Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-20 00:00:00

26.05.2023\~року [PERSON] (далі-позивач) звернувся до Макарівського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про витребування майна із чужого незаконного володіння, в якому просив: 1.Витребувати з чужого незаконного володіння [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ) на користь [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ) наступне нерухоме майно: 1.1.Тип об`єкта: будівля, комора, загальна площа: 1069,4 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 179164332227, адреса: [ADDRESS] , підстава набуття права власності: договір купівлі-продажу, серія та номер: 145, виданий 13.02.2018; 1.2.Тип об`єкта: комора, загальна площа: 1932 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 181588832227, адреса: [ADDRESS] , підстава набуття права власності: договір купівлі-продажу, серія та номер: 142, виданий 13.02.2018; 1.3.Тип об`єкта: корівник, загальна площа: 1687,5 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 325690732227, адреса: [ADDRESS] , підстава набуття права власності: договір купівлі-продажу, серія та номер: 148, виданий 13.02.2018; 1.4.Тип об`єкта: вівчарник, загальна площа: 1685,1 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 379903532227, адреса: [ADDRESS] , підстава набуття права власності: договір купівлі-продажу, серія та номер: р.№720, виданий 30.06.2021. 2.Витребувати з чужого незаконного володіння [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ) на користь [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ) наступне нерухоме майно: 2.1.Тип об`єкта: будівля, корівник, загальна площа: 1691 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 169508632227, адреса: [ADDRESS] , підстава набуття права власності: договір купівлі-продажу, серія та номер: 86, виданий 30.01.2019; 2.2.Тип об`єкта: водокачка, загальна площа: 3,5 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 414439632227, адреса: [ADDRESS] , підстава набуття права власності: договір купівлі-продажу, серія та номер: 90, виданий 01.02.2019. 3.Витребувати з чужого незаконного володіння [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ) на користь [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ) наступне нерухоме майно: 3.1.Тип об`єкта: свинарник, загальна площа: 925,6 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 352653632227, адреса: [ADDRESS] , підстава набуття права власності: договір купівлі-продажу, серія та номер: 417, виданий 21.05.2021. 4.Витребувати з чужого незаконного володіння [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ) на користь [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ) наступне нерухоме майно: 4.1.Тип об`єкта: пункт штучного осіменіння, загальна площа: 64,8 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 378740332227, адреса: [ADDRESS] , підстава набуття права власності: договір купівлі-продажу, серія та номер: 1224, виданий 24.11.2020. 5.Витребувати з чужого незаконного володіння [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ) на користь [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ) наступне нерухоме майно: 5.1.Тип об`єкта: корівник, загальна площа: 899,3 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 378753732227, адреса: [ADDRESS] , підстава набуття права власності: свідоцтво про право власності, серія та номер: [NUMBER] , виданий 05.06.2014, видавник: Реєстраційна служба Макарівського районного управління юстиції у Київській області; 5.2.Тип об`єкта: корівник, загальна площа: 762 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 379913532227, адреса: [ADDRESS] , підстава набуття права власності: свідоцтво про право власності, серія та номер: 22733883, виданий 07.06.2014, видавник: Реєстраційна служба Макарівського районного управління юстиції у Київській області. В обґрунтування позовних вимог, позивач вказав, що впродовж січня квітня місяця 2007 року він набув право власності на майнові паї членів колективного сільськогосподарського підприємства «Борівка», яке розташовувалось на території с. Борівка Макарівського (на даний час Бучанського) район Київської області. Набуття права власності здійснювалось на підставі договорів купівлі-продажу, укладених у простій письмовій формі. Загалом позивачем у вказаний період було укладено 230 договорів купівлі-продажу, на підставі яких позивач придбав майновій паї КСП «Борівка» на загальну суму 324758,00 грн, що становить 63,61% пайового фонду підприємства. На підставі рішення комісії з організації вирішення майнових питань, що виникають у процесі реформування аграрного сектору економіки (реорганізованого КСП «Комсомолець») (протокол №4 від 12.02.2007р), затвердженого рішенням загальних зборів співвласників майна реорганізованого КСП «Борівка» (протокол №2 від 13.02.2007), а також акту прийому-передачі від 14.02.2007, позивачу в рахунок належного йому права на майновий пай КСП «Комсомолець» було виділено в натурі наступне нерухоме майно: Комора дерев`яна вартістю 6532 грн. Вісова будка, ваги 2000 грн. Комора 18000 грн. Сіносховище 2 шт 4000 грн. Хімсклад 6000 грн. Корівник цегляний 2 шт 12500 грн. Корівник 4 ряди 2 шт 30000 грн. Свинарник 7700 грн. Телятник 5500 грн. Пункт штучного осіменіння 2665 грн. Пилорама 1772 грн. Склад 3000 грн. Гараж цегляний 8000 грн. Склад ГСМ 6000 грн. Тракторна майстерня 60000 грн. Будинок механізаторів 5000 грн. Силосні траншеї 4 шт 2520 грн. Водокачка 1600 грн. Вівчарник Шнурів ліс 15000 грн. Башня Рожновського 2 шт 600 грн. Будка дизельна 200 грн. КЗС 3500 грн. Загальна вартість нерухомого майна: 202089 грн. Рішенням виконавчого комітету Борівської сільської ради від 15.02.2007 №12 «Про оформлення приватної власності» позивачу оформлено право власності на наступні об`єкти нерухомого майна: Комора - с. Борівка, вул. Леніна, 39а, вартістю 18000 грн. Комора дерев`яна - с. Борівка, вул. Леніна, 39б, вартістю 6532 грн. КЗС - [ADDRESS] в, вартістю 3500 грн. Гараж - [ADDRESS] , вартістю 8000 грн. Сіносховище - [ADDRESS] , вартістю 4000 грн. Склад - [ADDRESS] , вартістю 3000 грн. Склад ГСМ - [ADDRESS] , вартістю 6000 грн. Тракторна майстерня - [ADDRESS] є, вартістю 60000 грн. Будинок механізаторів - [ADDRESS] , вартістю 5000 грн. Корівник цегляний - [ADDRESS] , вартістю 12500 грн. Корівник 4 ряди 2 шт - с. Борівка, вул. Клименка, 28, 29, вартістю 30000 грн. Свинарник - [ADDRESS] , вартістю 7700 грн. Телятник - [ADDRESS] , вартістю 5500 грн. Пункт штучного осіменіння - [ADDRESS] , вартістю 2665 грн. Силосні траншеї 4 шт - [ADDRESS] , вартістю 2520 грн. Водокачка - [ADDRESS] , вартістю 1600 грн. Башня Рожновського 2 шт - с. Борівка, вул. Клименка, 35, вартістю 600 грн. Будка дизельна - [ADDRESS] , вартістю 200 грн. Вівчарник Шнурів ліс - [ADDRESS] , вартістю 15000 грн. Загальна вартість нерухомого майна: 192317 грн. Підставою для реєстрації права власності за позивачем на вказане вище нерухоме майно є свідоцтво про право власності на майновий пай, виданий на ім`я позивача, на якому підприємство-правонаступник (користувач) одночасно з підписанням акта приймання-передавання майна робить відмітку про виділення майна в натурі. Позивач неодноразово звертався до Борівської сільської ради із заявою щодо оформлення на його ім`я сертифікату про право власності на майновий пай у зв`язку з придбанням ним майнових паїв членів КСП «Борівка». Востаннє таке звернення до Борівської сільської ради було надіслано 12.08.2019. Відповіді на вказане звернення позивач не отримав. Після проведення реформи адміністративно-територіального устрою, внаслідок якої Борівська сільська рада була припинена шляхом приєднання до Макарівської ОТГ, позивач повторно звернувся вже до Макарівської селищної ради із заявою щодо оформлення на його ім`я сертифікату про право власності на майновий пай у зв`язку з придбанням ним майнових паїв членів КСП «Борівка». Листом від 16.04.2021 № 472 Макарівська селищна рада повідомила позивача про те, що станом на 01.04.2021 процедура ліквідації сільських рад на завершена, не здійснено передачу до Макарівської селищної ради майна та документів ліквідованих сільських рад, а тому позивачу рекомендовано звернутися з даним питанням повторно після завершення процесу передачі до Макарівської селищної ради майна Борівської сільської ради та проведення інвентаризації комунального майна. Після повторного звернення позивача Макарівська селищна рада листом від 14.04.2023 №П-472/03-13 відмовила позивачу у видачі свідоцтва про власності на майновий пай у зв`язку з тим, що у Макарівській селищній раді відсутні списки осіб, які мають право на майновий пай КСП «Борівка», та книга обліку свідоцтв про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства. Таким чином, не зважаючи на факт придбання позивачем майнових паїв колишніх членів КСП «Борівка», позивач позбавлений можливості отримати свідоцтво про право власності на майновий пай та зареєструвати за собою право власності на нерухоме майно, яке було виділено йому в натурі зі складу пайового фонду КСП «Борівка». Окрім того в 2023 році позивачу стало відомо про те, що частина зазначеного вище нерухомого майна, яке було йому виділено в натурі та передано за актом приймання-передачі від 14.02.2007, вибуло з його володіння та на час звернення до суду з даним позовом перебуває у власності відповідачів. Зокрема, у власності відповідачки [PERSON] перебувають наступні об`єкти нерухомого майна: -тип об`єкта: будівля, комора, загальна площа: 1069,4 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 179164332227, адреса: [ADDRESS] , підстава набуття права власності: договір купівлі-продажу, серія та номер: 145, виданий 13.02.2018; -тип об`єкта: комора, загальна площа: 1932 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 181588832227, адреса: [ADDRESS] , підстава набуття права власності: договір купівлі-продажу, серія та номер: 142, виданий 13.02.2018; -тип об`єкта: корівник, загальна площа: 1687,5 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 325690732227, адреса: [ADDRESS] , підстава набуття права власності: договір купівлі-продажу, серія та номер: 148, виданий 13.02.2018; -тип об`єкта: вівчарник, загальна площа: 1685,1 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 379903532227, адреса: [ADDRESS] , підстава набуття права власності: договір купівлі-продажу, серія та номер: р.№720, виданий 30.06.2021. Факт володіння відповідачкою зазначеним нерухомим майном підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (інформаційні довідки №№328682864, 328683354, 328682790, 328683423 від 10.04.2023). У власності відповідача [PERSON] перебувають наступні об`єкти нерухомого майна: -тип об`єкта: будівля, корівник, загальна площа: 1691 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 169508632227, адреса: [ADDRESS] , підстава набуття права власності: договір купівлі-продажу, серія та номер: 86, виданий 30.01.2019; -тип об`єкта: водокачка, загальна площа: 3,5 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 414439632227, адреса: [ADDRESS] , підстава набуття права власності: договір купівлі-продажу, серія та номер: 90, виданий 01.02.2019. Факт володіння відповідачем зазначеним нерухомим майном підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (інформаційні довідки №№328683154, 328683291 від 10.04.2023). У власності відповідача [PERSON] перебувають наступні об`єкти нерухомого майна: -тип об`єкта: свинарник, загальна площа: 925,6 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 352653632227, адреса: [ADDRESS] , підстава набуття права власності: договір купівлі-продажу, серія та номер: 417, виданий 21.05.2021. Факт володіння відповідачем зазначеним нерухомим майном підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (інформаційна довідка №328683005 від 10.04.2023). У власності відповідача [PERSON] перебувають наступні об`єкти нерухомого майна: -тип об`єкта: пункт штучного осіменіння, загальна площа: 64,8 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 378740332227, адреса: [ADDRESS] , підстава набуття права власності: договір купівлі-продажу, серія та номер: 1224, виданий 24.11.2020. Факт володіння відповідачем зазначеним нерухомим майном підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (інформаційна довідка №328683210 від 10.04.2023). У власності відповідача [PERSON] перебувають наступні об`єкти нерухомого майна: -тип об`єкта: корівник, загальна площа: 899,3 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 378753732227, адреса: [ADDRESS] , підстава набуття права власності: свідоцтво про право власності, серія та номер: 22667729, виданий 05.06.2014, видавник: Реєстраційна служба Макарівського районного управління юстиції у Київській області; -тип об`єкта: корівник, загальна площа: 762 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 379913532227, адреса: [ADDRESS] , підстава набуття права власності: свідоцтво про право власності, серія та номер: 22733883, виданий 07.06.2014, видавник: Реєстраційна служба Макарівського районного управління юстиції у Київській області. Факт володіння відповідачем зазначеним нерухомим майном підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (інформаційні довідки №№328682900, 328682968 від 10.04.2023). З наявних у Державному реєстру речових прав на нерухоме майно документів представником позивача було встановлено, що на підставі протоколу №1 від 10.08.2013 р. зборів уповноважених членів колективного сільськогосподарського підприємства «Борівка» відповідачу [PERSON] було виділено з пайового фонду КСП «Борівка» зазначене вище нерухоме майно. Передача майна відбулася на підставі акту приймання-передачі нерухомого майна від 12.08.2013, складеного між уповноваженим від співвласників КСП «Борівка» та [PERSON] . Рішенням виконавчого комітету Борівської сільської ради від 14.08.2013 №8 «Про оформлення прав власності на нерухоме майно» надано дозвіл [PERSON] на оформлення прав власності на зазначене вище нерухоме майно. Наведені обставини свідчать про вибуття зазначеного вище нерухомого майна з володіння позивача проти його волі, у зв`язку з чим він змушений звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 01.06.2023 року позов [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання, встановлено відповідачам 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позов, який прийнятий судом та приєднаний до матеріалів справи. У відзиві відповідач заперечуючи позовні вимоги, вказував на те, що будь-яких документів, які б свідчили про набуття права власності та її реєстрації у відповідності до чинного законодавства у позивача не існує та не існувало на спірне майно. Жодних належних, достовірних, достатніх доказів того, що позивач є титульним власником майна, а саме: корівник, 899,3 кв.м, в [ADDRESS] та корівника, 762,0 кв.м, в [ADDRESS] позивач не надав. Відсутні документи, що підтверджують набуття позивачем прав на майнові паї в колишньому КСП «Борівка». Викуп майнових сертифікатів, виділення майна в натурі не призводять до виникнення права власності. Позивач не надав рішення загальних зборів членів КСП «Борівка» про виділення майна в натурі. Рішення виконавчого комітету Борівської сільської ради Макарівського району Київської області №12 від 15.02.2007 року, яким було вирішено оформити право власності позивача на дане майно, було скасоване Рішенням виконавчого комітету Борівської сільської ради Макарівського району Київської області № 221-26-V від 14.06.2010 року, з підстав неправомірності його прийняття і є чинним на час розгляду справи. Таким чином, позивач не набув законним шляхом право власності на спірне майно, а відтак його позовні вимоги задоволенню не підлягають. Крім того, просив застосувати позовну давність. 15.08.2023 року від відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив на позов, який прийнятий судом та приєднаний до матеріалів справи. У відзиві відповідач заперечуючи позовні вимоги, вказала, що позовні вимоги є необґрунтованими, не підтверджені належними та допустимими доказами. На даний час, вона як власник спірного майна, яке просить позивач витребувати з її володіння, володіє ним на законних підставах, а відтак позовні вимоги задоволенню не підлягають. Крім того, просила застосувати позовну давність. 22.08.2023 року від відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив на позов, який прийнятий судом та приєднаний до матеріалів справи. У відзиві відповідач заперечуючи позовні вимоги, вказав, що позовні вимоги є необґрунтованими, не підтверджені належними та допустимими доказами. На даний час, він як власник спірного майна, яке просить позивач витребувати з його володіння, володіє ним на законних підставах, а відтак позовні вимоги задоволенню не підлягають. Крім того, просив застосувати позовну давність. 15.08.2023 року від позивача в особі його представника адвоката Ганенка Р.А. надійшла відповідь на відзив відповідача [PERSON] , в якій він заперечуючи викладені у відзиві обставини просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, додатково вказав, що відповідачка зазначає про те, що позивач не зареєстрував за собою право власності на спірне нерухоме майно. Водночас у позовній заяві представник позивача не заперечував цього факту та вказував на те, що відповідно до пунктів 13, 14, 15 Порядку визначення розмірів майнових членів колективних сільськогосподарських підприємств та їх документального вчення, для державної реєстрації права власності на спірне майно Борівська сільська мала видати позивачу свідоцтво про право власності на майновий пай, на якому підприємство-правонаступник (користувач) одночасно з підписанням акта приймання-передавання майна робить відмітку про виділення майна в натурі. Позивач неодноразово звертався до Борівської сільської ради із заявою щодо оформлення на його ім`я сертифікату про право власності на майновий пай у зв`язку з бганням ним майнових паїв членів КСП «Борівка», однак на жодне зі своїх звернень відповіді не отримав. Позивач також неодноразово звертався з цього ж питання до правонаступника Борівської сільської ради - Макарівської селищної ради. Макарівська селищна рада листом від 14.04.2023 №П-472/03-13 відмовила позивачу у видачі свідоцтва про власності на майновий пай у зв`язку з тим, що у Макарівській селищній раді відсутні списки осіб, які мають право на майновий пай КСП «Борівка», та книга обліку свідоцтв про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства. Таким чином, не зважаючи на факт придбання майнових паїв колишніх членів КСП «Борівка», позивач позбавлений можливості отримати свідоцтво про право власності на майновий пай та зареєструвати за собою право власності на нерухоме майно, яке було виділено йому в натурі зі складу пайового фонду КСП «Борівка». Відсутність факту державної реєстрації права власності на спірне майно за позивачем не позбавляє його права на звернення до суду з даним позовом, оскільки відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише свідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації. З огляду на те, що станом на дату звернення з позовом у даній справі права власності належне позивачу майно зареєстроване за відповідачами, з якими у позивача не існувало договірних відносин, вимога про витребування майна із чужого незаконного володіння є належним способом захисту порушеного права. Доводи відповідачки про відсутність в архівному відділу Бучанської РДА наданих позивачем рішень комісії з організації вирішення майнових питань, що виникають у процесі реформування аграрного сектору економіки (реорганізованого КСП «Комсомолець») протоколи №4 від 12.02.2007 р.), загальних зборів співвласників майна реорганізованого КСП «Борівка» (протокол №2 від 13.02.2007 р.), а також акту прийому-передачі від 14.02.2007 р. не спростовують викладених позивачем обставин справи, оскільки не вжиття дій щодо передачі документів на архівне зберігання не впливає на чинність таких документів. Окрім того, факт прийняття таких рішень та передачі майна позивачу встановлено рішенням Макарівського районного суду Київської області від 08.02.2012 р. у справі №2-919/11. При цьому вказане рішення Макарівського районного суду Київської області від 08.02.2012 р. у справі №2-919/11 не спростовує доводів позивача, викладених позивачем позовній заяві по цій справі. Окрім того спір у справі №2-919/11 мав інший суб`єктний склад, предмет та підставу позову. Відповідачка також зазначає про те, що рішення виконавчого комітету Борівської сільської ради від 15.02.2007 №12 «Про оформлення приватної власності», яким позивачу оформлено право власності на спірні об`єкти нерухомого майна, було скасоване рішенням Борівської сільської ради від 14.06.2010 р. №221-26-V. В той же час Конституційний Суд України у рішенні від 16.04.2009 р. № 7-рп/2009 у справі №1-9/2009 щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 19, статті 144 Конституції України, статті 25, частини тринадцятої статті 46, частин першої, десятої статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) констатував право органу місцевого самоврядування з власної ініціативи чи з ініціативи інших заінтересованих осіб змінити чи скасувати прийнятий ним правовий акт. Водночас, суд прийшов до висновку, що органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб`єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є "гарантією стабільності суспільних відносин" між органами місцевого самоврядування і громадянами, оскільки породжує у громадян впевненість у тому, що їхнє становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього іншого рішення. Відповідно ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання. Не обґрунтованою також вважає заяву відповідачки про застосування позовної давності. З 2007 року і по день звернення до суду з даним позовом до позивача не було подано жодного судового позову чи звернення в загальному порядку щодо повернення об`єктів нерухомого майна, переданих йому згідно акту прийому-передачі від 14.02.2007 р. в рахунок права на майновий пай КСП «Борівка». Також за вказаний період часу ані загальні збори співвласників майна реорганізованого КСП «Борівка», ані комісія з організації вирішення майнових питань, що виникають у процесі реформування аграрного сектору економіки вказаного КСП не приймали рішень про вилучення у позивача спірного майна чи про скасування попередніх рішень комісії з організації вирішення майнових питань та загальних зборів співвласників майна. Як вбачається з матеріалів справи, питання при передачу спірного майна відповідачу [PERSON] вирішувалось на загальних зборах уповноважених членів КСП «Борівка» від 10.08.2013 р. З тексту протоколу №1 від 10.08.2013 р. загальних зборів уповноважених членів КСП «Борівка» вбачається, що позивач був присутній на початку зборів, однак згодом покинув збори під час розгляду другого питання денного. Питання передачі спірного майна [PERSON] вирішувалось під час розгляду третього питання порядку денного. Формулювання змісту питань порядку денного не давало змоги встановити коло питань, які мали вирішуватись зборами щодо третього та четвертого питань порядку денного. Відповідно [PERSON] не може вважатися таким, що був належним чином повідомлений про факт передачі належного йому нерухомого майна [PERSON] . Також матеріали справи не містять доказів того, що [PERSON] був належним повідомлений про зміст рішень, прийнятих на загальних зборах уповноважених членів КСП «Борівка» від 10.08.2013 р. Ухвалою суду від 23.10.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні на 19.12.2023 року. Судовий розгляд справи відбувався неодноразово, черговий раз 09.04.2024 року. У судовому засіданні 09.04.2024 року допитаний свідок [PERSON] пояснив, що позивача і відповідачів знає по робочих стосунках на території Борівської сільської ради. В 2010 році його обрано депутатом. Під час виконання ним депутатських обов`язків до нього почали звертатися жителі сел в межах Борівської сільської ради. Були різні звернення, але більшість звернень було пов`язано з діяльністю ТОВ «Борівка», яким керував [PERSON] . Ці питання були пов`язані з виплатою цим підприємством заробітної плати працівникам, а також виплат за користування земельними паями. Потім звернув увагу, що всі говорять, що правонаступник є ТОВ «Борівка», а не КСП «Борівка». Звернувся до голови сільської ради з питанням на якій підставі володіє всім майном колгоспу одноосібно одне підприємство. Голова сільської ради сказала, що ТОВ «Борівка» є правонаступником КСП «Борівка». Почав вивчати це питання в архівах Макарівської райдержадміністрації. На депутатські запити отримав дві відповіді, що документи, щодо створення ТОВ «Борівка» до комунальних установ не надходили, а тому документи щодо правонаступництва ТОВ «Борівка» на цілісний майновий комплекс КСП «Борівка» та землі на яких розташований даний комплекс надати неможливо, тобто вказаних документів немає в трудовому архіві. Звернувся до архівного відділу Макарівської райдержадміністрації в 3013 році. На запит повідомили, що протоколи зборів, рішення про визнання ТОВ «Борівка» правонаступником КСП «Борівка» не виявлено. В подальшому виступив із ініціативою створити ініціативну групу, яка буде з`ясовувати питання правонаступництва. Також, отримав Витяги з реєстрів. Коли звернувся в реєстраційну службу та не побачив, що ідентифікаційний код КСП «Борівка» являється ідентифікаційним кодом ТОВ «Борівка», різні ідентифікаційні коди, що є першою ознакою, що не є правонаступником ТОВ «Борівка». Не було рішення КСП «Борівка», що ТОВ «Борівка є правонаступником, таке рішення загальних зборів КСП «Борівка» відсутнє. В державному реєстрі такі відомості також відсутні. Ініціативна група прийняла рішення про проведення загальних зборів КСП «Борівка». Загальні збори, які відбулися 17.12.2011, протокол № 2, на які запрошували керівників Макарівської райдержадміністрації. На перших зборах був присутній голова агропромислового комплексу Макарівського району Пономаренко. На даних зборах було прийнято рішення, щоб на зборах заслухати звіт Комісії з вирішення майнових питань, що виникають в процесі реформувань. Протокол від 19.03.2011, заслухати звіт сільського голови про використання земельних паїв та майнових паїв, доповідач Королькова О.В. По першому питання доповідала [PERSON] , вона сказала, що в користуванні [PERSON] перебуває 150 гектарів землі і про те, що правонаступником являється КСП «Борівка» - ТОВ «Борівка». Свідок на вказаних зборах був головуючим. На зборах було вирішено провести інвентаризацію майнового комплексу КСП «Борівка», підготувати зміни до складу комісії про розпаювання, провести ревізію оцінка майна КСП «Борівка», звернутися до голови райдержадміністрації сприяти повернути всі сертифікати їх власникам, оскільки з`ясувалося, що всі майнові сертифікати знаходились у [PERSON] Звернувся у квітні 2011 року із цим питанням до поліції. Поліція відібрала пояснення у [PERSON] , згідно яких він з 2006 року є директором ТОВ «Борівка», як директор ТОВ «Борівка» здійснював купівлю майнових сертифікатів, викуплено близько 70 % . Також, свідоцтва купувала [PERSON] і [PERSON] . Видачею сертифікатів займалася [PERSON] , бухгалтер Товариства. Далі свідок оголошує пояснення [PERSON] надані працівникам поліції. Після зборів, де було запропоновано провести інвентаризацію та оцінку майна 17.12.2011 знову за ініціативою ініціативної групи КСП «Борівка» скликаються загальні збори КСП «Борівка». Головуючий зборів [PERSON] [PERSON] повідомив, що майно вже передано [PERSON] . На зборах затвердили питання щодо вартості майнового комплексу, оскільки відповідно рішення Комісії [PERSON] вартість майнового комплексу становила 510 тис. грн., а відповідно до архівної довідки вартість майнового комплексу становила 995 тис. грн. Прийняли рішення затвердити вказану суму. На засіданні був присутній і [PERSON] і [PERSON] . На зборах вирішили визнати роботу Комісії незадовільною, оскільки має місце різниця в вартості майна, і ця вартість має бути затверджена не рішенням Комісії, а рішенням Загальних зборів, як передбачено постановою КМУ. Призначили групи з питань інвентаризації, реорганізації та інших питань. Щодо порядку проведення зборів, то було відповідне оголошення, всі хто прибував на збори обов`язково розписувалися. Якщо особа, що прибула на збори , але не є членом КСП, то видавали довіреності за підписом сільської ради та печаткою сільської ради, що він має право приймати участь у загальних зборах. Документи брали з архіву, а також документи з Макарівського районного суду. Головне рішення яке було прийнято на загальних зборах 17.12.2011 поставили на голосування рішення Комісії щодо виділення майна [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Голосували визнати неправомірним і недійсним рішення щодо виділення майна по кожній особі окремо. Проголосували «за» щодо [PERSON] 176 чоловік. Другим пунктом рішення зобов`язали [PERSON] повернути майно КСП, яким він незаконно користується з лютого 2007 року. В подальшому, збираємо Збори (протокол № 1 від 28.07.2012), де свідок також був Головуючим та зазначає про порядок денний: звіт про роботу Комісії, оновлення складу Комісії, оскільки і померли люди вже були і люди, які не мали ніякого відношення до КСП, затвердження складу Комісії, затвердження списку уповноважених членів, як вищого представницького органу правління КСП «Борівка», оскільки 330 членів КСП було важко збирати, звіт директора ТОВ «Борівка» щодо використання майнового комплексу , доповідач [PERSON] і затвердження Комісії з використання майна . Також на зборах був присутній заступник Голови Макарівської райдержадміністрації . Про збори було зроблено оголошення в газеті «Макарівські вісті». Заслухали звіт Голови Комісії [PERSON] . Постановили, що робота Комісії є незадовільною, припинити повноваження [PERSON] як голови Комісії. Вибрали новий склад Комісії, обрали нового Голову Комісії [PERSON] . Третім питанням слухали звіт директора ТОВ «Борівка» [PERSON] щодо використання майнового комплексу КСП «Борівка», якому були задані запитання щодо виплат заробітної плати, виплат за користування та ряд інших питань. Ухвалили звіт директора ТОВ «Борівка» оцінити як незадовільний, заслухати повторно після роботи Комісії по інвентаризації майна КСП «Борівка». На цей час [PERSON] вже підписував договори з власниками земельних паїв, почав обробляти, постало питання де ставити техніку, місця не було, він звернувся до [PERSON] , як вирішувалися технічні питання свідку не відомо, але [PERSON] звертається з заявою щодо дозволу на викуп майнових сертифікатів членів КСП «Борівка». Збори приймають рішення, у зв`язку зі зверненням [PERSON] щодо дозволу на викуп майнових сертифікатів у членів КСП «Борівка» Комісії вивчити питання щодо майнових сертифікатів, які знаходяться на руках у членів КСП «Борівка» та їх спадкоємців, зареєстрованих в сільській раді, а також питання співпраці ТОВ «Полісся -2010» з громадою села, та вивчити, що зможе зробити вказане підприємство для поліпшення соціальної сфери села. Також, збори затверджують список членів КСП уповноважених на прийняття рішень на зборах КСП, збори уповноважених. Після цього надійшло рішення Борівської сільської ради прийняте з метою оцінки інвентаризації та створення умов для нормального викупу сертифікатів, які находились на руках у членів КСП. Наступні збори 08.12.2012 протокол № 2, де свідок також був Головуючим, пропонується порядок денний: рекомендації виконкому Борівської сільської ради при прийнятті рішень по цілісному майновому комплексу КСП та щодо надання дозволу на викуп свідоцтв про право власності на майновий пай у членів КСП. Ухвалили, що виконком Борівської сільської ради приймав рішення по майновому комплексу, що вартість такого майнового комплексу не 550 тис. грн, а 995\~146 грн. Далі слухали Голову Комісії по третьому питанню щодо дозволу. Голова Комісії інформував, що відповідно до рішення зборів від 28.07.2012 щодо повернення не витребуваних майнових сертифікатів до Борівської сільської ради рішення не виконано [PERSON] не повернув сертифікати до сільської ради, сертифікати знаходились у [PERSON] на руках. Матеріали по даному питанню направлено до Макарівської райдержадміністрації. Щодо вирішення питання співпраці з ТОВ «Полісся-2010» було задано питання [PERSON] та ухвалено надати дозвіл на викуп свідоцтв про право власності на майновий пай членів КСП «Борівка» [PERSON] , враховуючи вартість майнового пайового фонду 995\~146 грн. В цей же час звертається до суду [PERSON] щодо визнання його права власності на майно, рішенням суду було відмовлено в задоволенні позову. На загальних зборах уповноважених членів КСП «Борівка» від 10.08.2013 протокол № 1 слухали Голову Комісії, звіт голови з організації вирішення майнових питань, що виникають в процесі реформування аграрного сектору економіки, звіт директора ТОВ «Борівка» [PERSON] щодо використання майнового комплексу, оскільки було питання щодо повернення майна КСП «Борівка», організаційно-майнові питання. [PERSON] був активним учасникам засідання. [PERSON] відстоював питання, що Комісія, яку очолював [PERSON] з вирішення майнових питань була повністю правомочна щодо виділення майна та він правомірно набув це майно. По третьому питанню слухали [PERSON] , секретаря зборів, яка зачитала заяву [PERSON] до зборів членів КСП «Борівка» щодо виділення із пайового нерухомого майнового фонду КСП «Борівка» майна в натурі на суму 190\~624 грн та передачу його у власність [PERSON] . Збори уповноважених членів КСП «Борівка» ухвалили виділити майно з пайового майнового фонду КСП «Борівка» на суму 190\~624 грн. в натурі та передати у власність [PERSON] . В подальшому ініціативна група продовжила роботу щодо земельних паїв. Потім свідка викликали в Макарівський райвідділ поліції, де надавав покази щодо питання надання майна [PERSON] та [PERSON] . Свідок зауважив, що [PERSON] розумів та знав, ще у 2013 році, що рішенням суду відмовлено, що неправильно отримав майно, не пройшов всю процедуру, яку необхідно пройти, щоб отримати майно у власність, зокрема не було рішення зборів членів КСП, хоча пропонував [PERSON] написати заяву та звернутися до зборів. Свідок вважає, що майнові сертифікати, які викупив [PERSON] , він викупив з порушенням процедури. Зверталися люди, які зазначали про підроблення підписів в договорах купівлі-продажу, здійснювався продаж сертифікатів до вступу осіб у спадщину, хоча містилася відмітка, що «спадщина». Додатково вказаний свідок надав суду покази, що позивач не був присутній лише на зборах від 19.03., на всіх інших був присутній. [PERSON] не виконав рішення про повернення майна. [PERSON] викупав сертифікати, які були у людей на руках. Не може сказати чи був присутній [PERSON] на зборах при вирішенні всіх питань. 10.08. [PERSON] спочатку відповідав на запитання, а потім залишив збори. Питання щодо виділення майна [PERSON] вирішувалось після залишення зборів [PERSON] . У судовому засіданні допитаний свідок [PERSON] пояснила, що постійно працювала в колгоспі, директором був [PERSON] , з`явився [PERSON] .. Коли дійшла справа до майнових сертифікатів, пообіцяв розплатися скільки треба, а потім виявилося, що заплатив «з-половини». Була учасником зборів КСП, підіймалися питання щодо майнових сертифікатів. [PERSON] був присутній на Зборах, він захватив увесь колгосп. [PERSON] на зборах ставилися питання щодо майнових сертифікатів. Питали щодо повернення сертифікатів, він деякі повернув. До того як з`явився [PERSON] [PERSON] був керівником КСП «Борівка». У судовому засіданні допитаний свідок [PERSON] пояснила, що працювала в колгоспі, [PERSON] заплатив половину за майнові сертифікати. На зборах була присутня. На зборах також був присутній [PERSON] . У судовому засіданні допитаний як свідок [PERSON] пояснив, що у 2010 році як інвестор залишився в с.Борівка, почав орендувати земельні ділянки. Техніка знаходилась на дворах, а йому сказали, що є майнові сертифікати. З`ясували в архіві вартість, зібрали збори. Звернувся до Зборів із зайвою надати дозвіл на викуп майнових сертифікатів. Визначили, які приміщення потрібні, Збори надали свою згоду виділити в натурі майно, протокол зборів № 2 від 08.12.2012. Протокол зборів № 1 надано дозвіл на викуп. Борівською сільською радою прийнято рішення про дозвіл на оформлення права власності, зібрав всі документи. У 2013 році призупинили реєстрацію права власності. У січні лютому 2014, після постанови про закриття кримінального провадження, було продовжено реєстрацію. Здійснював орендні платежі за користування земельними ділянками. Було відомо, що у задоволенні позову [PERSON] судом було відмовлено. Також, на Зборах було внесено пропозиція доплатити кошти за майнові сертифікати. З 2012 року всі спірні будівлі були пусті, не використовувалися. Ухвалою суду від 13.06.2024 року закрито провадження у справі № 370/1219/23 за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про витребування майна із чужого незаконного володіння, в частині позовних вимог до відповідачів: [PERSON] (щодо витребування корівника, загальна площа: 1691 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 169508632227, адреса: [ADDRESS] та водокачки, загальна площа: 3,5 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 414439632227, адреса: [ADDRESS] ); [PERSON] (щодо витребування свинарника, загальна площа: 925,6 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 352653632227, адреса: [ADDRESS] ). Черговий раз судовий розгляд справи призначено на 18.10.2024 року. У судовому засіданні представник позивача адвокат Ганенко Р.А. позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав викладених у позові. Представник відповідачів адвокат Тризна О.О. проти задоволення позовних вимог заперечив, просив відмовити у їх задоволенні в повному обсязі. Вислухавши учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Впродовж січня квітня місяця 2007 року позивач набув право власності на майнові паї членів колективного сільськогосподарського підприємства «Борівка», яке розташовувалось на території с. Борівка Макарівського (на даний час Бучанського) район Київської області. Набуття права власності здійснювалось на підставі договорів купівлі-продажу, укладених у простій письмовій формі. Загалом позивачем у вказаний період було укладено 230 договорів купівлі-продажу, на підставі яких позивач придбав майновій паї КСП «Борівка» на загальну суму 324758,00 грн, що становить 63,61% пайового фонду підприємства. Інформація про особу продавця майнового паю, його вартість (відповідно до майнового сертифікату), документ, що посвідчує право власності на майновий пай, а також про правову підставу набуття права власності позивачем права власності на майновий пай, наведено у додатку №1 до позовної заяви (а.с. 47-64 том 1). Копії договорів купівлі-продажу, свідоцтв про право власності на майновий додаються до позовної заяви в електронних копіях на оптичному носії інформації (а.с. 127 том 1). Колективне сільськогосподарське підприємство «Борівка» утворено шляхом реорганізації колгоспу «Комсомолець», який розташовувався на території с. Борівка Макарівського району Київської області. Вказані обставини підтверджуються установчим договором про створення КСП «Борівка» с. Борівка Макарівського району Київської області (а.с. 29 том 1). Протоколом №2 від 10.08.2001 загальних зборів співвласників майна реорганізованого КСП «Борівка» було утворено комісію з організації майнових питань, що виникають в процесі реформування аграрного сектору економіки, затверджено Положення про комісію, проведено уточнення складу і вартості пайових фондів майна членів реорганізованого КСП «Борівка», затверджено дату складання списку осіб, які мають право на майнову частку (пай) (а.с. 39-40 том 1). Відповідно до ст. 7 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» (в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) об`єктами права колективної власності підприємства є земля, інші основні та оборотні засоби виробництва, грошові та майнові внески його членів, вироблена ними продукція, одержані доходи, майно, придбане на законних підставах. Об`єктами права власності підприємства є також частки у майні та прибутках міжгосподарських підприємств та об`єднань, учасником яких є підприємство. Майно у підприємстві належить на праві спільної часткової власності його членам. Суб`єктом права власності у підприємстві є підприємство як юридична особа, а його члени - в частині майна, яку вони одержують при виході з підприємства. Відповідно до ч. 2 та 3 ст. 9 Закону «Про колективне сільськогосподарське підприємство» пай є власністю члена підприємства. Право розпоряджатися своїм паєм за власним розсудом член підприємства набуває після припинення членства в підприємстві. Пай може успадковуватися відповідно до цивільного законодавства України та статуту підприємства. У разі виходу з підприємства його члени мають право на пай натурою, грішми або цінними паперами відповідно до розміру та структури пайового фонду або в іншій, за згодою сторін, формі. Відповідно до п. 8 Порядку розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики України від 14 березня 2001 року №62 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 4 квітня 2001 р. за N 305/5496), який був чинним на час виникнення спірних правовідносин, кожен із співвласників має право скористатися своїм майновим паєм в один із таких способів, зокрема, отримати свій майновий пай у натурі індивідуально чи разом із членами своєї сім`ї і використати його на свій розсуд; відчужити пай будь-яким способом в установленому законом порядку. Відповідно до п. 9 Порядку виділення із складу пайового фонду майна у натурі окремим власникам чи групам власників за їх бажанням у процесі вирішення майнових питань здійснюється підприємством-правонаступником (користувачем) на підставі рішення зборів співвласників. Відповідно до п. 12 Порядку збори співвласників після розгляду пропозицій комісії щодо визначення розмірів майнових паїв затверджують результати розподілу майна пайового фонду та переліки майна, яке виділяється у натурі групам співвласників, а саме: для кожної з груп співвласників, які виявили бажання отримати свої майнові паї у натурі в спільну часткову власність єдиним комплексом; для виділення майнових паїв особам, які виявили бажання отримати свої паї в індивідуальну власність; для виділення невитребуваних паїв особам, які з різних причин не прийняли жодного з рішень щодо розпорядження належними їм майновими паями. На підставі рішення комісії з організації вирішення майнових питань, що виникають у процесі реформування аграрного сектору економіки (реорганізованого КСП «Комсомолець») (протокол №4 від 12.02.2007 р.), затвердженого рішенням загальних зборів співвласників майна реорганізованого КСП «Борівка» (протокол №2 від\~13.02.2007), а також акту прийому-передачі від 14.02.2007, позивачу в рахунок належного йому права на майновий пай КСП «Комсомолець» було виділено в натурі наступне нерухоме майно: Комора дерев`яна вартістю 6532 грн. Вісова будка, ваги 2000 грн. Комора 18000 грн. Сіносховище 2 шт 4000 грн. Хімсклад 6000 грн. Корівник цегляний 2 шт 12500 грн. Корівник 4 ряди 2 шт 30000 грн. Свинарник 7700 грн. Телятник 5500 грн. Пункт штучного осіменіння 2665 грн. Пилорама 1772 грн. Склад 3000 грн. Гараж цегляний 8000 грн. Склад ГСМ 6000 грн. Тракторна майстерня 60000 грн. Будинок механізаторів 5000 грн. Силосні траншеї 4 шт 2520 грн. Водокачка 1600 грн. Вівчарник Шнурів ліс 15000 грн. Башня Рожновського 2 шт 600 грн. Будка дизельна 200 грн. КЗС 3500 грн. Загальна вартість нерухомого майна: 202089 грн. (а.с. 42-45 том 1). Рішенням виконавчого комітету Борівської сільської ради від 15.02.2007 №12 «Про оформлення приватної власності» позивачу оформлено право власності на наступні об`єкти нерухомого майна: Комора - [ADDRESS] , вартістю 18000 грн. Комора дерев`яна - [ADDRESS] , вартістю 6532 грн. КЗС - [ADDRESS] в, вартістю 3500 грн. Гараж - [ADDRESS] , вартістю 8000 грн. Сіносховище - [ADDRESS] , вартістю 4000 грн. Склад - [ADDRESS] , вартістю 3000 грн. Склад ГСМ - [ADDRESS] , вартістю 6000 грн. Тракторна майстерня - [ADDRESS] є, вартістю 60000 грн. Будинок механізаторів - [ADDRESS] , вартістю 5000 грн. Корівник цегляний - [ADDRESS] , вартістю 12500 грн. Корівник 4 ряди 2 шт - с. Борівка, вул. Клименка, 28, [ADDRESS] , вартістю 30000 грн. Свинарник - [ADDRESS] , вартістю 7700 грн. Телятник - [ADDRESS] , вартістю 5500 грн. Пункт штучного осіменіння - [ADDRESS] , вартістю 2665 грн. Силосні траншеї 4 шт - [ADDRESS] , вартістю 2520 грн. Водокачка - [ADDRESS] , вартістю 1600 грн. Башня Рожновського 2 шт - с. Борівка, вул. Клименка, 35, вартістю 600 грн. Будка дизельна - [ADDRESS] , вартістю 200 грн. Вівчарник Шнурів ліс - [ADDRESS] , вартістю 15000 грн. Загальна вартість нерухомого майна: 192317 грн. (а.с. 46). Відповідно до п. 13 Порядку визначення розмірів майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств та їх документального посвідчення, затвердженого постановою КМ України від 28 лютого 2001 р. № 177, майновий пай члена підприємства документально підтверджується свідоцтвом про право власності на майновий пай члена підприємства за зразком згідно з додатком. У разі набуття у власність майнового паю (його частини) на підставі угоди міни, дарування та інших цивільно-правових угод, а також спадкування видається нове свідоцтво. Відповідно до п. 14 зазначеного порядку свідоцтво видається сільською, селищною або міською радою згідно із списком осіб, які мають право на майновий пай підприємства. До зазначеного списку додаються такі документи: акт розрахунку уточненого пайового фонду; уточнена структура пайового фонду; уточнений перелік майна пайового фонду. Для отримання нового свідоцтва у разі набуття у власність майнового паю (його частини) на підставі угоди міни, дарування та інших цивільно-правових угод, а також спадкування до сільської, селищної або міської ради подаються посвідчені в установленому порядку копія відповідної цивільно-правової угоди або копія свідоцтва про право на спадщину, попереднє свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства. Після отримання зазначених документів сільська, селищна або міська рада вносить відповідні зміни до списку осіб, які мають право на майновий пай підприємства, та анулює попереднє свідоцтво, про що робиться запис у книзі обліку свідоцтв про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства. Відповідно до п. 15 Порядку виділення майнових паїв у натурі окремим особам, які виявили бажання отримати свої майнові паї в індивідуальну власність, проводиться підприємством користувачем майна із переліку майна, виділеного на ці цілі. При виділенні майна в натурі конкретному власнику підприємство-правонаступник (користувач) одночасно з підписанням акта приймання-передавання майна робить відмітку про виділення майна в натурі у Свідоцтві про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (далі - Свідоцтво), що засвідчується підписом керівника підприємства та печаткою. Свідоцтво з відміткою про виділення майна в натурі індивідуально, акт приймання-передавання майна можуть бути підставою для оформлення прав власності на зазначене майно в установленому порядку. Таким чином підставою для реєстрації права власності за позивачем на вказане вище нерухоме майно є свідоцтво про право власності на майновий пай, виданий на ім`я позивача, на якому підприємство-правонаступник (користувач) одночасно з підписанням акта приймання-передавання майна робить відмітку про виділення майна в натурі. Як вказав позивач він неодноразово звертався до Борівської сільської ради із заявою щодо оформлення на його ім`я сертифікату про право власності на майновий пай у зв`язку з придбанням ним майнових паїв членів КСП «Борівка». Востаннє таке звернення до Борівської сільської ради було надіслано 12.08.2019, що підтверджується описом вкладення до рекомендованого поштового відправлення №0800104666660 та фіскальним чеком про оплату відправлення (а.с. 65-86 том 1). Відповіді на вказане звернення позивач не отримав. Після проведення реформи адміністративно-територіального устрою, внаслідок якої Борівська сільська рада були припинена шляхом приєднання до Макарівської ОТГ, позивач повторно звернувся вже до Макарівської селищної ради із заявою щодо оформлення на його ім`я сертифікату про право власності на майновий пай у зв`язку з придбанням ним майнових паїв членів КСП «Борівка». Листом від 16.04.2021 №472 Макарівська селищна рада повідомила позивача по те, що станом на 01.04.2021 процедура ліквідації сільських рад на завершена, не здійснено передачу до Макарівської селищної ради майна та документів ліквідованих сільських рад, а тому позивачу рекомендовано звернутися з даним питанням повторно після завершення процесу передачі до Макарівської селищної ради майна Борівської сільської ради та проведення інвентаризації комунального майна (а.с. 87 том 1). Після повторного звернення позивача (а.с. 88 том 1) Макарівська селищна рада листом від 14.04.2023 №П-472/03-13 відмовила позивачу у видачі свідоцтва про власності на майновий пай у зв`язку з тим, що у Макарівській селищній раді відсутні списки осіб, які мають право на майновий пай КСП «Борівка», та книга обліку свідоцтв про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (а.с. 89 том 1). Таким чином, не зважаючи на факт придбання позивачем майнових паїв колишніх членів КСП «Борівка», позивач позбавлений можливості отримати свідоцтво про право власності на майновий пай та зареєструвати за собою право власності на нерухоме майно, яке було виділено йому в натурі зі складу пайового фонду КСП «Борівка». Окрім того в 2023 році позивачу стало відомо про те, що частина зазначеного вище нерухомого майна, яке було йому виділено в натурі та передано за актом приймання-передачі від 14.02.2007, вибуло з його володіння та на час звернення до суду з даним позовом перебуває у власності відповідачів. Зокрема, у власності відповідачки [PERSON] перебувають наступні об`єкти нерухомого майна: -тип об`єкта: будівля, комора, загальна площа: 1069,4 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 179164332227, адреса: [ADDRESS] , підстава набуття права власності: договір купівлі-продажу, серія та номер: 145, виданий 13.02.2018; -тип об`єкта: комора, загальна площа: 1932 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 181588832227, адреса: [ADDRESS] , підстава набуття права власності: договір купівлі-продажу, серія та номер: 142, виданий 13.02.2018; -тип об`єкта: корівник, загальна площа: 1687,5 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 325690732227, адреса: [ADDRESS] , підстава набуття права власності: договір купівлі-продажу, серія та номер: 148, виданий 13.02.2018; -тип об`єкта: вівчарник, загальна площа: 1685,1 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 379903532227, адреса: [ADDRESS] , підстава набуття права власності: договір купівлі-продажу, серія та номер: р.№720, виданий 30.06.2021. Факт володіння відповідачкою зазначеним нерухомим майном підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (інформаційні довідки №№328682864, 328683354, 328682790, 328683423 від 10.04.2023; а.с. 94, 95, 96, 97 том 1). У власності відповідача [PERSON] перебувають наступні об`єкти нерухомого майна: -тип об`єкта: пункт штучного осіменіння, загальна площа: 64,8 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 378740332227, адреса: [ADDRESS] , підстава набуття права власності: договір купівлі-продажу, серія та номер: 1224, виданий 24.11.2020. Факт володіння відповідачем зазначеним нерухомим майном підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (інформаційна довідка №328683210 від 10.04.2023; а.с. 101 том 1). У власності відповідача [PERSON] перебувають наступні об`єкти нерухомого майна: -тип об`єкта: корівник, загальна площа: 899,3 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 378753732227, адреса: [ADDRESS] , підстава набуття права власності: свідоцтво про право власності, серія та номер: 22667729, виданий 05.06.2014, видавник: Реєстраційна служба Макарівського районного управління юстиції у Київській області; -тип об`єкта: корівник, загальна площа: 762 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 379913532227, адреса: [ADDRESS] , підстава набуття права власності: свідоцтво про право власності, серія та номер: 22733883, виданий 07.06.2014, видавник: Реєстраційна служба Макарівського районного управління юстиції у Київській області. Факт володіння відповідачем зазначеним нерухомим майном підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (інформаційні довідки №№328682900, 328682968 від 10.04.2023; а.с. 102, 103 том 1). З наявних у Державному реєстру речових прав на нерухоме майно документів представником позивача було встановлено, що на підставі протоколу №1 від 10.08.2013 р. зборів уповноважених членів колективного сільськогосподарського підприємства «Борівка» (а.с. 90-91 том 1) відповідачу [PERSON] було виділено з пайового фонду КСП «Борівка» зазначене вище нерухоме майно. Передача майна відбулася на підставі акту приймання-передачі нерухомого майна від 12.08.2013, складеного між уповноваженим від співвласників КСП «Борівка» та [PERSON] (а.с. 92 том 1). Рішенням виконавчого комітету Борівської сільської ради від 14.08.2013 №8 «Про оформлення прав власності на нерухоме майно» надано дозвіл [PERSON] на оформлення прав власності на зазначене вище нерухоме майно (а.с. 93 том 1). Наведені обставини свідчать про вибуття зазначеного вище нерухомого майна з володіння позивача проти його волі. Крім того, судом під час розгляду справи у судовому засіданні були досліджені договори купівлі-продажу, свідоцтва про право власності на майновий пай, які додані позивачем до позовної заяви в електронних копіях на оптичному носії інформації (а.с. 127 том 1). На підтвердження своїх обґрунтувань викладених відповідачем [PERSON] у відзиві, останнім подано до відзиву копії підтверджуючих документів, відповідно до яких він вважає правомірність та законність набуття ним права власності на майно, яке просить витребувати у нього позивач (а.с. 35-91 том 2). Також судом встановлено, що Рішення виконавчого комітету Борівської сільської ради Макарівського району Київської області №12 від 15.02.2007 року, яким було вирішено оформити право власності позивача на дане майно, було скасоване Рішенням виконавчого комітету Борівської сільської ради Макарівського району Київської області № 221-26-V від 14.06.2010 року (а.с. 74 том 2). Щодо посилання відповідачів на рішення Макарівського районного суду Київської області від 08.02.2012 року у справі № 2-919/11 (а.с. 84-89 том 2), суд зауважує, що предметом позову в зазначеній справі було визнання за [PERSON] права власності на майно, набуте в процесі реорганізації КСП «Борівка» та зобов`язання Макарівського БТІ зареєструвати за ним це майно. Крім того, відповідачем [PERSON] на підтвердження своїх обґрунтувань викладених у відзиві, подано до відзиву копії підтверджуючих документів, відповідно до яких вона вважає правомірність та законність набуття нею права власності на майно, яке просить витребувати у неї позивач (а.с. 114-177 том 2). Відповідачем [PERSON] на підтвердження своїх обґрунтувань викладених у відзиві, подано до відзиву копії підтверджуючих документів, відповідно до яких він вважає правомірність та законність набуття ним права власності на майно, яке просить витребувати у нього позивач (а.с. 46-53 том 4). Вирішуючи даний спір, суд керується також наступним. У відповідності до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК України). У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (постанови Великої Палати Верховного Суду від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц, від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16). Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. У відповідності до ст. ст. 76-83 ЦПК України - доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. З доданим до справи доказів вбачається, що у серпні 2013 спірні об`єкти нерухомого майна були передані у власність відповідача [PERSON] , який в подальшому на підставі договорів купівлі-продажу відчужив частину об`єктів нерухомості на користь відповідачів [PERSON] та [PERSON] . В той же час станом на 2013 рік залишалися чинними зазначені вище протокол №4 від 12.02.2007 р засідання комісії з організації вирішення майнових питань, що виникають у процесі реформування аграрного сектору економіки (реорганізованого КСП «Комсомолець»), рішенням загальних зборів співвласників майна реорганізованого КСП «Борівка» від 13.02.2007, протокол №2, а також акт прийому-передачі від 14.02.2007, на підставі яких спірне нерухоме майно було передано у власність [PERSON] . Повторна передача спірного майна у власність [PERSON] відбувалась без його попереднього вилучення у позивача [PERSON] . Наведені обставини свідчать про вибуття спірного майна з володіння позивача проти його волі. Відповідно до усталеної практики Верховного Суду для витребування майна з чужого незаконного володіння витребування оспорювання рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, ланцюга договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника. У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 ЦК України, є неефективними (п. 148 постанови ВП ВС від 23.11.2021 у справі №359/3373/16-ц). Для витребування нерухомого майна оспорювання наступних рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування не є ефективним способом захисту права власника Вимога про визнання рішень органів державної влади чи органів місцевого самоврядування недійсними (незаконними) та їх скасування не є ефективним способом захисту, адже задоволення такої вимоги не призвело б до відновлення володіння відповідною земельною ділянкою (п. 150 постанови ВП ВС від 23.11.2021 у справі №359/3373/16-ц). З врахуванням обставин даної справи для відновлення порушеного права власності позивача на спірне майно не потрібно визнавати недійсними протокол №1 від 10.08.2013 р. зборів уповноважених членів КСП «Борівка», акт приймання-передачі нерухомого майна від 12.08.2013, складеного між уповноваженим від співвласників КСП «Борівка» та [PERSON] , а також наступні договори купівлі-продажу, на підставі яких майно було відчужено на користь інших відповідачів у справі. Той факт, що позивач не зміг зареєструвати за собою право власності на спірне майно не позбавляє його правомочностей власника та права на звернення до суду з даним позовом. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Оскільки відповідно до статті 328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен установити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об`єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному статтею 392 цього Кодексу. Пункт 1 частини першої статті 27\~Закону України\~«Про державну\~реєстрацію речових\~прав на\~нерухоме майно\~та їх\~обтяжень» визначає, що державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката. Згідно зі статтею 2\~Закону України\~«Про державну\~реєстрацію речових\~прав на\~нерухоме майно\~та їх\~обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (державна реєстрація прав) - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За змістом наведеної норми державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації. При дослідженні судом обставин існування в особи права власності, необхідним є перш за все встановлення підстави, на якій особа набула таке право, оскільки сама по собі державна реєстрація прав не є підставою виникнення права власності, такої підстави закон не передбачає. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.11.2021р. по справі №359/3373/16 Суд дійшов висновку про те, що володіння рухомими та нерухомими речами відрізняється: якщо для володіння першими важливо встановити факт їх фізичного утримання, то володіння другими може бути підтверджене, зокрема, фактом державної реєстрації права власності на це майно в установленому законом порядку. Факт володіння нерухомим майном може підтверджуватися, зокрема, державною реєстрацією права власності на це майно в установленому законом порядку (принцип реєстраційного підтвердження володіння, п. 60 Постанови). Відомості державного реєстру прав на нерухомість презюмуються правильними, доки не доведено протилежне, тобто державна реєстрація права за певною особою не є безспірним підтвердженням наявності в цієї особи права, але створює спростовувану презумпцію права такої особи (п. 61 Постанови). Як було зазначено вище, позивач набув право власності на спірне майно в порядку, визначеному Законом України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» та Порядком розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики України від 14 березня 2001 року №62. Позивач придбав у членів КСП «Борівка» право власності на майнові паї на підставі договорів купівлі-продажу. В рахунок належного позивачу права на майновий пай йому було виділено в натурі спірне нерухоме майно та передано у власність на підставі акту прийому-передачі від 14.02.2007 р. Після чого рішенням виконавчого комітету Борівської сільської ради від 15.02.2007 №12 «Про оформлення приватної власності» позивачу оформлено право власності на зазначене майно. Відсутність факту державної реєстрації набутого права власності не позбавляє можливості позивача звернутися до суду з даним позовом. При цьому, суд приймає доводи представника відповідача викладені у відповіді на відзив та зауважує, що Конституційний Суд України у рішенні від 16.04.2009 р. № 7-рп/2009 у справі №1-9/2009 щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 19, статті 144 Конституції України, статті 25, частини тринадцятої статті 46, частин першої, десятої статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) констатував право органу місцевого самоврядування з власної ініціативи чи з ініціативи інших заінтересованих осіб змінити чи скасувати прийнятий ним правовий акт. Водночас, суд прийшов до висновку, що органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб`єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є "гарантією стабільності суспільних відносин" між органами місцевого самоврядування і громадянами, оскільки породжує у громадян впевненість у тому, що їхнє становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього іншого рішення. Відповідно ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання. Тож, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності наданих сторонами на підтвердження своїх вимог та заперечень, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до\~ст.\~141\~ЦПК України,\~судові витрати\~позивача у\~вигляді судового\~збору підлягають\~стягненню в\~рівних частинах\~з відповідачів,\~а саме:\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] на\~користь [PERSON] у розмірі 8\~052, 00 грн, тобто по 2 684,00 грн з кожного. Щодо заяви відповідачів про застосування позовної давності, суд зазначає наступне. Статтею 256 ЦК України, визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Основи застосування позовної давності передбачені главою 19 ЦК України. Позовна давність нормами ЦК України поділена на загальну та спеціальну. Загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). До окремих видів вимог, пов`язаних з визнанням правочинів недійсними, встановлено спеціальну позовну давність (частини третя, четверта статті 258 ЦК України). Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовної вимоги. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє у задоволенні позову через його необґрунтованість. Лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла, і про це зробила заяву інша сторона спору, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності за відсутності поважних причин її пропуску, наведених позивачем. Саме такої позиції дотримуються суди при розглядів спорів (зокрема, постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справі № 369/6892/15-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі № 367/6105/16-ц, від 7\~листопада 2018\~року у\~справі №\~575/476/16-ц тощо). В обґрунтування застосування строків позовної давності та порушення позивачем строків на звернення до суду із даною позовною заявою представник відповідачів посилався на Рішення Борівської сільської ради п`ятого скликання Київської області Макарівського району від 14.06.2010 року № 221-26-V, Рішення Макарівського районного суду Київської області ( Справа № 2- 919/11 ) від 08.02.2012 року, Постанову про закриття кримінального провадження від 21.03.2014 року Слідчого СВ Макарівського РВ ГУ МВС України в Київській області капітана поліції Орел О.Л. (матеріали досудового розслідування внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12013100210001028 від 04.11.2013 року.) Досудовим розслідуванням було встановлено що Позивач по справі [PERSON] не закінчив процедуру оформлення у власність майна відповідно до договорів купівлі продажу та Порядку оформлення майна у власність КСП « Борівка» затвердженого постановою КМУ № 177 від 28.02.2001 року. Із показів членів КСП «Борівка» та матеріалів досудового розслідування встановлено , що [PERSON] ніякої шкоди інтересам членів КСП « Борівка » та жителям громади Борівської сільської ради не заподіяв, усі дії які проводив на території Борівської сільської ради [PERSON] були узгодженні із членами КСП « Борівка « та затвердженні на загальних зборах членів КСП « Борівка». Крім того, Протоколом № 2 Загальних зборів членів КСП « Борівка» від 17 грудня 2011 року) в якому своїм рішенням комісія перевищила свої повноваження, щодо передачі майна у власність Позивачу [PERSON] . Про що було зазначено в Протоколі № 2 Загальних зборів членів КСП « Борівка» від 17 грудня 2011 року ). Було постановлено та проголосовано , що рішення (протокол № 4 від 12.02.2007 року ) є неправомірним та недійсним. Вважає, що позивач [PERSON] був обізнаний про події 2010-2014 року. При цьому позивач вказуючи про вибуття спірного майна без його волі не зазначає як це відбулося. Суд приймає доводи представника позивача щодо відсутності підстав для застосування позовної давності у даному випадку. З 2007 року і по день звернення до суду з даним позовом до позивача не було подано жодного судового позову чи звернення в загальному порядку щодо повернення об`єктів нерухомого майна, переданих йому згідно акту прийому-передачі від 14.02.2007 р. в рахунок права на майновий пай КСП «Борівка». Також за вказаний період часу ані загальні збори співвласників майна реорганізованого КСП «Борівка», ані комісія з організації вирішення майнових питань, що виникають у процесі реформування аграрного сектору економіки вказаного КСП, не приймали рішень про вилучення у позивача спірного майна чи про скасування попередніх рішень комісії з організації вирішення майнових питань та загальних зборів співвласників майна. Як вбачається з матеріалів справи, питання при передачу спірного майна відповідачу [PERSON] вирішувалось на загальних зборах уповноважених членів КСП «Борівка» від 10.08.2013 р. З тексту протоколу №1 від 10.08.2013 р. загальних зборів уповноважених членів КСП «Борівка» вбачається, що позивач був присутній на початку зборів, однак згодом покинув збори під час розгляду другого питання денного. Питання передачі спірного майна [PERSON] вирішувалось під час розгляду третього питання порядку денного. На початку зборів (коли [PERSON] ще був присутній на зборах) було затверджено наступний порядок денний: 1. Звіт голови комісії з організації вирішення майнових питань. 2. Звіт директора ТОВ «Борівка» [PERSON] щодо використання майнового комплексу КСП «Борівка». 3. Організаційно-майнові питання. 4. Різне. Таке формулювання змісту питань порядку денного не давало змоги встановити коло питань, які мали вирішуватись зборами щодо третього та четвертого питань порядку денного. Відповідно [PERSON] не може вважатися таким, що був належним чином повідомлений про факт передачі належного йому нерухомого майна [PERSON] . Зазначене підтверджується і показами свідків, які вказували, що [PERSON] залишив збори до вирішення вказаних питань. Також матеріали справи не містять доказів того, що [PERSON] був належним повідомлений про зміст рішень, прийнятих на загальних зборах уповноважених членів КСП «Борівка» від 10.08.2013 р. При цьому факт обізнаності позивача із рішенням Борівської сільської ради від 14.06.2010 № 221-26-V від 14.06.2010, яким було скасовано рішення виконавчого комітету Борівської сільської ради № 12 від 15.02.2007, не свідчить про сплив позовної давності в даній справі, як і не доведено факт такої обізнаності. Вирішуючи заяву відповідача [PERSON] , поданої його представником адвокатом Стеценком Ю.В., про стягнення судових витрат, суд керується наступним. Так, ухвалою суду від 13.06.2024 року закрито провадження у даній справі, в частині позовних вимог до відповідачів: [PERSON] та [PERSON] , у зв`язку з відмовою позивача від позову. Відповідно до\~ч.\~3\~ст.\~142\~ЦПК України,\~у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Так, на підтвердження понесених витрат на надання правової (правничої) допомоги відповідачем [PERSON] подано договір про надання правової допомоги (а.с. 97 том 4), додаткову угоду до договору (а.с. 98 том 4), акт приймання-передачі наданих послуг і виконаних робіт (а.с. 208 том 4), платіжну інструкцію про оплату наданих адвокатом послуг у сумі 42\~700,00 грн (а.с. 209 том 4). Згідно зазначених відповідачем судових витрат, витрати на професійну правничу (правову) допомогу складають 42\~700,00 грн, а також понесені судові витрати, пов`язані з розглядом справи у розмірі 1263,00 грн. При цьому, обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Крім того, зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Так, представником позивача подано клопотання про зменшення розміру судових витрат до 5\~000,00 грн, в обґрунтування якого вказав, що позивач не погоджується із заявленим розміром судових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 42 700 грн у зв`язку з недотриманням критеріїв, визначених ч. 4 ст. 137 ЦПК України. Позивач також просить врахувати його фінансовий стан під час вирішення питання про стягнення судових витрат. Починаючи з 11.02.2015 року позивач є пенсіонером, що підтверджується копією пенсійного посвідчення, яка додається до цього клопотання. Відповідно до довідки про доходи №5131 6311 0712 2066 від 06.09.2024 за попередні 12 календарних місяців сума отриманої пенсії складає 40\~047,72 грн. А відтак відповідно заявлена до стягнення сума витрат на професійну правничу допомогу перевищує річний дохід позивача. Відповідно до частин 1 та 3 (пункт 1) статті 133 та частин 1 - 3 ст. 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Згідно із ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч. 5 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Враховуючи обґрунтування та заперечення сторін щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу та надані на їх підтвердження докази, а також вимоги ст. 137 ЦПК України, суд приходить до висновку про стягнення з позивача [PERSON] на користь відповідача [PERSON] витрати на правничу (правову) допомогу у розмірі 25\~000,00 гривень.

Outcome: approved