, відповідно до якого судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із задоволенням позову в повному обсязі на підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, становить 2422,40 грн. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. При визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу суд приймає до уваги норми ч.ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України щодо співмірності витрат на професійну правничу допомогу з: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Отже, відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони. Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009. Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. Згідно ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial