Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-20 00:00:00

07 травня 2024 року позивач звернулася з цим позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області. Протокольною ухвалою суду від 05 вересня 2024 року залучено до участі у справі як співвідповідачів [PERSON] , [PERSON] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] помер чоловік позивача [PERSON] , який перебував на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України у Волинській області та отримав пенсію, призначену згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Позивач вказує, що протягом строку, встановленого у ст. 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» ніхто із членів сім`ї не звертався із заявою про виплату недоодержаних сум пенсій, розмір яких становить 214\~007,11 грн. Позивач вважає, що ця пенсія ввійшла у склад спадщини, є спільною сумісною власністю подружжя, тому вона має право на 1/2 її частину, в порядку поділу спільного майна подружжя. Решта 1/2 частини пенсії, на думку позивача, має бути поділена між всіма спадкоємцями першої черги, серед яких є 3 особи (позивач, як вдова, а також відповідачі [PERSON] , [PERSON] як сини спадкодавця). З наведених вище підстав позивач просить суд: 1) визнати за нею, як дружиною, у спільному майні подружжя право власності на 1/2 частини пенсійних виплат в сумі 107\~003,56 грн.; 2) стягнути з відповідача Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області в її користь грошову суму пенсійних виплат в розмірі 142\~671,41 грн. Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області у письмовому відзиві позовні вимоги заперечив. Узагальнені доводи цього відповідача зводяться до того, що протягом строку, встановленого у ст.61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» ніхто із членів сім`ї не звертався із заявою про виплату недоодержаних сум пенсій, у зв`язку з чим позовні вимоги є безпідставними. Поширення на ці відносини спадкового права вважає помилковим. Також просить суд закрити провадження у справі, оскільки цей спір вважає підсудним адміністративним судам. Суд відмовляє у задоволенні клопотання відповідача Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про закриття провадження у справі, оскільки спір виник стосовно спадкових відносин, а отже підсудний судам, в порядку цивільного судочинства. Питання про отримання пенсії, як членом сім`ї згідно ст. 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», в даному випадку судом не розглядається. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] правом на подання відзиву на позов не скористалися. В судове засідання сторони не прибули, про причини неявки суд не повідомляли. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] . Згідно матеріалів спадкової справи, спадкоємцями першої черги [PERSON] , який прийняли спадщину, є вдова [PERSON] , а також сини [PERSON] та [PERSON] . Сторонами не заперечується, що за життя [PERSON] перебував на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України у Волинській області та отримав пенсію, призначену згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Згідно листа ГУ ПФ України у Волинській області від 07 грудня 2023 року, який наданий на запит нотаріуса, сума недоотриманої пенсії [PERSON] становить 214\~007,11 грн. Сторонами не заперечується, що ніхто із членів сім`ї [PERSON] не звертався до ГУ ПФ України у Волинській області із заявами про виплату недоотриманої пенсії в порядку, який передбачений ст.61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Надаючи свою правову оцінку відносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає таке. За загальним правилом, встановленим ч. 1 ст. 52 Закону України від 09.07.2003 № \~\~1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № \~\~1058-IV), сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Відповідно до статті 61 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб суми пенсії, які підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. За приписами частини 3 цієї статті зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера. Такий підхід до врегулювання цих правовідносин має соціальне спрямування через закріплення спеціального порядку переходу права на отримання зазначених сум до певного кола осіб, для яких спільно з отримувачем цих сум, які є доходом сім`ї. У постанові Верховного Суду від 30.01.2020 у справі № 200/10269/19-а, сформульовано висновок про те, що « у разі переходу до членів сім`ї спадкодавця належних останньому соціальних виплат, відповідні відносини не є спадковими, у зв`язку з чим не застосовуються норми спадкового права. У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад. Фактично законом встановлено переважне право членів сім`ї померлого перед спадкоємцями останнього на отримання соціальних виплат, що належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя». Такий висновок Верховного Суду стосується випадків, коли члени сім`ї пенсіонера або особа, яка забезпечується пенсією у разі втрати годувальника, реалізувала своє право на неодержану пенсію, в порядку, встановленому ч. 1 ст. 52 Закону № 1058-IV та ч. 1 ст. 61 Закону № 2262-ХІІ, шляхом звернення до територіального органу Пенсійного фонду не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера (ч. 2 ст. 52 Закону № 1058-IV), проте не отримала таку виплату й оскаржує прийняте суб`єктом владних повноважень рішення з цього питання. У цій справі встановлено, що ніхто із членів сім`ї [PERSON] протягом 6 місяців після смерті та отримання свідоцтва про смерть чоловіка не звертався до ГУ ПФ України у Волинській області для отримання відповідних сум пенсії. У такому разі, у силу ч. 3 ст. 52 Закону № 1058-IV, сума пенсії, що належала [PERSON] і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини, та орган Пенсійного фонду не здійснює виплату неодержаної пенсії у порядку ч. 1 ст. 52 Закону № 1058-IV, ч. 1 ст. 61 Закону № 2262-ХІІ. Вказаний висновок сформований в постановах Верховного Суду від 06.04.2022 у справі №200/10136/20-а, від 09 червня 2022 року №200/12094/18-а. Отже, недоотримана [PERSON] за життя сума пенсії увійшла до складу його спадщини, і на ці відносини розповсюджується загальні правила спадкового права. Зважаючи на те, що відповідач ГУ ПФ України у Волинській області не визнає права позивача на виплату неотриманої за життя [PERSON] пенсії, її спадкове право підлягає захисту шляхом стягнення з цього відповідача на її користь 1/3 цієї пенсії, що становить 71\~335,70 грн і суд задовольняє позов в цій частині. Стосовно доводів позивача про розповсюдження на пенсію відносин спільної сумісної власності подружжя, суд зазначає, що пенсія, призначена на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» має особливий характер виплати після смерті пенсіонера, який врегульований у ст.61 цього Закону і передбачає її виплати лише членам сім`ї, якими, зрозуміло, може бути не тільки подружжя. У випадку не звернення членів сім`ї у строки, встановлені законом пенсія включається у склад спадщини у цілому, і законом не передбачено можливість її поділу, як спільної сумісної власності подружжя. До того ж, частина друга статті 61 СК України передбачає, що об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. В даному випадку за життя [PERSON] спірні суми пенсії не були одержані, у зв`язку з чим положення про право спільної сумісної власності подружжя на ці виплати, які внаслідок неодержання за життя увійшли у склад спадщини, не поширюються. З наведених вище мотивів суд відмовляє у задоволенні решти позову у зв`язку з помилковістю доводів позивача про поширення на ці відносини права спільної сумісної власності подружжя. У зв`язку з частковим задоволенням позову, з відповідача ГУ ПФ України у Волинській області, через якого і виник даний спір, слід стягнути судовий збір пропорційно задоволеним вимогам, що становить 713,36 грн. На підставі наведеного та

Outcome: partial