Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-13 00:00:00

До Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області з вказаним позовом звернулося Приватне акціонерне товариство «АПК-Інвест», в якому просило визнати недійсним договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером 1422483900:40:000:0075 площею 14,6226 га, укладений між [PERSON] та ФГ «Ф.Г. Щедрий Лан», речове право за яким зареєстроване 21.04.2021 Шахівською сільською радою Добропільського району Донецької області, номер запису про інше речове право 41708810. \~ \~ \~ \~Обґрунтував свої вимоги тим, що 09 квітня 2021 року за допомогою даних, що містить Публічна кадастрова карта України Приватному акціонерному товариству «АПК-ІНВЕСТ» стало відомо про реєстрацію 26.03.2021 р. новоствореної земельної ділянки з кадастровим номером: 1422483900:40:000:0075 загальною площею 14,6226 га за [PERSON] . Номер запису про державну реєстрації права власності в Єдиному державному реєстрі прав на нерухоме майно та їх обтяжень 41234748. Вказана земельна ділянка була створена внаслідок об`єднання трьох земельних ділянок, які були розташовані на території Миколайпільської сільської ради Костянтинівського району Донецької області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а саме: - \~ \~ \~ \~кадастровий номер 1422483900:40:000:0067 загальною площею 4,0026 га, яка належала [PERSON] до 02.02.2021 р., та у подальшому за договором міни від 02.02.2021 р. була передана у власність [PERSON] - \~ \~ \~ \~кадастровий номер 1422483900:40:000:0109 загальною площею 3,93 га, яка належала [PERSON] до 06.08.2018 р., та у подальшому за договором міни від 06.08.2018 р. була передана у власність [PERSON] - \~ \~ \~ \~кадастровий номер 1422483900:40:000:0018 загальною площею 6,69 га, яка належала [PERSON] до 19.12.2018 р., та у подальшому за договором міни від 19.12.2018 р. була передана у власність [PERSON] . Так, право оренди зазначених земельних ділянок у ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» виникло на підставі договорів оренди земельних часток (паїв), які в свою чергу були укладені між Позивачем та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] терміном на 20 років. Зазначений термін наразі не минув. При цьому, чинність договорів оренди земельних часток (паїв) та право оренди вказаних земельних ділянок було підтверджено численними судовими рішеннями. У зв`язку з чим просить суд, визнати недійсним Договір оренди щодо земельної ділянки кадастровий номер 1422483900:40:000:0075 загальною площею 14,6226 га, укладений між [PERSON] та Фермерським господарством «Ф.Г.Щедрий Лан», право оренди, за яким зареєстровано 21.04.2021 р. в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно Шахівською сільською радою Добропільського району, Донецької області та припините речове право, зареєстроване 21.04.2021 р. за № 41708810, яке виникло на підставі договору оренди, укладеного між [PERSON] та Фермерським господарством «Ф.Г.Щедрий Лан». Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилася, про час і місце його проведення була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. За таких обставин зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Відповідач ФГ «Ф.Г. Щедрий Лан» у судове засідання повторно не з`явився, про час і місце його проведення був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. За таких обставин зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. З`ясувавши обставини справи, дослідивши докази, подані на їх підтвердження, суд дійшов до висновку про можливість задоволення позовних вимог з наступних підстав. 09 квітня 2021 року за допомогою даних, що містить Публічна кадастрова карта України Приватному акціонерному товариству «АПК-ІНВЕСТ» стало відомо про реєстрацію 26.03.2021 р. новоствореної земельної ділянки з кадастровим номером: 1422483900:40:000:0075 загальною площею 14,6226 га за [PERSON] . Номер запису про державну реєстрації права власності в Єдиному державному реєстрі прав на нерухоме майно та їх обтяжень 41234748. Вказана земельна ділянка була створена внаслідок об`єднання трьох земельних ділянок, які були розташовані на території Миколайпільської сільської ради Костянтинівського району Донецької області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а саме: - \~ \~ \~ \~кадастровий номер 1422483900:40:000:0067 загальною площею 4,0026 га, яка належала [PERSON] до 02.02.2021 р., та у подальшому за договором міни від 02.02.2021 р. була передана у власність [PERSON] - \~ \~ \~ \~кадастровий номер 1422483900:40:000:0109 загальною площею 3,93 га, яка належала [PERSON] до 06.08.2018 р., та у подальшому за договором міни від 06.08.2018 р. була передана у власність [PERSON] - \~ \~ \~ \~кадастровий номер 1422483900:40:000:0018 загальною площею 6,69 га, яка належала [PERSON] (далі також [PERSON] ) до 19.12.2018 р., та у подальшому за договором міни від 19.12.2018 р. була передана у власність [PERSON] . Так, право оренди зазначених земельних ділянок у ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» виникло на підставі договорів оренди земельних часток (паїв), які в свою чергу були укладені між Позивачем та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] терміном на 20 років. Зазначений термін наразі не минув. При цьому, чинність договорів оренди земельних часток (паїв) та право оренди вказаних земельних ділянок було підтверджено численними судовими рішеннями. В свою чергу, відповідно до положень ч.4. ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Так, зокрема щодо земельної ділянки кадастровий номер 1422483900:40:000:0067 загальною площею 4,0026 га, яка належала [PERSON] : 22.03.2012 року між ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» та [PERSON] було укладено договір оренди земельної частки (паю), зареєстрований 02.04.2012 року у книзі записів реєстрації договорів оренди земельних часток (паїв) Миколайпільської селищної ради за № 1036. Пунктом 2.3 вказаного договору був встановлений 20 (двадцятирічний) строк його дії, що на даний момент не сплинув. У подальшому [PERSON] скористалася правом на виділення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) та 24.02.2020 року зареєструвала у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності на земельну ділянку площею 4,0026 га, кадастровий номер 1422483900:40:000:0067, яка розташована на території Миколайпільської сільської ради Костянтинівського району Донецької області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Водночас, вважаючи, що у зв`язку із тим, що договір оренди земельної частки (паю) припинив свою дію (так як відбулась зміна предмету оренди та статусу сторін) та [PERSON] прийняла рішення у подальшому господарювати самостійно на своїй земельній ділянці, остання звернулась до суду із позовною заявою про розірвання договору оренди земельної частки (паю) від 22.03.2012 року. ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» була подана зустрічна позовна заява про визнання права оренди земельної ділянки з кадастровим номером 1422483900:40:000:0067, площею 4,0026 га за орендарем ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» на підставі договору оренди земельної частки (паю) від 22.03.2012 року, укладеного між [PERSON] та ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» та зареєстрованого 02.04.2012 року у книзі записів реєстрації договорів оренди земельних часток (паїв) Миколайпільської селищної ради за № 1036. Так, за результатами судового розгляду цивільної справи № 233/1744/20, задоволено первісний позов [PERSON] до ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» про розірвання договору оренди земельної частки (паю) та вирішено розірвати договір оренди земельної частки (паю), укладений 22.03.2012 року між ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» та [PERSON] , зареєстрований 02.04.2012 року у книзі записів реєстрації договорів оренди земельних часток (паїв) Миколайпільської селищної ради за № 1036. Відмовлено у задоволенні зустрічного позову ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» до [PERSON] про визнання права оренди. Не погоджуючись із наведеним рішенням, ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» було подано апеляційну скаргу. 30.09.2020 р. Донецький апеляційний суд виніс постанову, якою задовольнив апеляційну скаргу ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» по справі № 233/1744/20. Рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 14 липня 2020 року було скасовано. Відмовлено в задоволенні позову [PERSON] до ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» про припинення договору оренди землі шляхом його розірвання. Задоволено позов ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» до [PERSON] та визнано право оренди земельної ділянки № 1422483900:40:000:0067 площею 4,0026 га за ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» на підставі договору оренди земельної частки (паю) від 22.03.2012 року укладеного між [PERSON] та ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ». Не погоджуючись із рішенням суду апеляційної інстанції у частині вирішення позовних вимог за зустрічним позовом, представником [PERSON] було подано в цій частині касаційну скаргу. Стосовно ж вирішення первісного позову, підставі положень ст. 384 ЦПК України вказана постанова суду апеляційної інстанції не оскаржувалась та набула законної сили в день її проголошення, тобто 30.09.2020 р. 24.11.2021 р. Постановою Верховного суду, винесеній у справі №233/1744/20 постанову Донецького апеляційного суду від 30.09.2020 р. в частині вирішення зустрічного позову Приватного акціонерного товариства «АПК-ІНВЕСТ» до [PERSON] про визнання права оренди земельної ділянки було вирішено скасувати. Рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 14 липня 2020 року змінено в частині мотивів відмови у задоволенні зустрічного позову Приватного акціонерного товариства «АПК-ІНВЕСТ» до [PERSON] про визнання права оренди земельної ділянки, шляхом викладення його мотивувальної частини в редакції постанови Верховного Суду. У решті рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 14 липня 2020 року в частині вирішення зустрічного позову Приватного акціонерного товариства «АПК-ІНВЕСТ» до [PERSON] про визнання права оренди земельної ділянки залишено без змін. Підставою означеного постанови Верховного Суду став невірно обраний спосіб захисту порушених прав Приватного акціонерного товариства «АПК-ІНВЕСТ». В частині вирішення первісного позову постанова суду апеляційної інстанції не оскаржувалась та набула законної сили 30.09.2020 р., а саме нею було відмовлено в задоволенні позову [PERSON] до ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» про припинення договору оренди земельної частки (паю) від 22.03.2012 р., укладеного між [PERSON] та ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» шляхом його розірвання з підстав того, що вказаний договір оренди земельної частки (паю) продовжує діяти для його сторін і після виділення земельної частки (паю) в натурі на місцевості, про що у тексті самої постанови зазначено наступне: «За встановлених обставин право оренди за Товариством на підставі Договору оренди не припинилося, та підтверджене неналежне виконання умов Договору оренди з боку орендодавця, який не повідомив орендаря з приводу виділення в натурі (на місцевості) земельної ділянки на основі земельної частки (паю), яка використовується Товариством, відмовляється переукладати Договір на тих самих умовах та передала землю іншому орендарю. Виділення земельної ділянки в натурі та набуття права власності на неї жодною мірою не впливає на дійсність договору оренди земельної частки (паю) та не перешкоджає виконанню цього договору.». Щодо земельної ділянки кадастровий номер 1422483900:40:000:0109 загальною площею 3,93 га, яка належала [PERSON] : 22.03.2012 року між ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» та [PERSON] укладено договір оренди земельної частки (паю), зареєстрований 03.04.2012 року у книзі записів реєстрації договорів оренди земельних часток (паїв) Миколайпільської селищної ради за № 1074. Пунктом 2.3 Договору встановлений 20 (двадцятирічний) строк його дії, що на даний момент не сплинув. В подальшому ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» стало відомо про факт виділення в натурі [PERSON] земельної ділянки, площею 3,93 га, якій було присвоєно кадастровий номер 1422483900:40:000:0109. Також, Позивачу за допомогою даних, що містить Публічна кадастрова карта України стало відомо про зміну власника земельної ділянки кадастровий № 1422483900:40:000:0109, площею 3,93 га. Так, 06.08.2018 р. новим власником земельної ділянки кадастровий № 1422483900:40:000:0109, площею 3,93 га стала [PERSON] . З огляду на небажання [PERSON] , а в подальшому і [PERSON] переукласти договір оренди земельної частки (паю) від 22.03.2012 р. на договір оренди щодо виділеної земельної ділянки, ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» звернулося до суду із позовною заявою про визнання права оренди. 08.04.2021 р. Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області, прийнятим у справі №233/2425/20 було задоволено позов ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» до [PERSON] , [PERSON] , ФГ «Ф.Г.Щедрий Лан» та серед іншого визнано право оренди земельної ділянки з кадастровим номером 1422483900:40:000:0109, площею 3,93 га за орендарем ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» на підставі договору оренди земельної частки (паю) від 22.03.2012 року, укладеного між [PERSON] та ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» та зареєстрованого 03.04.2012 року у книзі записів реєстрації договорів оренди земельних часток (паїв) Миколайпільської селищної ради за №1074. Вказане рішення набуло законної сили 12.05.2021 р., про що міститься відмітка суду на самому рішенні. Щодо земельної ділянки кадастровий номер 1422483900:40:000:0018 загальною площею 6,69 га, яка належала [PERSON] : 22.03.2012 року між ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» та [PERSON] було укладено договір оренди земельної частки (паю), зареєстрований 29.03.2012 року у книзі записів реєстрації договорів оренди земельних часток (паїв) Миколайпільської селищної ради за №974. Пунктом 2.3 Договору встановлений 20 (двадцятирічний) строк його дії, що на даний момент не сплинув. В подальшому Позивачу стало відомо про факт виділення в натурі [PERSON] земельної ділянки, площею 6,6900 га, якій було присвоєно кадастровий номер 1422483900:40:000:0018. Крім того, Позивачу за допомогою даних, що містить Публічна кадастрова карта України стало відомо про зміну власника земельної ділянки кадастровий № 1422483900:40:000:0018, площею 6,6900 га. Так, 19.12.2018 р. новим власником земельної ділянки кадастровий № 1422483900:40:000:0018, площею 6,6900 га. стала [PERSON] Вважаючи договір оренди земельної частки припиненим, у зв`язку із виділенням земельної частки (паю) на місцевості, а також враховуючи фактичну зміну власника виділеної земельної ділянки [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом, в якому серед іншого просили витребувати від ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» земельну ділянку кадастровий № 1422483900:40:000:0018, площею 6,6900 га та зобов`язати ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» повернути її власнику. 04.11.2020 р. Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області у справі №233/2162/19 було винесено рішення, яким серед іншого було відмовлено [PERSON] та [PERSON] у витребуванні від ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» земельної ділянки кадастровий № 1422483900:40:000:0018, площею 6,6900 га та зобов`язанні ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» повернути її власнику. Підставою вказаного рішення, як було зазначено у його мотивувальній частині, стало те, що: «з досліджених письмових доказів та пояснень сторін по справі суд дійшов висновку, що договір оренди земельної частки (паю), укладений 22 березня 2012 року між ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» та [PERSON] строком на 20 років, станом на теперішній час діє, оскільки оформлення [PERSON] права власності на земельну ділянку не є підставою для його припинення…. Враховуючи викладене, та приймаючи до уваги, що договір оренди земельної частки (паю) від 22 березня 2012 року між [PERSON] та ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» укладено строком на 20 років, суд вважає, що вказаний договір оренди автоматично не припинив своєї дії у зв`язку з реєстрацією за відповідачкою 12 грудня 2017 року права власності на земельну ділянку кадастровий номер 1422483900:40:000:0018 та переходом права власності на цю земельну ділянку до [PERSON] , на підставі договору міни від 19 грудня 2018 року.». Вказане судове рішення набуло законної сили 08.12.2020 р., про що на ньому міститься відмітка суду. Таких висновків щодо дії договорів оренди земельних часток (паїв) відносно виділених земельних ділянок суди дійшли з огляду на позицію Великої Палати Верховного Суду, викладеній у її постанові від 01.09.2020 р., у справі №233/3676/19, якою передбачено наступне: «72. Так, виділення земельної ділянки в натурі та набуття права власності на неї жодною мірою не впливає на дійсність договору оренди земельної частки (паю) та не перешкоджає виконанню цього договору. Виділення земельної ділянки в натурі також не може бути обставиною, що є підставою для розірвання договору відповідно до статей 651, 652 ЦК України, зокрема, «істотною зміною обставин». Виділення земельної ділянки в натурі не лише не обумовлена причинами, які заінтересована сторона (орендодавець) не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості і обачності (пункт 2 частини другої статті 652 ЦК України), а є прямим наслідком свідомих дій цієї сторони. Отже, припинення дії договорів оренди земельних паїв має місце лише після їх переукладення відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку або в судовому порядку з визначених законом підстав. Отже, при вирішенні спірних правовідносин щодо переукладення або розірвання договору оренди земельної частки (паю) судам слід враховувати, що зміна статусу земельної ділянки чи її власника не має наслідком автоматичного припинення договору, крім випадків, коли це передбачено самим договором.». Із означеного вбачається висновок про те, що виділення земельних часток (паїв) в натурі на місцевості у земельні ділянки та набуття права власності на них [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , а відповідно і наступна передача землі за договорами міни [PERSON] жодною мірою не впливає на дійсність договорів оренди земельних часток (паїв) і не перешкоджає їх виконанню, адже в силу приписів частини 1 статті 148-1 Земельного кодексу України, до особи, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обов`язки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту щодо такої земельної ділянки. Відповідно до частини 4 статті 32 Закону України «Про оренду землі» перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи (у тому числі в порядку спадкування), реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або припинення договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі. Разом з тим, статтею 110 ЗК України передбачено, що на використання власником земельної ділянки або її частини може бути встановлено обмеження. Право власності на земельну ділянку може бути обтяжено правами інших осіб. Перехід права власності на земельну ділянку, зміна її цільового призначення не припиняє встановлених обмежень, обтяжень. Поділ чи об`єднання земельних ділянок не припиняє дії обмежень, обтяжень, встановлених на земельні ділянки, крім випадків, коли обмеження (обтяження) поширювалося лише на частину земельної ділянки, яка в результаті поділу земельної ділянки не увійшла до сформованої нової земельної ділянки. Із означеного вбачається, що об`єднання земельних ділянок з кадастровими номерами: 1422483900:40:000:0067, 1422483900:40:000:0109, 1422483900:40:000:0018 в одну нову земельну ділянку 1422483900:40:000:0075 загальною площею 14,6226 га не припиняє дії обтяжень, встановлених на ці земельні ділянки, а саме права оренди ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ», визнаного численними судовими рішеннями, що набули законної сили. На підставі вище наведеного, у січні 2022 р. ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» звернулося до Костянтинівського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання права оренди на новостворену земельну ділянку з кадастровим номером 1422483900:40:000:0075 загальною площею 14,6226 га, розташовану на території Миколайпільської сільської ради Костянтинівського району Донецької області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 16.06.2023 р. Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області було прийнято заочне рішення у справі №233/23/22 за позовом ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання права оренди на земельну ділянку з кадастровим номером 1422483900:40:000:0075 загальною площею 14,6226 га, розташовану на території Миколайпільської сільської ради Костянтинівського району Донецької області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яким позовні вимоги ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» було задоволено в повному обсязі. Наведене судове рішення набуло законної сили 22.07.2023 р. Однак, виконати заочне рішення, прийняте у справі №233/23/22, та внести відповідний запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» не має змоги, оскільки 14.03.2024 р. позивачу стало відомо про наявність договору оренди, укладеного між [PERSON] та фермерським господарством «Ф.Г. Щедрий Лан», речове право за яким зареєстроване 21.04.2021 р. Шахівською сільською радою Добропільського району, Донецької області, номер запису про інше речове право 41708810. Відповідно до ст. 4 ЦПК, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України «Про оренду землі», орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку на рівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону. Частина 2 ст. 152 ЗК України закріплює, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані із позбавленням права володіння земельною ділянкою. Відповідно до ч.1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Статтею 215 ЦК України встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Статтею 412 ЦК України встановлено, що право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб може бути припинене за рішенням суду в інших випадках, встановлених законом. Таким чином, виходячи з аналізу положень чинного законодавства України, вищенаведених обставин, враховуючи, що договори оренди земельної частки (паю), укладені між ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є чинними щодо новоутвореної земельної ділянки з кадастровим номером 1422483900:40:000:0075 загальною площею 14,6226 га, на підставі заочного рішення суду у справі №233/23/22, яким визнано право оренди ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» вбачається, що земельна ділянка, яка є предметом спору, під час дії наведених договорів була передана в користування відповідно до договору оренди іншій особі, що є порушенням норм діючого законодавства оскільки одна і таж земельна ділянка не може бути передана в оренду або в інший спосіб у користування - одночасно. Тобто, відповідно до ст.ст.203, 215 ЦК України, вищенаведене є підставою для визнання договору оренди, укладеного між [PERSON] та фермерським господарством «Ф.Г. Щедрий Лан», речове право за яким зареєстроване 21.04.2021 р. Шахівською сільською радою Добропільського району, Донецької області, номер запису про інше речове право 41708810, недійсним та скасування державної реєстрації права оренди. З огляду на все перелічене вище, права ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» на даний час є порушеними, а тому, підлягають захисту шляхом визнання оспорюваного договору оренди недійсним з одночасним припиненням іншого речового права (права оренди), як похідної вимоги, оскільки, обидві позовні вимоги пов`язані між собою підставою виникнення. Задоволення похідної вимоги є логічним наслідком задоволення основної вимоги про визнання договору недійсним. Відповідно до п.2 ч.2 ст.16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання правочину недійсним. Статтею 16 ЦК України гарантується право кожної особи звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання правочину недійсним (п. 2 ч. 2 ст. 16 ЦК України). Відповідно до частини 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Згідно з частиною 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Частиною 2 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. З наведеної норми права вбачається необхідність окрім визнання договору недійсним також скасувати запис про проведену державну реєстрацію прав оренди. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про необхідність скасувати запис № 41708810 про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки з кадастровим номером 1422483900:40:000:0075, площею 14,6226 га, яке виникло на підставі договору оренди землі, укладеного між [PERSON] та фермерським господарством «Ф.Г. Щедрий Лан». А отже, позовні вимоги в цій частині також підлягають задоволенню. Суд не бере до уваги висновок експерта у галузі права щодо можливості застосування до спірних правовідносин аналогію закону щодо переважного права наймача на переукладання договору оренди земельної ділянки на новий строк, а також про можливість визнання договору оренди дійсним, оскільки спірні правовідносини зводяться лише до одного питання чи припиняється договір оренди земельної частки (паю) з підстави виділення земельної ділянки в натурі та реєстрації права власності на неї, проте вказане питання є врегульованим законом, що виключає застосування аналогії закону відповідно до ч. 1 ст. 8 ЦК України. Згідно із ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А отже, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1514,00 грн з кожного.

Outcome: approved