Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-15 00:00:00

18.09.2024 року [PERSON] звернулася\~ до суду із заявою, у якій просить встановити факт належності їй договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , який був 25.07.2006 року нотаріально посвідчений державним нотаріусом Другої Білоцерківської міської держаної нотаріальної контори Київської області Магдич Т.І., зареєстрований в реєстрі за №1-4210, в якому\~ реєстраційний номер\~ облікової картки платника податків покупця зазначено не вірно « [NUMBER] »,\~ замість вірного « [NUMBER] ». В обґрунтування заяви зазначила,\~ що при складанні вищевказаного договору було допущено помилку,\~ а саме не вірно записано її ідентифікаційний номер\~ у договорі зазначено «1888704395», який належить чоловіку заявника, замість вірного « [NUMBER] », який\~ належить заявнику.\~ Оскільки нотаріусом, який посвідчував договір, припинено здійснення нотаріальної діяльності, виправлення помилки у договорі купівлі продажу квартири для заявника є неможливим в силу п. 6.16 «Правил ведення нотаріального діловодства», заявник вимушена звернутися до суду для встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду від 19.09.2023 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. 16.10.2024 року представник заявника адвокат Кабула І.Ю\~ подала до суду заяву\~ з проханням провести розгляд справи без участі заявника та її представника, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Клопотання про витребування доказів просить не розглядати. Заінтересована особа Київський обласний державний нотаріальний архів в судове засідання свого представника не направив, про дату, час та місце слухання справи повідомлені належним чином, письмових поясненнь\~ будь-яких заяв/клопотань на адресу суду не надходило. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Особа заявника [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] ,\~ засвідчується: паспортом громадянина України [NUMBER] , виданий Першотравневим РВ УМВС України в Чернівецькій області 08.08.2001 року. (а.с. 4-5). Встановлено, що 25.07.2006 року\~ між [PERSON] та [PERSON] \~ було укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] . Даний договір посвідчено державним нотаріусом Другої Білоцерківської міської держаної нотаріальної контори Київської області Магдич Т.І. і зареєстрований в реєстрі за №1-4210 (а.с.6). Право власності [PERSON] зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №10878 від 25.07.2006\~ року, що підтверджується витягом від 26.07.2006 року №11344583. У матеріалах\~ справи\~ наявний паспорт громадянина України та довідка про присвоєння ідентифікаційного номера, видані саме на ім`я заявника [PERSON] (а.с. 5,6). Проте, у зазначеному договорі купівлі-продажу квартири зазначено ідентифікаційний номер покупця [PERSON] , який їй не належить,\~ замість вірного « [NUMBER] ». Зі змісту заяви вбачається, що для внесення виправлень до Договору купівлі-продажу заявник звернулася до нотаріуса, який посвідчував договір,\~ однак остання припинила свою нотаріальну діяльність, а нотаріальні справи здано до філії № 2 Київського обласного державного нотаріального архів, що підтверджується листом №1687/02-14 від 21.08.2024 року (а.с.10). Згідно з листом №250/01-17/Ф2 від 21.08.2024 року\~ Філією № 2 Київського обласного державного нотаріального архіву заявнику надано копії матеріалів справ, які не містять нотаріальної таємниці, по посвідченню договору купівлі-продажу квартири від 25.07.2006 року (а.с.11). З даних документів вбачається, що в договорі помилково зазначено\~ ідентифікаційний\~ код, що належав чоловікові заявника\~ [PERSON] (а.с.12). Згідно з п.6.16. Правил ведення нотаріального діловодства у разі виявлення нотаріусом у тексті нотаріального документа, який створений ним у результаті вчинення нотаріальної дії технічної помилки, яка не змінює змісту документа та не впливає на права особи(іб) щодо якої(их) було вчинено нотаріальну дію (описка, друкарська або граматична помилка), нотаріус може виправити таку помилку. Згідно з витягом з Єдиного реєстру нотаріусів України за параметрами пошуку " [PERSON] " інформації не знайдено. Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. В силу п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я та по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до роз`яснення п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Згідно з листом ВСУ 01.01.2012 р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте, сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Встановлення факту належності договору купівлі-продажу має юридичне значення для заявника, оскільки від його встановлення залежить реалізація права власності майном, а встановити даний факт іншим чином неможливо. Спір про право відсутній. Виправити помилку у правовстановлюючому документі не представляється можливим, оскільки нотаріус, яка посвідчувала договір, припинила свою діяльність. Проаналізувавши зібрані докази у їх сукупності, враховуючи викладене, а також те, що іншим шляхом підтвердити належність заявнику правовстановлюючого документу неможливо, відсутність заперечень з боку заінтересованої особи, суд вважає доведеним встановивши факт належності заявнику спірного правовстановлюючого документа договору купівлі-продажу квартири. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] \~ про встановлення факту належності правовстановлюючого документу є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Outcome: approved