Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-10 00:00:00

Позивач [PERSON] , що діє в своїх інтересах та інтересах малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , звернулась до суду з позовом до відповідача Департаменту з питань реєстрації Полтавської міської ради про визнання права користування жилим приміщенням. В позовній заяві посилалась на те, що позивач [PERSON] на підставі ордеру від 02.02.2008 року №8 проживала та була зареєстрована у гуртожитку за адресою: [ADDRESS] без зазначення номера кімнати. Після народження у 2019 році доньки [PERSON] , вона також проживає з позивачем за адресою: [ADDRESS] . В 2011 році на підставі ордеру №2 від 11.01.2011 року їй була виділена ізольована житлова кімната № [NUMBER] площею 17,3 кв.м. Починаючи з січня 2011 року, позивач з дочкою постійно проживає в даній кімнаті. Але Департаментом з питань реєстрації відмовлено у реєстрації місця проживання позивача та її малолітньої дитини. Тому метою реалізації права на приватизацію займаного ними жилого приміщення кімнати № [NUMBER] у гуртожитку за адресою: [ADDRESS] позивач просила суд визнати за [PERSON] право користування на законних підставах кімнатою [ADDRESS] , жила площа 17,3 кв.м., загальна 17,3 кв.м. з 11 січня 2011 року. Також просила визнати за [PERSON] , [INFO] , право користування на законних підставах кімнатою [ADDRESS] , жила площа 17,3 кв.м., загальна 17,3 кв.м. з 03 серпня 2019 року. Ухвалою судді Київського районного суду м.Полтави від 30 травня 2024 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 26 липня 2024 року до участі у справі в якості співвідповідача за клопотанням позивача залучено Управління майном комунальної власності міста. Відповідач Департамент з питань реєстрації надав відзив на позов, у якому проти позовних вимог заперечив. У відзиві зазначив, що 01 квітня 2024 року до Управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб позивач звернулась з заявою про реєстрацію її місця проживання та місця проживання малолітньої [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . До заяви нею було надано лише ордер №2 від 11.01.2011 року на заняття житлової площі у вказаному гуртожитку. Інших необхідних документів, які підтверджували б право на проживання в житлі, позивачем надано не було. Тому Управлінням з питань реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб було прийнято рішення про відмову у реєстрації місця проживання позивача та її малолітньої дитини за адресою: [ADDRESS] . Оскільки Департамент з питань реєстрації не є тим органом, який уповноважений на визнання права користування житловим приміщенням, вимоги позивача до Департаменту з питань реєстрації, як відповідача, є безпідставними та необґрунтованими. Тому в задоволенні позову до Департаменту з питань реєстрації просив відмовити (а.с.39-41). Відповідач Управління майном комунальної власності міста відзиву на позов не надав. Третя особа КП «Полтавська бавовнопрядильна фабрика» надала письмові пояснення щодо позову, у яких позовні вимоги підтримала (а.с. 59). У поясненнях зазначила, що позивач у кімнаті [ADDRESS] проживає на законних підставах. Вселилася до кімнати на підставі ордеру №2 від 11.01.2011 року. Рішенням Полтавської міської ради від 18.06.2021 року гуртожиток за адресою: [ADDRESS] прийнято до комунальної власності територіальної громади міста Полтави. Тому з метою приватизації займаного нею житла позивачу необхідно надати необхідний пакет документів, в тому числі докази проживання у кімнаті № [NUMBER] гуртожитку в певний період часу. Але вона позбавлена такої можливості, оскільки з 2011 року і по теперішній час у кімнаті № [NUMBER] вона проживає без реєстрації. На підставі викладеного просила позов задовольнити . Третя особа ОСББ «Пушкіна, 108, 110» також надала письмові пояснення щодо позову, у яких просила позов задовольнити (а.с. 62). Інші клопотання, заяви по суті справи та пояснення сторони та треті особи суду не подавали. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити. При цьому посилалась на обставини, викладені в позовній заяві. Представник третьої особи КП «Полтавська бавовнопрядильна фабрика» Болтік С.М. позов також підтримав та просив задовольнити. Інші особи, які беруть участь у справ, в судове засідання своїх представників не направили. Враховуючи відсутність підстав, передбачених ст. 223 ЦПК України для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в засідання не з`явились. Суд, заслухавши позивача та представника третьої особи, дослідивши докази у справі, приходить висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] вселилася до гуртожитку, розташованого за адресою: [ADDRESS] на підставі ордеру на зайняття жилої площі в гуртожитку КП «ПБПФ» від 02 лютого 2008 року №8 (а.с. 10). Місце проживання [PERSON] за адресою гуртожитку: [ADDRESS] зареєстровано з 19 лютого 2008 року, що підтверджується даними витягу з реєстру територіальної громади від 07.03.2024 (а.с. 13). 11 січня 2011 року [PERSON] видано ордер №2 на заняття житлової площі в гуртожитку КП «Полтавська бавовнопрядильна фабрика», згідно якого її поселено у кімнату №27 вказаного гуртожитку (а.с. 11). Також 11 січня 2011 року КП «Полтавська бавовнопрядильна фабрика» та [PERSON] укладено договір найму житла в будинках державного і комунального житлового фонду, згідно якого наймодавець КП «Полтавська бавовнопрядильна фабрика» надає наймачу [PERSON] і членам її сім`ї кімнату [ADDRESS] у користування (а.с. 12). У зв`язку з укладенням 28 січня 2017 року шлюбу [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] (а.с.9). На час розгляду справи прізвище, ім`я та по батькові позивача [PERSON] , що підтверджується паспортом громадянина України на її ім`я (а.с. 5). [INFO] народилася [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с. 8). Дитина з народження проживає з матір`ю, [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . За адресою гуртожитку дитина зареєстрована з 15 серпня 2019 року, що підтверджується даними витягу з реєстру територіальної громади від 07.03.2024 (а.с. 14). Проте, місце проживання і [PERSON] , і [PERSON] зареєстровано без зазначення номера кімнати, яка їм була виділена для проживання, і в якій вони постійно проживають. Як підтверджується довідкою, виданою 01 квітня 2024 року ОСББ «Пушкіна, 108, 110», за адресою: [ADDRESS] зареєстровано всього дві особи: [PERSON] , наймач, з 19.02.2008, та [PERSON] , [INFO] , донька наймача, з 15.05.2019. Особовий рахунок відкрито на [PERSON] (а.с. 15). 01 квітня 2024 року позивач звернулася до Управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб департаменту з питань реєстрації Виконавчого комітету Полтавської міської ради з заявами про реєстрацію її місця проживання та реєстрацію місця проживання малолітньої [PERSON] . Але за результатами розгляду її заяв вказаним Управлінням прийнято рішення про відмову у реєстрації місця проживання (перебування) з одночасним зняттям із зареєстрованого місця проживання (перебування), оскільки разом з документами позивачем було надано ордер №2 від 11 січня 2011 року на зайняття житлової площі в гуртожитку, виданий на ім`я [PERSON] . А згідно Примірного положення про гуртожитки, затвердженого Радою міністрів УРСР від 03.06.1986 року №208 (втрата чинності 19.08.2015 року) ордер на жилу площу в гуртожитку дійсний протягом 30 днів (а.с. 20, 21). Рішенням Полтавської міської ради від 08 грудня 2023 року вулицю Пушкіна в м. Полтаві перейменовано на [ADDRESS] (а.с. 22). Статтею 33 Конституції України встановлено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Частиною 1 статті 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Статтею 310 ЦК України встановлено, що фізична особа має право на місце проживання. Фізична особа має право на вільний вибір місця проживання та його зміну. Відповідно до ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов`язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Дослідженими по справі доказами встановлено, що позивач [PERSON] та її малолітня дочка [PERSON] правомірно, тобто на правових підставах проживають за адресою: [ADDRESS] . Але оскільки в реєстрації їх місця проживання за вказаною адресою із зазначенням номера займаної ними кімнати їм було відмовлено, іншим чином підтвердити право користування даним житлом на правових підставах позивач можливості не має. Доказів на спростування тієї обставини, що позивач з дитиною на правових підставах користуються наведеним житлом, відповідачами суду не надано. Відповідно до ст.1 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» сфера дії цього Закону поширюється на громадян та членів їхніх сімей, одиноких громадян, які не мають власного житла, не використали право на безоплатну приватизацію державного житлового фонду, на правових підставах, визначених цим Законом, вселені у гуртожиток та фактично проживають у гуртожитку протягом тривалого часу. Відповідно до ст.4 вказаного Закону\~громадяни та члени їхніх сімей, на яких поширюється дія цього Закону, мають право на приватизацію жилих приміщень у гуртожитках, що перебувають у власності територіальних громад і можуть бути приватизовані відповідно до цього Закону за рішенням місцевої ради. Приватизація жилих приміщень у гуртожитках здійснюється відповідно до\~Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" та прийнятих відповідно до нього нормативно-правових актів з урахуванням особливостей, визначених цим Законом. Як передбачено п.15 ст.1-1 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» проживання у гуртожитку протягом тривалого часу - проживання у гуртожитку постійно сукупно п`ять і більше років. Вимога щодо проживання у гуртожитку протягом тривалого часу не поширюється на членів сім`ї громадянина, якому видано ордер на жилу площу в гуртожитку та який є основним наймачем жилого приміщення в гуртожитку, а також на мешканців гуртожитків, які на правових підставах були вселені у гуртожиток, фактично проживали в гуртожитку сукупно не менше одного року та стали учасниками антитерористичної операції у складі Збройних Сил України, Національної гвардії України, органів внутрішніх справ України та інших військових формувань, створених відповідно до закону, та добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України. Рішенням четвертої сесії Полтавської міської ради восьмого скликання від 18 червня 2021 «Про прийняття у комунальну власність Полтавської міської територіальної громади гуртожитків по вул. Пушкіна, 108 та по вул. Пушкіна, 110 у місті Полтаві» було вирішено прийняти в порядку, визначеному діючим законодавством України, у комунальну власність Полтавської міської територіальної громади в особі Полтавської міської ради гуртожитки по [ADDRESS] (а.с. 17). Рішенням двадцять першої сесії Полтавської міської ради восьмого скликання від 23 грудня 2023 року «Про надання дозволу на приватизацію жилих та допоміжних приміщень у гуртожитках за адресами: [ADDRESS] , [ADDRESS] та [ADDRESS] » було вирішено залишити цілісні майнові комплекси за вказаними адресами у статусі «гуртожиток», дозволити приватизацію їх жилих та допоміжних приміщень (а.с.19). Іншим шляхом позивач не може підтвердити своє право та право її малолітньої дитини на користування кімнатою 27 у гуртожитку за адресою: [ADDRESS] , тому їх право підлягає захистові, у зв`язку з чим за ними необхідно визнати право користування вказаною кімнатою. Але оскільки право не може бути визнано за особою заднім числом, не підлягають задоволенню позовні вимоги про визнання за [PERSON] права користування зазначеною кімнатою з 11 січня 2011 року, а за [PERSON] з 03 серпня 2019 року. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Оскільки позивач з позовними вимогами про встановлення факту їх проживання в вказаній кімнаті на правових підставах не зверталась, такі вимоги судом не розглядалися. Також суд вважає за необхідне зазначити, що Департамент з питань реєстрації є неналежним відповідачем у справі. Визнання права користування житловим приміщенням на правових підставах позивачу необхідно з метою його приватизації. У зв`язку з цим належним відповідачем у справі є Управління майном комунальної власності міста, до повноважень якого віднесено вирішення питань приватизації. Тому, розглядаючи справу в межах позовних вимог та на підставі наданих учасниками справи доказів, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в частині визнання за позивачем та малолітньою [PERSON] права користування кімнатою за вказаною адресою. Решта позовних вимог, в тому числі позовні вимоги до Департаменту з питань реєстрації, задоволенню не підлягають. На підставі викладеного позов необхідно задовольнити частково.

Outcome: partial