Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-23 00:00:00

У травні 2024 року представник АТ «Державний ощадний банк України», в особі філії - Головне управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк», засобами поштового зв`язку звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в розмірі 169 262,84 грн. Також позивач просить стягнути на його користь судовий збір в розмірі 3 028 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 19.06.2023 між сторонами укладено договір про споживчий кредит № 336407969902, відповідно до якого відповідачу надано кредит в сумі 150 000 грн. під 56% річних за користування. У зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань за вказаним договором за відповідачем рахується заборгованість в розмірі 169 262,84 грн., яка складається: 141 293,85 грн. - заборгованість за кредитом; 27 968,99 грн. проценти за користування кредитом. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю. 10.06.2024 ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено розгляд в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні з призначенням підготовчого судового засідання на 03.07.2024. 03.07.2024 ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. 16.09.2024 представник позивача звернувся до суду з заявою, в якій просить провести розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судові засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином за останньою відомою адресою проживання, а також шляхом розміщення оголошення про виклик особи в судове засідання, відзив (заперечення) на позов у справі не міститься, тому суд ухвалив провести по справі заочний розгляд відповідно до ст. 280 ЦПК України. В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 19.06.2023 між АТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 336407969902. Відповідно до п. 2.1-2.4 вказаного договору банк зобов`язується надати позичальнику на умовах цього договору, а позичальник має право отримати та зобов`язується належним чином використати і повернути в передбачені цим договором строки кредит на споживчі цілі в розмірі 150 000 грн. на строк 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 19.06.2028, сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 56% річних та інші платежі у порядку та на умовах, визначених цим договором. Додатком № 1 до договору про споживчий кредит встановлено чіткий графік платежі, з якого вбачається загальна вартість кредиту для споживача та реальна процентна ставка за кредитним договором. 06.02.2024 позивач направив на адресу відповідача лист-повідомлення № 55/5.1-02/13553/2024 від 06.02.2024 з метою врегулювання питання погашення заборгованості. В матеріалах справи також містяться надані позивачем розрахунок заборгованості за кредитним договором, виписка по картковому рахунку відповідача, копія паспорта та картки платника податків відповідача. При вирішенні справи, суд виходить з наступного. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З матеріалів справи вбачається, що банк свої зобов`язання за договором виконав, надавши відповідачу кредитні кошти, однак відповідач порушив взяті зобов`язання, оскільки за ним рахується заборгованість станом на 26.04.2024 в розмірі 169 262,84 грн., яка складається: 141 293,85 грн. - заборгованість за кредитом; 27 968,99 грн. проценти за користування кредитом. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Будь-яких відомостей (доказів), які б спростовували викладені в позовній заяві обставини матеріали справи не містять. Враховуючи вищевикладене та оцінюючі наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову та стягнення з відповідача заборгованості, що виникла внаслідок порушення кредитних зобов`язань відповідачем. Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в розмірі 3 028 грн.

Outcome: approved