Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-17 00:00:00

КП «Черкасиводоканал» ЧМР звернулося до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу за водопостачання та водовідведення. Свої позовні вимоги мотивує тим, що КП «Черкасиводоканал» надає населенню міста Черкаси послуги з водопостачання та водовідведення відповідно до законодавства України, що регулює відносини, які виникають між виконавцями житлово-комунальних послуг та їх споживачами. На виконання ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» позивач забезпечує надання відповідачам послуг з водопостачання та водовідведення для задоволення побутових потреб. Плата за комунальні послуги, в тому числі водопостачання, відповідно до ст.67 ЖК України та ст.ст. 10, 11 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» нараховується щомісячно, а її розмір розраховується за затвердженими в установленому порядку тарифами та відповідно до показань приладів обліку або за встановленими нормами. За адресою: [ADDRESS] , зареєстровано дві особи (споживачі): [PERSON] та [PERSON] . За даною адресою відсутній розподільний (квартирний) лічильник водопостачання. Нарахування здійснюються згідно затверджених нормативів водоспоживання та за встановленими тарифами з розрахунку до кількості споживачів. Всупереч вимогами законодавства, відповідач своєчасно та в повному обсязі не оплачує надані позивачем послуги, внаслідок чого за період з 01.06.2017 по 01.06.2024 утворилася заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення на загальну суму 40300,65 грн. Крім того, 01.03.2022 на офіційному веб-сайті КП «Черкасиводоканал» (https://vodokanal-cherkasy.ck.ua) опубліковано Повідомлення про публічну пропозицію (оферту), Публічний індивідуальний договір приєднання про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення. Боржники зареєстровані за вказаною адресою, тобто є індивідуальним споживачем за цим договором. Невиконання відповідачем обов`язків, прямо передбачених законодавством, по оплаті послуг з водопостачання та водовідведення зачіпає інтереси не тільки позивача, а й держави, оскільки вона не отримує прибутку від діяльності підприємства та втрачає можливість своєчасно проводити заходи по раціональному відтворенню водних ресурсів, а позивач позбавлений можливості своєчасно проводити ремонтні роботи, направлені на поліпшення якості питної води та гарантоване водопостачання. Крім того, позивач не отримуючи оплату за надані послуги, фактично кредитує відповідача, що прострочив виконання грошових зобов`язань. Відповідачами протягом тривалого часу не здійснювалось погашення заборгованості, тож КП «Черкасиводоканал» звернулось до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення, інфляційних та 3% річних. Ухвалою суду від 16.05.2019 по справі № 711/3887/19 у видачі судового наказу відмовлено. Відповідно до ч. 2 ст. 164 ЦПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника в порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви. Враховуючи викладене просить стягнути з відповідачів на користь КП «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення в сумі 40300,65 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3028,00 грн. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12.07.2024 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представником відповідача [PERSON] адвокатом Кучер Ю.В. 04.10.2024 до суду подано відзив на позовну заяву, у якому вказує, що відповідач заперечує щодо задоволення позовних вимог, оскільки [PERSON] не є власником спірної квартири, а фактично проживає за адресою: [ADDRESS] , а тому не є споживачем наданих КП «Черкасиводоканал» ЧМР послуг за адресою: [ADDRESS] . Крім того, вважає, що позивач звернувся до суду з даним позовом, пропустивши строки позовної давності. Так, у позові зазначено, що заборгованість відповідачів за період з червня 2017 року по червень 2024 року становить 40300,65 грн., при цьому до суду позивач звернувся 11.07.2024. Згідно з ч. 5 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності за зобов`язаннями з визначеним строком виконання, починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Перебіг позовної давності щодо вимог кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини від дня, коли відбулося це порушення. Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо за кожним простроченим платежем. Оскільки плату за надані послуги з централізованого опалення відповідач мав здійснювати щомісячно за виставленими позивачем рахунками, то право позивача на отримання такої плати вважається порушеним з моменту недотримання відповідачем строку погашення кожного чергового (щомісячного) платежу, атому й початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж по оплаті послуг з централізованого опалення починається з моменту порушення строку його погашення. А відтак, перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) відповідачем кожного чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу. Тож вважає, що позивачем пропущено строк позовної давності, оскільки заборгованість нарахована за період з червня 2017 року по червень 2024 року, а з позовом позивач звернувся 11.07.2024, тому слід відмовити позивачеві у задоволенні позову про стягнення заборгованості з відповідачів за період з червня 2017 року по червень 2021 року включно у зв`язку із спливом позовної давності і за відсутності поважних причин її пропущення. Разом з тим, позов про стягнення заборгованості за попередні періоди (по періодичним платежам), повинен був бути поданий в межах трьох річного терміну щодо кожного чергового платежу. Проте за період з червня 2017 року по червень 2021 року, позивач з таким позовами не звертався. Таким чином заборгованість за період з липня 2021 року по липень 2024 року за послуги з централізованого водопостачання та водовід ведення за адресою [ADDRESS] , має становити 21788,96 грн. (заборгованість станом на червень 2024 року в розмірі 40300,65 відняти заборгованість станом на липень 2021 року в розмірі 18511,69 грн.). З огляду на вказане вище, оскільки позивачем не надано належних доказів отримання відповідачем наданих ним послуг та пропущено строк позовної давності для звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості, вважає, що заявлені позивачем вимоги не можуть бути задоволені. Представником позивача за довіреністю [PERSON] 15.10.2024 до суду подано відповідь на відзив, у якому вважають, що у відзиві відповідач не спростував твердження та аргументи стосовно суті позовних вимог. Щодо твердження [PERSON] , що він не є споживачем послуг у зв`язку з не проживанням за спірною адресою вказує наступне. За адресою: [ADDRESS] , відсутні розподільні засоби обліку (квартирні лічильники води), тож нарахування за надані послуги централізованого водопостачання та водовідведення здійснюються згідно до затверджених нормативів водоспоживання, за встановленими тарифами з розрахунку, відповідно до кількості споживачів. За вказаною адресою зареєстровано два споживачі: відповідач 1 - [PERSON] та відповідач 2- [PERSON] . Згідно ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право на неоплату вартості комунальних послуг (крім постачання теплової енергії) у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів, за умови документального підтвердження відповідно до умов договорів про надання комунальних послуг. Разом з тим, цією статтею встановлений обов`язок споживача інформувати управителя, виконавців комунальних послуг про фактичну кількість осіб, які постійно проживають у житлі споживача. Як зазначено у п. 28 Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених постановою КМУ №690 від 05.07.2019, споживач інформує протягом місяця з дня настання таких змін виконавця послуг. Жодного разу за спірний період відповідачі не повідомляли КП «Черкасиводоканал» про тимчасову відсутність споживачів. Крім того, як зазначає відповідач, його фактичним місцем проживання є кв. [ADDRESS] . За цією адресою також відсутні розподільні засоби обліку (квартирні лічильники води), нарахування здійснюються лише на зареєстрованого споживача за цією адресою. Повідомлень підприємству про іншу кількість споживачів, що не зареєстровані за цією адресою та фактично користуються послугами не надходило. Тому, нарахування на споживача [PERSON] за адресою [ADDRESS] не здійснювались. До того ж, щодо застосування строків позовної давності, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно п.12 Розділу Прикінцеві та перехідні положення ЦК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681,728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Постановою КМУ № 211 від 11.03.2020 року на всій території України встановлено карантин, що далі продовжувався та тривав до 30.06.2023. Крім того, відповідно до п.19 Розділу Прикінцеві та перехідні положення ЦК України у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Воєнний стан в Україні оголошено 24.02.2022 року та триває і дотепер. До платежу, що нарахований відповідачам у червні 2017 року на момент введення карантинних заходів (12.03.2020) строк позовної давності не сплив, тому вважає, що з врахуванням положень п. п. 12 і 19 Розділу Прикінцеві та перехідні положення ЦК України строки позовної давності не пропущено. Таким чином, відповідачем не спростовано твердження та аргументи стосовно суті позовних вимог. На підставі вище викладеного просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. До початку судового засідання представник позивача КП «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради за довіреністю Зелтіньш Ю.Ю. звернулася до суду з заявою про розгляд справи без її участі, також подано відповідь на відзив на позовну заяву, при цьому позовні вимоги підтримує повністю та просить задовольнити. У судове засідання відповідач [PERSON] та його представник адвокат Кучер Ю.В. не з`явилися, до початку адвокатом подано заяву, у якій розгляд справи просили проводити без їхньої участі, підтримали доводи, викладені у відзиві та просили відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про причину не явки суду не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про день та час слухання справи. Всупереч нормам ст. 278 ЦПК України відзив на позовну заяву суду не подано. Відповідно до\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Враховуючи думку учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об`єктивного та всебічного дослідження, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. КП «Черкасиводоканал» надає відповідачу житлово-комунальні послуги з водопостачання та водовідведення, нараховуючи плату на підставі Постанов Національної комісії регулювання ринку комунальних послуг України «Про встановлення тарифів на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення КП «Черкасиводоканал». Згідно відомостей Департаменту «Центр надання адміністративних послуг» Черкаської міської ради відповідачі [PERSON] та [PERSON] з 08.09.1994 зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , тож відповідно є споживачами житлово-комунальних послуг з водопостачання та водовідведення, що надає КП «Черкасиводоканал». Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За змістом ст. ст. 67-68, 162\~ЖК України наймач чи власник житла зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги по затвердженим тарифам. Плата за комунальні послуги вноситься щомісячно. З моменту надання позивачем споживачам послуг з водопостачання та водовідведення, відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» між сторонами виникли правовідносини, які полягають у виконанні споживачем зобов`язання щодо своєчасної та повної оплати спожитих послуг. Відповідно до\~п.\~5\~ч.\~1\~ст.\~1\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» від\~09\~листопада\~2017\~року №\~2189-VІІІ,\~житлово-комунальні\~послуги -\~це результат\~господарської діяльності,\~спрямованої на\~забезпечення умов\~проживання та/або\~перебування осіб\~у житлових\~і нежитлових\~приміщеннях,\~будинках і\~спорудах,\~комплексах будинків\~і споруд\~відповідно до\~нормативів,\~норм,\~стандартів,\~порядків і\~правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до ч. 1 ст. 5 вказаного вище Закону, до житлово-комунальних послуг належать, зокрема, комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Права та обов`язки споживача визначені у статті 7 згаданого Закону. Відповідно до п.4 ч.3 ст. 10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» обсяги спожитої у будівлі гарячої, питної води, визначені за допомогою вузлів комерційного обліку (а у випадках, передбачених частиною другою статті 9 цього Закону, - за розрахунковим або середнім споживанням), розподіляються між споживачами з урахуванням того, що у разі, якщо частина приміщень у будівлі оснащена вузлами розподільного обліку гарячої, питної води, а частина - не оснащена, обсяг відповідної комунальної послуги, спожитий споживачами у приміщеннях, оснащених вузлами розподільного обліку, встановлюється у розмірі, визначеному за допомогою таких вузлів, а загальний обсяг спожитої у будівлі відповідно гарячої, питної води (крім обсягу, витраченого на загальнобудинкові потреби та споживачами у приміщеннях, оснащених вузлами розподільного обліку) розподіляється між споживачами, приміщення яких не оснащені вузлами розподільного обліку, пропорційно до кількості осіб, які фактично користуються такими послугами. Розподіл між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг здійснюється відповідно до методики, затвердженої центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства (ч. 4 ст. 10 вказаного Закону). Згідно Методики\~розподілу між\~споживачами обсягів\~спожитих у\~будівлі комунальних\~послуг,\~затвердженої наказом\~Мінрегіонбуду від\~22.11.2018\~№ 315,\~зареєстрованої в\~Мінюсті від\~28.12.2018\~за №\~1502/32954\~для цілей\~розподільного обліку\~визначається кількість\~осіб у\~приміщенні,\~які фактично\~користуються комунальною\~послугою.\~Про цю\~кількість осіб\~власник/наймач\~приміщення письмово\~повідомляє виконавця\~комунальної послуги\~та/або\~виконавця розподілу\~комунальної послуги,\~при цьому\~кількість осіб\~у приміщенні,\~які фактично\~користуються комунальною\~послугою,\~не може\~бути меншою\~від зареєстрованих\~у приміщенні\~ для\~житлових приміщень. Крім того, згідно ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право на неоплату вартості комунальних послуг (крім постачання теплової енергії) у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів, за умови документального підтвердження відповідно до умов договорів про надання комунальних послуг. Разом з тим, відповідно до п. 11 ч. 2. ст.7 цього Закону індивідуальний споживач зобов`язаний інформувати управителя, виконавців комунальних послуг про зміну власника житла (іншого об`єкта нерухомого майна) та про фактичну кількість осіб, які постійно проживають у житлі споживача, у випадках та порядку, передбачених договором. Одночасно, пунктом 45 Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених постановою КМУ №690 від 05.07.2019 визначений перелік документів, що підтверджують тимчасову відсутність споживача, зокрема, довідки з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби (у тому числі отримані в іноземній державі), відбування покарання тощо, іншого документа, що підтверджує право на виїзд з України чи в`їзд в Україну у відповідний період часу. Відповідно до пп. 111 п.47 Правил споживач зобов`язаний інформувати виконавця про тимчасову відсутність в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів (за відсутності приладів обліку); якщо період відсутності споживача та інших осіб перевищує шість місяців, споживач для реалізації права на неоплату вартості послуг у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) у місячний строк з моменту закінчення кожного шестимісячного періоду зобов`язаний надавати виконавцю оновлену заяву з відповідними підтвердними документами в електронній або паперовій формі. Як зазначено у п. 28 Правил, споживач інформує протягом місяця з дня настання таких змін виконавця послуг. У судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] письмово не повідомляв про фактичну кількість споживачів КП (виконавцю розподілу) за адресою: [ADDRESS] , та зміну свого місця проживання. Таким чином, суд оцінює критично твердження представника [PERSON] адвоката Кучер Ю.В. щодо фактичного не проживання цього відповідача за вказаною адресою, оскільки вони не підтверджені жодними належними письмовими доказами. Також за вказаною адресою відсутні розподільні засоби обліку (квартирні лічильники води), тож нарахування за надані послуги централізованого водопостачання та водовідведення здійснюються згідно до затверджених нормативів водоспоживання, за встановленими тарифами з розрахунку, відповідно до кількості споживачів, тобто відповідно двох зареєстрованих осіб [PERSON] та [PERSON] Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені права та обов`язки споживача й виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно з законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а обов`язком споживача - є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Обов`язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Обов`язок власника квартири укласти договір на надання житлово-комунальних послуг та оплачувати надані послуги передбачено також п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08 жовтня 1992 року в редакції\~постанови КМ України від 24 січня 2006 року № 45. Відповідно до ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору, розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Крім того,\~згідно із\~частинами 1,\~2\~ст.\~9\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» в\~редакції,\~що чинна\~з 09.06.2018,\~споживач здійснює\~оплату за\~спожиті житлово-комунальні\~послуги щомісяця,\~якщо інший\~порядок та\~строки не\~визначені відповідним\~договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення передбачені статтями 23 та 24 цього Закону. За змістом\~частини першої\~статті 901,\~частини першої\~статті 903\~ЦК України\~за договором\~про надання\~послуг одна\~сторона (виконавець)\~зобов`язується\~за завданням\~другої сторони\~(замовника)\~надати послугу,\~яка споживається\~в процесі\~вчинення певної\~дії або\~здійснення певної\~діяльності,\~а замовник\~зобов`язується\~оплатити виконавцеві\~зазначену послугу,\~якщо інше\~не встановлено\~договором. Положення глави 63 ЦК України можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Положеннями ст.ст. 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Як зазначено у ст. 610 ЦК України, - порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до положень ст.\~611 ЦК України, - у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачі своєчасно не вносили плату за надані послуги водопостачання та водовідведення, а тому відповідно до довідки про нарахування плати та розмір платежів за період з 01.01.2020 по 01.06.2024 КП «Черкасиводоканал», заборгованість по особовому рахунку № [NUMBER] , відкритого на ім`я [PERSON] станом на 01.06.2024 становить 29916,38 грн., а також 10384,27 грн. штрафних санкцій (інфляційних та 3% річних), пов`язаних з простроченням розрахунків за послуги централізованого водопостачання та водовідведення з 01.06.2017, що разом становить 40300,65 грн. Пункт 3 ч. 2\~ст. 11 ЦК України\~однією з підстав виникнення зобов`язання встановлює завдання майнової та моральної шкоди іншій особі. Задоволення\~позову про стягнення боргу за водопостачання та водовідведення зводиться до сплати грошей, відтак, є грошовим зобов`язанням. Що стосується застосування строку позовної давності, суд зазначає наступне. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлена тривалістю три роки (ст. 257 ЦК України). Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Частинами першою, п`ятою статті 261 ЦК України встановлено, що перебіг починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Позовна давність відповідно до частини першої статті 260 ЦК України обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу. Відповідно до штампу вхідної кореспонденції суду, позовна заява надійшла до суду 11.07.2024. Як вбачається з матеріалів справи, а саме, з розрахунку заборгованості за О/Р № 11192025 вбачається, що протягом всього строку виникнення заборгованості відповідачі вчиняли дії, що свідчать про визнання ними заборгованості перед підприємством, а саме, у квітні 2024 року відповідачами вносилась оплата за надані послуги в більшому розмірі (1410,94 грн.), ніж нарахування. Суд звертає увагу, що свого розрахунку заборгованості на спростування того, який наданий позивачем, відповідачами надано не було, як і не доведено, що оплата відповідачами заборгованості у більшому розмірі, ніж зарахована позивачем здійснена в рахунок погашення заборгованості чи сплачена як аванс за послуги позивача за наступний місяць. Крім того, з матеріалів справи встановлено, що у зв`язку з наявністю заборгованості відповідачів за надані позивачем послуги, останній звертався до Придніпровського районного суд м. Черкаси із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення, інфляційних та 3% річних. Ухвалою Придніпровського районного суд м. Черкаси від 16.05.2019 у видачі судового наказу відносно [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] було відмовлено (справа № 711/3887/19, провадження № 2-н/711/258/19). Більше того, слід зазначити, що Постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» № 211 від 11.03.2020 на всій території України встановлено карантин для запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, що у подальшому неодноразово продовжувався до 30.06.2023. Згідно п.12 Розділу Прикінцевих та перехідних положень ЦК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681,728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року № 651 на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року. Крім того, відповідно до п.19 Розділу Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Таким чином, воєнний стан в Україні оголошений 24.02.2022 триває і дотепер, а тому, огляду на вказане вище, строки позовної давності щодо звернення з вказаним позовом до суду позивачем не пропущені. З огляду на викладене, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, враховуючи доводи та докази, на які послалася сторона відповідача, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тож, до стягнення із відповідачів на користь КП «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради підлягає сума судового збору 3028,00 грн., у рівних частках по 1514,00 грн. з кожного. На підставі викладеного та

Outcome: approved