Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-20 00:00:00

Перший заступник керівника прокуратури Автономної Республіки Крим та міста Севастополя Секретар Віталій Віталійович звернувся до Суворовського районного суду м. Одеси в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області до [PERSON] , [PERSON] про конфіскацію земельної ділянки. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що Прокуратурою Автономної Республіки Крим та міста Севастополя за результатами вивчення питання законності використання [PERSON] та [PERSON] земельної ділянки сільськогосподарського призначення на території Автономної Республіки Крим, Бахчисарайського району, сщ/ради Куйбишевська, виявлено порушення земельного законодавства. Встановлено, що земельна ділянка із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із кадастровим номером 0120455300:07:001:0739 площею 0,7502 га, перебуває у власності двох громадян російської федерації, а саме відповідачів. Згідно із\~ч.\~3\~ст.\~81\~Земельного кодексу\~України іноземці\~та особи\~без громадянства\~можуть набувати\~права власності\~на земельні\~ділянки відповідно\~до частини\~другої цієї\~статті у\~разі:\~а)\~придбання за\~договором купівлі-продажу,\~ренти,\~дарування,\~міни,\~іншими цивільно-правовими\~угодами;\~б)\~викупу земельних\~ділянок,\~на яких\~розташовані об`єкти\~нерухомого майна,\~що належать\~їм на\~праві власності;\~в) прийняття спадщини. Одночасно за змістом ч. 4 ст. 81 Земельного кодексу України землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню. У разі невиконання цієї вимоги настають наслідки, передбачені ч.ч. 2, 4 ст. 145 Земельного кодексу України, а саме - така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду. На підставі викладеного позивач просить: конфіскувати у власність держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області земельну ділянку із кадастровим номером 0120455300:07:001:0739 площею 0,7502 га. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 28 травня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Сторонам надіслано копію ухвали суду, відповідачам роз`яснено про право на подання відзиву на позовну заяву. На адресу суду 11.06.2024 року (вх. № 19991) надійшли додаткові пояснення у справі за підписом представника Головного Управління Держгеокадастру у Херсонській області Новікова М.М. згідно яких представник зазначив, що не заперечує проти задоволення позовних вимог (а.с.46-52). Ухвалою суду від 31 липня 2024 року підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні (а.с.67). На адресу суду 18.10.2024 року (вх. № 34323) надійшло клопотання за підписом представника позивача щодо можливості проведення судового засідання у відсутність сторони позивача, згідно поданого клопотання представник зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, та, що не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.72-73) Відповідачі: [PERSON] та [PERSON] про час та місце слухання справи повідомлялись у встановленому законом порядку, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду. Згідно ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання правового режиму на тимчасово окупованій території України» - суд викликає або повідомляє учасників справи, які не мають офіційної електронної адреси, про дату, час і місце першого судового засідання у справі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за двадцять днів до дати відповідного судового засідання. Таким чином, судом встановлено, що сторони про час та місце слухання справи повідомлені, підстав для відкладення слухання справи передбачених ст. 223 ЦПК України, не встановлено, представник позивача звернувся з клопотанням про розгляд справи за його відсутності та вирішення питання щодо закриття підготовчого провадження. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Дослідивши матеріали справи, докази на дані на підтвердження позовних вимог в їх сукупності, встановивши факти і відповідні їм правовідносини, суд дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог з огляду на наступне. Судом згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно що земельна ділянка із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із кадастровим номером 0120455300:07:001:0739 площею 0,7502 га, перебуває у власності двох громадян російської федерації частки у [PERSON] та у [PERSON] . Право власності на земельну ділянку виникло на підставі свідоцтва про право на спадщину, серія та номер 1026 та 1025 виданий 16.11.2013 року видавник: Бахчисарайська державна нотаріальна контора (а.с.13-14). Відповідачі є громадянами РФ, що також підтверджується Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Положення статей 13, 14 Конституції України визначають, що земля є об`єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Земля є основним національним багатством, що знаходиться під особливою охороною держави. Суб`єктами права приватної власності на землю згідно зі ст. 80 Земельного кодексу України визначено громадян України та юридичних осіб. Проте, з урахуванням змісту ч. 2 ст. 81 та інших норм Земельного кодексу України суб`єктами права приватної власності на землю визнаються також іноземні громадяни та особи без громадянства. Зокрема, іноземні громадяни та особи без громадянства відповідно до ч. 2 ст. 81 Земельного кодексу України можуть набувати права власності на земельні ділянки несільськогосподарського призначення в межах населених пунктів, а також на земельні ділянки несільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві приватної власності. Згідно із ч. З ст. 81 Земельного кодексу України іноземці та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки відповідно до частини другої цієї статті у разі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) викупу земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві власності; в) прийняття спадщини. Відповідно до ч. 5 ст. 22 Земельного кодексу України набуття у власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення здійснюється з урахуванням вимог статті 130 цього Кодексу, а саме: іноземцям, особам без громадянства та юридичним особам заборонено набувати частки у статутному (складеному) капіталі, акції, паї, членство у юридичних особах (крім як у статутному (складеному) капіталі банків), які є власниками земель сільськогосподарського призначення. Одночасно за змістом ч. 4 ст. 81 Земельного кодексу України землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню. У разі невиконання цієї вимоги настають наслідки, передбачені ч. ч. 2, 4 ст. 145 Земельного кодексу України, а саме - така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду. Позов про конфіскацію земельної ділянки подається до суду органом, що здійснює державний контроль за використанням та охороною земель. Конфіскована земельна ділянка за рішенням суду підлягає продажу на земельних торгах. Пунктом 10 ч. 1 ст. 346 Цивільного кодексу України визначено конфіскацію, як одну з підстав припинення права власності. Згідно із ст. 356 Цивільного кодексу України до особи може бути застосовано позбавлення права власності на майно за рішенням суду як санкція за вчинення правопорушення (конфіскація) у випадках, встановлених законом. Конфісковане майно переходить у власність держави безоплатно, крім випадків, визначених законом. Обсяг та порядок конфіскації майна встановлюються законом. Частиною 5 ст. 41 Конституції України визначено, що конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що відповідачі, будучи громадянами іноземної держави, упродовж року після набуття права власності на частину земельної ділянки сільськогосподарського призначення (з 16.11.2013 року по теперішній час) не відчужили її, а тому є всі законні підстави для конфіскації належних їм по 1/2 частини земельної ділянки із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із кадастровим номером 0120455300:07:001:0739 площею 0,7502 га, яка знаходиться за адресою: Автономна Республіка Крим, Бахчисарайський район, сщ/рада Куйбишевська у власність держави. Відповідно до\~вимог ст.\~141\~ЦПК України,\~з відповідачів\~на користь\~Прокуратури Автономної\~Республіки Крим\~та міста\~Севастополя підлягає стягненню сплачений судовий збір в розмірі 3\~028 гривень.

Outcome: approved