Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-21 00:00:00

ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" через свого представника за довіреністю [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 1220-9682 від 12.06.2023 в сумі 35 000,00 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 12.06.2023 між ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" та [PERSON] за допомогою Веб-сайту (creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС", в рамках якої реалізуються технології обробки інформації технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1220-9682. [PERSON] було надано одноразовий ідентифікатор [NUMBER] для підписання Кредитного договору № 1220-9682 від 12.06.2023, який було введено та відправлено на підтвердження його ознайомлення з Правилами та іншими супутніми документами. Відповідно до умов кредитного договору ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту 7000,00 грн.; строк кредитування - 300 днів; базовий період - 14 днів; знижена відсоткова ставка 2,50 % в день; стандартна відсоткова ставка - 3,00 % в день. ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит. Відповідач підтвердив виникнення своїх зобов`язань, відповідно до умов укладеного Кредитного договору, шляхом прийняття виконання зобов`язання Кредитодавця, а саме отримавши кредитні кошти. Позивач (через партнера АТ КБ "Приватбанк", з яким укладено договір № 4010 про надання послуг в системі LigPay від 02.12.2019 року) видав відповідачу кредитні кошти на картковий рахунок, вказаний відповідачем в особистому кабінеті, чим виконав свої зобов`язання за договором своєчасно та в повному обсязі. Відповідачка порушила умови кредитного договору і не виконала в повному обсязі всі свої грошові зобов`язання за кредитним договором. Станом на 11.07.2024 загальний розмір грошових вимог ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" до [PERSON] , які виникли на підставі кредитного договору № 1220-9682 від 12.06.2023, становить 69\~510,00 грн та складається із простроченої заборгованості за кредитом в сумі 7 000,00 грн; простроченої заборгованості за нарахованими відсотками в сумі 62 510,00 грн. Разом з тим кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС", а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими процентами у сумі 34\~510,10 грн, за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором в розмірі 35 000,00 грн. Ураховуючи викладене, ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" просить суд стягнути з відповідачки не повну суму заборгованості за кредитним договором, а лише її частину, а саме: прострочену заборгованість за кредитом в сумі 7 000,00 грн та прострочену заборгованості за нарахованими відсотками в сумі 28\~000,00 грн, що разом становить 35 000,00 грн. Ухвалою Чигиринського районного суду Черкаської області від 27.09.2024 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. У визначений судом день та час судового розгляду учасники не з`явились. Представник позивача ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" за довіреністю Горшкодер В.О. надав суду заяву про розгляд справи у відсутність представника позивача. Позов підтримав у повному обсязі та просив суд його задовольнити. Проти заочного розгляду справи судом не заперечував. Відповідачка [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомила. Правом подання відзиву на позовну заяву не скористалась. За таких обставин суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням згоди представниці позивача на проведення заочного розгляду справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши наявні у справі докази, доводи позивача, викладені у позовній заяві, з`ясувавши повно та всебічно обставини справи судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини. Статтями 3, 6, 203, 626, 627 ЦК України, визначено загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору, та сформульовано загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину). Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частина перша статті 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. На підставі ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно до ч. 1 ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ч. 2 ст. 1047 ЦК України). Матеріали справи встановлено, що кредитний договір між сторонами укладений в електронній формі. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Згідно ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно частини першої статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Враховуючи положення частини першої статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Також, згідно ч. 1 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. З врахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. За змістом ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис». Нормою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Також, згідно ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», передбачено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до пункту 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Згідно ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до статті 640 ЦК України, договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно ст. 642 ЦК України, відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Під час розгляду справи судом встановлено, що 12.06.2023 між ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" та [PERSON] укладений кредитний договір № 1220-9682, відповідно до умов якого позивач надав позичальнику кредит, а позивальник зобов`язався в порядку і на умовах, визначених кредитним договором повернути кредит, сплатити проценти, комісію та інші передбачені договором платежі в сумі, в строки і на умовах, що передбачені графіком погашення кредиту. На підставі укладеного договору відповідачка отримала кредит у розмірі 7 000,00 грн строком на 300 днів, при цьому базовий період (тобто період, коли настає обов`язок сплати відсотків за користуванням кредитом) складав 14 днів, знижена відсоткова ставка 2,50 % в день, стандартна відсоткова ставка 3,00 % в день. Згідно довідки АТ КБ "Приватбанк" про перерахування коштів від ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" через систему платежів LigPay, на підставі договору № 4010 від 02.12.2019, ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" видав відповідачу кредитні кошти на картковий рахунок [PERSON] 12.06.2023 в сумі 7 000,00 грн. Згідно довідки про перерахування суми кредиту № 1220-9682 від 12.06.2023 [PERSON] отримала кредитні кошти в сумі 7 000,00 грн, платіж № 2325806561. Також на підтвердження заявлених вимог представником позивача долучено до матеріалів справи паспорт споживчого кредиту з інформацією, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, в якому визначені основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача (тип кредиту: кредитна лінія; сума/розмір кредитного ліміту, строк кредитування, період сплати відсотків, інформація щодо порядку повернення кредиту та встановлені процентні ставки за користування кредитом, тощо. Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору. Відповідачка використала кредитні кошти, однак умови укладеного договору в частині повернення грошових коштів та процентів за користування ними порушила, наявний борг не погасила, внаслідок чого станом на 11.07.2024 наявна заборгованість в сумі 69\~510,00 грн, яка складається з простроченої заборгованості за кредитом в сумі 7\~000,00 грн та простроченої заборгованості за нарахованими процентами в сумі 62\~510,000 грн, що підтверджується інформацією за укладеним договором щодо видачі кредиту. При цьому суд враховує, що звернення до суду з метою захисту своїх порушених, невизнаних або оспорюваних права є правом позивача, згідно до принципів змагальності та диспозитивності саме позивач визначає позовні вимоги, ціну позову, тому суд дійшов висновку, що позивач вправі ініціювати стягнення боргу у меншій сумі, ніж визначено умовами договору та наявними між сторонами правовідносинами. У свою чергу суд позбавлений можливості виходу за межі позовних вимог. За таких обставин суд вважає встановленим та доведеним розмір наявної заборгованості [PERSON] в сумі 35\~000,00 грн, яка складається з простроченої заборгованості за кредитом в сумі 7 000,00 грн та простроченої заборгованості за нарахованими процентами в сумі 28\~000,00 грн. Згідно ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За таких обставин суд дійшов висновку, що кредитор виконав всі взяті на себе зобов`язання належним чином відповідно до умов договору, у свою чергу відповідач порушив взяті на себе зобов`язання, отриману суму позики та проценти за користування позичковими грошовими коштами не повернув, тому наявне порушене право позивача підлягає захисту у судовому порядку шляхом задоволення позову про стягнення наявної заборгованості. Обраний позивачем спосіб захисту порушеного цивільного права відповідає вимогам статті 16 Цивільного кодексу України. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а тому з відповідачки на користь позивача стягненню підлягають витрати по сплаті судового збору в сумі 2 422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved