Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-22 00:00:00

\~ \~ \~ \~10.07.2024 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), в якому просить зняти арешт з усього майна, яке належало [PERSON] та скасувати заборону на здійснення відчуження будь-якого майна, яке належало [PERSON] , який було накладено постановою №В\\9-242 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, виданої 20 квітня 2006 року Другою державною виконавчої службою у Суворовському районі м. Одесі. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.07.2024 року цивільна справа була розподілена судді Гниличенко М.В. Відповідно до ч.2 ст.19 ЦПК України цивільне судочинство у порядку позовного провадження здійснюється за правилами загального та спрощеного провадження. \~Ухвалою судді\~Київського районного\~суду м.Одеси\~від 25.07.2024\~року прийнято\~до розгляду\~та відкрито\~позовне провадження\~у даній\~цивільній справі.\~Розгляд цивільної\~справи проводити\~за правилами\~спрощеного позовного\~провадження,\~передбаченого ст.ст.\~274-279\~ЦПК України,\~оскільки підпадає під ознаки малозначної справи, з повідомленням /викликом/ сторін за наявними у справі матеріалами. Вищевказана ухвала була направлена сторонам по справі та відповідно до вимог цивільно-процесуального законодавства відповідачу був наданий строк для подання відзиву на позовну заяву, заперечень, подання зустрічного позову або клопотання про слухання справи у судовому засіданні з викликом сторін. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст.128, 129 ЦПК України. Позивач [PERSON] її представник адвокат Хижняк А.В. до судового засідання не з`явились, належним чином повідомлялись, через канцелярію суду надійшла заява, якою позовні вимоги підтримали, просили задовольнити та справу розглянути за відсутності позивача та її представника. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач представник Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) до судового засідання не з`явився, належним чином повідомлявся, причини неявки суду не відомі. Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених статтею. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статей 15, 16 Цивільного процесуального кодексу України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства. Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном. Згідно\~ст.16 Цивільного кодексу України\~кожна особа має право звернутись за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, серед інших, припинення дії, яка порушує право. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , актовий запис № 202./а.с.21/ [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , актовий запис № 84./а.с.23/ [PERSON] є дочкою померлого [PERSON] та рідною сестрою померлого [PERSON] . Біл[PERSON] є правонаступником на майно після смерті свого батька [PERSON] , який в свою чергу, став правонаступником на майно після смерті свого сина, [PERSON] . В процесі оформлення спадщини, відповідно до спадкової справи, позивачці стало відомо, що наявний арешт на все майно, що належить [PERSON] та заборону здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належало [PERSON] . В матеріалах справи є витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 47142807 від 21.03.2017 року, з якого вбачається, що після смерті [PERSON] , померлого [INFO] заведена спадкова справа № 232/2017./а.с.22/ Судом встановлено, що в провадженні Другої державної виконавчої служби у Суворовському районі м. Одеси перебував на виконанні виконавчий лист № 2-625/06, виданий Суворовським районним судом м. Одеси 19 квітня 2006 року та на підставі цього було винесено постанову серії АА034346 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, винесеною 20 квітня 2006 року державним виконавцем Другої державної виконавчої служби у Суворовському районі м.Одеси Чеботарьовою О.М, реєстраційний номер обтяження майна з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 3148066, зареєстрований 26.04.2006 року реєстратором: Восьма одеська державна нотаріальна контора, об`єкт обтяження частина квартири за адресою: [ADDRESS] ./а.с.19/ На виконання наказу Міністерства юстиції України № 934/5 від 10.03.2023 року «Про відділи державної виконавчої служби в Одеській області» проведено реорганізацію Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) шляхом приєднання до Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), з перейменуванням у Суворовський відділ державної виконавчої служби у місті Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Згідно Автоматизованої системи виконавчих проваджень, а також згідно відомостей Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, виконавчих проваджень, в межах яких накладено арешт на вищезазначене майно щодо [PERSON] в Суворовському відділі державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) не виявлено. Як вбачається, із позову представником позивача було направлено адвокатський запит до Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), щодо надання матеріалів виконавчого провадження в межах якого, було накладено арешт на майно. Згідно відповіді Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 29.05.2024 року стало відомо, що вказане виконавче провадження знищено у зв`язку із закінченням строків зберігання в порядку передбаченому законодавством. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, а відповідно до ч.1 ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Відповідно до п.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ч.1 ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 386 ЦК України встановлено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Відповідно до ч. 1 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключається з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Відповідно до ч.2 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна. Втім, при закінченні виконавчого провадження в порушення ч.ч. 1,2 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» арешт з майна боржника накладений постановою державної виконавчої служби знято не було, що суттєво обмежує права позивача, як власника та спадкоємця частини квартири на розпорядження майном та свідчить про необхідність його скасування. Відповідно до п.2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов може бути пред`явлений власником або особою, яка володіє на підставі закону чи договору, або іншій законній підставі майном, що належить боржнику. Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Наявність протягом тривалого часу не скасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном, що зазначено у відповідному правовому висновку постанови Верховного Суду від 13.07.2022 року у справі № 2/0301/806/11. Таким чином, власник майна, який протиправно обмежений у здійсненні права власності накладенням арешту /заборони/ на його майно, має право вимагати усунення порушення шляхом зняття арешту з цього майна. Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяження) накладеного на майно, порушується право позивача на вільне володіння своїм майном, внаслідок чого позивача позбавлено змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися майном, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає. На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги є обгрунтованими та підлягаючими задоволенню.

Outcome: approved