Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-22 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] \~просить визначити\~йому додатковий\~строк для\~прийняття спадщини\~після смерті\~своєї тітки,\~ [PERSON] ,\~яка померла\~ [INFO] .\~ У позові зазначає, що [PERSON] була його рідною тіткою та сусідкою, їхні будинки розташовані поруч. Вона проживала з чоловіком, дітей вони не мали. Він та його дружина понад 30 років допомагали тітці та її чоловікові по господарству, підтримували їх, коли ті хворіли, доглядали. До дня смерті тітки він з дружиною доглядали тітку, яка хворіла, він займався її похороном, дружина отримувала свідоцтво про смерть. Після смерті тітки він з дружиною стали доглядати її чоловіка: забезпечували теплом в будинку, готували їжу, допомагали з лікуванням, здійснили його поховання. За життя чоловік тітки - [PERSON] казав, що все його майно буде в подальшому належати позивачу та його дружині. Відповідач запевняв, що буде не претендувати на майно свого дядька, але після смерті [PERSON] відповідач подав заяву про прийняття спадщини, всупереч попереднім обіцянкам, забрав в дружини свідоцтво про смерть [PERSON] . Позивач, дізнавшись про прийняття спадщини відповідачем, звернувся до нотаріуса, яка роз`яснила, що він пропустив строк для прийняття спадщини після смерті тітки, а також немає документів, що підтверджують факт родинних відносин. Зазначає, що пропустив строк на подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, а саме: після смерті тітки залишався жити її чоловік, якого він з дружиною також доглядали, поховали. Не вважав етичним за таких обставин ставити питання дядькові про складення заповіту, не хотів турбувати дядька. Крім того, дядько запевняв, що це майно він все одно успадкує. Ухвалою суду від 10.07.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в справі, призначено підготовче судове засідання за правилами загального позовного провадження. Постановлено витребувати ряд доказів. Відповідач подав відзив на позов, вважає позов необґрунтованим з таких підстав. Після смерті [PERSON] - дружини його дядька, оскільки не було заповіту, спадщину за законом прийняв [PERSON] його дядько шляхом постійного проживання з спадкодавцем. До складу спадкового майна входить житловий будинок. Заповіту [PERSON] також не залишив, проживав один. Після смерті дядька, він, як спадкоємець п`ятої черги звернувся в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини після смерті дядька. Стверджує, що позивач не є спадкоємцем після [PERSON] (ні за законом, ні за заповітом), не перебуває в родинних відносинах з покійним. Позивач не надав доказів пропуску з поважних причин строку для прийняття спадщини після смерті своєї тітки. Крім того, після смерті [PERSON] спадщину як спадкоємець першої черги за законом прийняв її чоловік, тобто рідний дядько відповідача. Просить відмовити в позові (а.с.39). 10.10.2024 підготовче провадження в справі закрито та справу призначено до судового розгляду. Позивач подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, просить задовольнити позов. Відповідач у судовому засіданні просить відмовити в позові з підстав, наведених у відзиві. Додав, що після смерті [PERSON] її чоловік проживав один, постійного стороннього догляду дядько не потребував, в цьому не було потреби, в силу свого фізичного стану, давав собі раду самостійно. До нього приходила соціальний працівник. Доводи позову не відповідають дійсності. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] вважає позов необґрунтованим, факт надання допомоги позивачем своїй тітці, законом не визначений як доказ прийняття спадщини. Представник третьої особи у поданій заяві просить розглядати справу за відсутності, з позовом погоджується (а.с.37). Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали, суд приходить до висновку, що в позові слід відмовити з огляду на таке. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України, ч. 1\~ст. 16 ЦК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1\~ст. 77 ЦПК України.) Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.79 ЦПК України). Ст. 80 ЦПК України\~передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно з ч.1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже, належним чином дослідити поданий стороною доказ, перевірити його, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а у випадку незгоди з ним повністю чи частково - зазначити правові аргументи на його спростування - це процесуальний обов`язок суду. Судом встановлені такі обставини. [PERSON] померла [INFO] . Заповіт від її імені не посвідчувався. На день смерті проживала з чоловіком [PERSON] (а.с.11, 13, 48). Встановлено, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась (а.с.35). ЇЇ чоловік - [PERSON] , оскільки проживав з нею на момент її смерті, то таким чином, прийняв спадщину, а отже є спадкоємцем першої черги за законом. [PERSON] після смерті дружини проживав один, помер [INFO] , заповіт від його імені також не посвідчувався (а.с.12, 13, 48). До складу спадкового майна входить житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Позивач є рідним племінником [PERSON] . Відповідач є рідним племінником [PERSON] . Спадкова справа після смерті [PERSON] заведена за заявою відповідача [PERSON] . Позивач просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті його тітки [PERSON] . Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (частина перша\~статті 1216 ЦК України). Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (частина третя\~статті 1268 ЦК України). Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша\~статті 1270 ЦК України). Згідно з частиною першою\~статті 1269 ЦК України\~(в редакції, чинній на монет виникнення спірних правовідносин) спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (частина третя\~статті 1272 ЦК України). Як свідчить тлумачення частини третьої\~статті 1272 ЦК України\~до поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини мають відноситися причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця щодо подачі заяви про прийняття спадщини. Правила частини третьої 1272\~ЦК України\~про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не реалізував своє право на прийняття спадщини через, то правові підстави для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Такий правовий висновок виклав Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17. Оцінюючи доводи позовної заяви та надані докази, суд зазначає, що, в порушення вимог\~ст. 81 ЦПК України\~, існування таких об`єктивних, непереборних, пов`язаних з істотними труднощами для позивача як спадкоємця, щодо подачі заяви про прийняття спадщини причин, позивач не довів. Так, позивач зазначає, що пропустив строк для прийняття спадщини після тітки, яку він доглядав, в будинку залишався проживати її чоловік, якого також згодом доглядав, був впевнений, що відповідач не буде претендувати на спадкове майно, а також не було зручно турбувати особу похилого віку з приводу написання заповіту. Окрім того, [PERSON] запевняв, що це майно буде належати після його смерті сім`ї позивача. Свідки підтвердили, що дійсно позивач та його дружина дійсно допомагали подружжю Півнів, які були особами похилого віку, не мали власних дітей, а саме допомагали по господарству, позивач косив подвір`я, допомагав на городі, його дружина прала одяг, варила їжу, возила в лікарню, коли була потреба. Після смерті [PERSON] продовжили допомагати [PERSON] [PERSON] завжди говорив, що його майно перейде до [PERSON] . Водночас, факт надання позивачем допомоги тітці та її чоловікові, не є причиною для продовження строку для подання заяви про прийняття спадщини. Не є поважними причинами несвоєчасного звернення до нотаріуса також і посилання на слова [PERSON] , що це майно в майбутньому перейде до позивача. Слід звернути увагу, що [PERSON] померла у 2014 р., до суду з позовом позивач звернувся в 2024 р., в строк понад десять років з моменту смерті тітки. Тому за таких обставин слід відмовити в позові, оскільки він є необґрунтований. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 16,1272 ЦК України,

Outcome: dismissed