Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-10 00:00:00

12.06.2024 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи вимоги тим, що шлюбні стосунки з відповідачем припинились з початку травня 2024 року. Позивач не має будь-який відносин з відповідачем, кожен з них проживає своїм життям, не цікавиться долею іншого, спільного господарства та сімейного бюджету не мають. В результаті чого між сторонами зникло взаєморозуміння, будь-які спроби примиритися не дали бажаних результатів, оскільки з відповідачем різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Сторони спільне господарство не ведуть, кожен живе своїм життям. Спільним у житті сторін є донька, батько надає допомогу доньці перераховує кошти на картку дружині, а саме надає кошти на проживання. Подальше спільне проживання і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, тому позивач вважає за необхідне розірвати шлюб між ним та відповідачем. Зазначені обставини і стали підставою для звернення до суду. Ухвалою судді від 17.06.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі. Позивач до судового засідання не з`явився, надав до суду заяву, у якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі. Представник відповідача адвокат Романова І.Д. до судового засідання не з`явилася, надала до суду заяву, у якій просила розглядати справу без участі відповідача та її представника, позовні вимоги підтримала, просила залишити відповідачу шлюбне прізвище « [PERSON] ». Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 22 квітня 2015 року було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який був зареєстрований Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 232, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . Проте спільне життя сторін не склалося, кожен із сторін проживає своїм життям, не цікавиться долею іншого, спільного господарства та сімейного бюджету сторони не мають. Сторони шлюбних стосунків не підтримують, відновляти їх не мають наміру. Нормами ст. 51 Конституції України\~встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 №11, проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Вище викладені вимоги законодавства регламентовані також ст.112 СК України. Згідно зі ст.\~24\~СК\~України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ст.109\~СК\~України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно ст.ст. 110, 112 СК України позовна заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, якщо подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них і мають істотне значення. Згідно з ч. 3 ст.\~115\~Сімейного\~кодексу\~України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Таким чином, вище викладені обставини свідчать про те, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та таким, що суперечить інтересам сторін. За такого, суд вважає, що сім`я сторін розпалася остаточно і зберегти її неможливо, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved