Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-20 00:00:00

Представник позивачки [PERSON] адвокат Гриньо М.І. звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що [INFO] померла матір його довірительки [PERSON] . Стверджує, що після смерті останньої залишилось спадкове майно, в тому числі житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Зазначає, що спадкодавець [PERSON] за свого життя склала заповіт, яким зазначений житловий будинок заповіла саме позивачці [PERSON] . Стверджує, що позивачка [PERSON] про наявність заповіту, складеного в її користь, не знала та не здогадувалася, а тому раніше не зверталась до нотаріуса з приводу оформлення своїх спадкових прав. Вважає, що позивачка [PERSON] пропустила строк подачі заяви в нотаріальну контору з поважних причин, а тому просить суд ухвалити рішення, яким визначити їй додатковий строк у 3 місяці для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась внаслідок смерті [PERSON] , котра померла [INFO] . Позивачка [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилася, однак в матеріалах справи міститься доручення для надання безоплатної вторинної правничої допомоги від 31.07.2024 року за №017/03.2/7464, згідно якого її інтереси представлятиме адвокат Гриньо М.І. Представник позивачки [PERSON] - адвокат Гриньо М.І., в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги своєї довірительки підтримав, просив суд такі задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача Мостиської міської\~ради Львівської\~областів підготовче судове засідання не з`явився, проте подав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій вказав, що сторона відповідача не заперечує позовні вимоги [PERSON] та просить розглядати дану справу без участі їх представника. Третя особа приватний нотаріус Яворівського районного нотаріального округу Львівської області Пилюх Г.Р. в підготовче судове засідання не з`явилася, проте надіслав заяву-повідомлення №104/01-16 від 08.10.2024 року; інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 08.10.2024р. за №78654496, з якої відомо, що після смерті [PERSON] , котра померла [INFO] , спадкова справа не заводилась; інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 08.10.2024р. за №78654400, з якої слідує, що спадкодавцем [PERSON] за життя складено заповіт, посвідчений 09.02.1996р. у Мостиській державній нотаріальній конторі. Крім того, третя особа приватний нотаріус Пилюх Г.Р. подала клопотання про розгляд даної справи за її відсутності, винесення даного рішення покладає на розсуд суду. У ч.4 ст.206 ЦПК України зазначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову Заслухавши думку представника позивачки [PERSON] - адвоката Гриньо М.І. та дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.3 ст.12 цього Кодексу, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] . На час смерті спадкодавець [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно. За життя спадкодавець [PERSON] своїм майном розпорядилася. Так, у матеріалах справи наявна копія заповіту спадкодавця [PERSON] , посвідченого 09.02.1996р. у Мостиській державній нотаріальній конторі. Згідно заповіту спадкодавиці [PERSON] , посвідченого 09.02.1996р. Мостиською державною нотаріальною конторою, остання зробила таке розпорядження, а саме: житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] заповіла дочці [PERSON] , позивачці по справі. Таким чином, позивачка [PERSON] є спадкоємицею за заповітом майна спадкодавця [PERSON] . На час смерті [PERSON] позивачка [PERSON] проживала окремо від неї, а після її смерті у встановлений законом строк не звернулася в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини. Як вбачається з матеріалів справи, з приводу спадщини, яка відкрилася [INFO] внаслідок смерті [PERSON] , спадкова справа не заводилась. На звернення позивачки [PERSON] про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] . приватним нотаріусом Яворівського районного нотаріального округу Пилюх Г.Р. було відмовлено та повідомлено про необхідність звернення позивачки до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття даної спадщини. У відповідності до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Частиною першою та другою ст.1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У відповідності до ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Пленум Верховного Суду України в п.24 постанови від 30 травня 2008р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Як встановлено судом, причиною пропуску позивачкою [PERSON] шестимісячного строку прийняття спадщини, яка відкрилась внаслідок смерті матері [PERSON] є її необізнаність про наявність заповіту. Обставини, на які покликалася сторона позивача, - зокрема про наявність заповіту спадкодавця [PERSON] та про необізнаність позивачки про існування такого, підтверджується матеріалами справи. Зазначені обставини в сукупності з запровадженими жорсткими карантинними заходами, пов`язаними із запобіганням поширенню коронавірусу, зокрема введенням 12 березня 2020р. карантину на всій території України, який тривав до 2023р.р., оголошенням режиму надзвичайної ситуації, у зв`язку з чим було запроваджено аналогічні обмеження щодо пересування та закрито кордони України і введення воєнного стану у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, як вважає суд, зумовили істотні труднощі для позивачки щодо вчинення нею дій по оформленню своїх спадкових прав, а тому суд визнає поважними причини пропуску позивачкою строку для прийняття спадщини, яка відкрилась внаслідок смерті спадкодавиці [PERSON] . Аналогічний висновок щодо застосування відповідних норм права з приводу поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини відповідно до ст.1272 ЦК України викладений у постанові Верховного Суду України від 23.08.2017р. у справі №6-1320цс17 та у постанові Верховним Судом України від 26.07.2021 року у справі №405/7058/19. Зазначені вище обставини підтверджуються: копією свідоцтва про смерть [PERSON] ; копією заповіту заповідача [PERSON] ; інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 08.10.2024р., з якої відомо, що після смерті [PERSON] , котра померла [INFO] спадкова справа не заводилась; інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 08.10.2024р., з якої слідує, що спадкодавицею [PERSON] за життя складено заповіт, посвідчений 09.02.1996 року у Мостиській державній нотаріальній конторі; іншими матеріалами справи. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст.ст.77-78 ЦПК України. Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. З огляду на наведені обставини та у відповідності до вимог ст.1272 ЦК України, суд приходить до висновку, що є всі підстави для задоволення позовних вимог позивачки [PERSON] та визначення їй додаткового строку, достатнього для подання нею заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась внаслідок смерті спадкодавиці [PERSON] , котра померла [INFO] .

Outcome: approved