Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-20 00:00:00

Позивач звернувсь до Калинівського районного суду Вінницької області з позовом в якому просить: 1) визнати припиненою іпотеку за договором іпотеки від 19 жовтня 2005 року, укладеним між [PERSON] та Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аверс Капітал», який посвідчений приватним нотаріусом Калинівського районного нотаріального округу Майбородою Г.П. та зареєстрований в реєстрі за № 3695; 2) виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та з Державного реєстру іпотек запис про іпотеку за реєстраційним номером 33458736 (спеціальний розділ) від 30.09.2019 року щодо об`єкта обтяження - житлового будинку з господарчими будівлями і спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] ; підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 48934977 від 30.09.2019 року, зареєстрований приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Виноградовою Наталією Олександрівною; 3) зняти заборону відчуження нерухомого майна - житлового будинку з господарчими будівлями і спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , шляхом виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запису про обтяження реєстраційний №2512604, зареєстрованого 19 жовтня 2005 року за № 2512604 приватним нотаріусом Калинівського районного нотаріального округу Майбородою Г.П., підстава обтяження: договір іпотеки від 19 жовтня 2005 року, який посвідчений приватним нотаріусом Калинівського районного нотаріального округу Майбородою Г.П. та зареєстрований в реєстрі за № 3696; 4) стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аверс Капітал» на користь [PERSON] витрати зі сплату судового збору. В обгрунтування позову позивач вказує, що 19 жовтня 2005 року він уклав з ВАТ КБ Надра кредитний договір №19/10/2005/840-КВ-М/110 від 19.10.2005 року, відповідно до якого надавався кредит в сумі 26900,0 доларів США для придбання вищевказаного житлового будинку. 19.10.2005 року в забезпечення виконання зобов`язань між Банком та [PERSON] було укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Калинівського районного нотаріального округу Майбородою Г.П. та зареєстрованого в реєстрі за № 3695. Відповідно до п.1.2. Договору іпотеки від 19.10.2005 року предметом іпотеки було належне позивачу на праві власності нерухоме майно, а саме: - житловий будинок [ADDRESS] ; - земельна ділянка кадастровий номер 0521610100:01:008:0010 площею 0,10 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, що розташована за адресою [ADDRESS] ; - земельна ділянка кадастровий номер 0521610100:01:008:0011 площею 0,0508 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою [ADDRESS] . В зв`язку з цим було внесено записи про державну реєстрацію іпотеки та заборону на нерухоме майно до Державного реєстру речових прав, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. У 2019 році між ПАТ КБ Надра та ТОВ Фінансова компанія Аверс Капітал було укладено договір № 19/10/2005/840-КВ-М/110 купівлі-продажу (відступлення) прав вимоги за кредитним договором від 30 вересня 2019 року (надалі - Договір відступлення). Відповідно до п.2.1 Договору відступлення та Додатку № 1 до нього ПАТ КБ Надра передало ТОВ Фінансова компанія Аверс Капітал право вимоги позичальника за кредитним договором №19/10/2005/840-КВ-М/110 від 19.10.2005 року з заборгованістю на дату укладення Договору відступлення в розмірі 68162,51 доларів США. Також, між ПАТ КБ Надра та ТОВ Фінансова компанія Аверс Капітал було укладено договір відступлення прав вимог за договором іпотеки від 30.09.2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Виноградовою Н.О. та зареєстрованого за № 552. В зв`язку з цим було внесено записи про державну реєстрацію іпотеки до Державного реєстру речових прав. Таким чином, з моменту укладення договорів відступлення новим кредитором за кредитним договором та іпотекодержателем за договором іпотеки стало ТОВ Фінансова компанія Аверс Капітал. В подальшому позивач та ТОВ Фінансова компанія Аверс Капітал уклали Додаткову угоду № 1-ФК від 30.09.2019 року до кредитного договору 19/10/2005/840-КВ-М/110 від 19.10.2005 року. Відповідно до вказаної Додаткової угоди № 1-ФК було змінено валюту виконання зобов`язання з доларів США в гривні та визначено суму заборгованості по Кредитному договору в розмірі 1641544,70 гривень. Також, позивач та ТОВ Фінансова компанія Аверс Капітал уклали Додаткову угоду №2-ФК від 30.09.2019 року до кредитного договору 19/10/2005/840-КВ-М/110 від 19.10.2005 року. Відповідно до пунктів 2 та 3 вказаної Додаткової угоди № 2-ФК було досягнуто згоди про сплату [PERSON] на користь ТОВ Фінансова компанія Аверс Капітал грошових коштів в розмірі 271648,12 гривень в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №19/10/2005/840-КВ-М/110 від 19.10.2005 року. Згідно з п.7 Додаткової угоди № 2-ФК передбачено, шо у випадку належного виконання з боку [PERSON] умов пунктів 2 та 3 Додаткової угоди № 2-ФК решта заборгованості за кредитним договором в розмірі 1369896,58 гривень припиняється шляхом прощення боргу. Відповідно до п.5 Додаткової угоди № 2-ФК було передбачено, шо ТОВ Фінансова компанія "Аверс Капітал зобов`язується здійснити всі необхідні дії для зняття заборони на предмет іпотеки з часу настання наслідків припинення зобов`язань по кредитному договору. Позивач належним чином виконав взяті на себе зобов`язання сплативши на користь ТОВ "Фінансова компанія Аверс Капітал грошові кошти в розмірі 271648,12 гривень, що підтверджується банківськими квитанціями, повідомленням ТОВ Фінансова компанія "Аверс Капітал № 1343-1 від 30.09.2019 року, заявою про відмову від позову ТОВ ФК "Аверс Капітал від 22.11.2019 року, ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області від 25.11.2019 року у справі № 132/1839/15-ц, проте відповідачем проігноровано п.5 Додаткової угоди № 2-ФК від 30.09.2019 року, що в свою чергу порушує права позивача як власника нерухомого майна. Представник позивача [PERSON] - адвокат Гурба М.В. попередньо через систему «Електронний суд» подав заяву, у якій просить розгляд справи проводити за відсутності позивача та його представника, позов підтримує, не заперечує з приводу ухвалення заочного рішення. Відповідач ТОВ «Фінансова компанія «Аверс Капітал» в судове засідання не з`явився, хоча про місце, час та дату судового засідання був повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про відправлення електронного листа, наявне в матеріалах справи, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов до суду не подав. За вказаних обставин суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. В зв`язку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, позивач є власником житлового будинку [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу житлового будинку від 19 жовтня 2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Калинівського районного нотаріального округу Майбородою Г.П. та зареєстрованого в реєстрі за № 3691. Право власності на вказаний житловий будинок було зареєстровано в КП ВООБТІ 24.10.2005 року в реєстровій книзі № 9 за реєстровим № 1796. Також позивач [PERSON] є власником двох земельних ділянок, що знаходяться під вказаним житловим будинком, а саме: - земельної ділянки кадастровий номер 0521610100:01:008:0010 площею 0,10 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, що розтащована за адресою [ADDRESS] ; - земельної ділянки кадастровий номер 0521610100:01:008:0011 площею 0,0508 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою [ADDRESS] . Дані обставини підтверджуються договором купівлі-продажу від 19 жовтня 2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Калинівського районного нотаріального округу Майбородою Г.П. та зареєстрованого в реєстрі за № 3693, державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯО № 552611 виданого Калииівською міською радою 4.12.2012 року, державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯО № 552612 виданого Калинівською міською радою 4.12.2012 року. 19 жовтня 2005 року позивач уклав з ВАТ КБ Надра кредитний договір №19/10/2005/840-КВ-М/110 від 19.10.2005 року, відповідно до якого надавався кредит в сумі 26900,0 доларів США для придбання вищевказаного житлового будинку. На виконання вказаного кредитного договору ВАТ КБ Надра надало позивачу кредит в сумі 26900,0 доларів США, що підтверджується заявою на видачу готівки № NL-9 від 19.10.2005 року. 19.10.2005 року в забезпечення виконання зобов`язань між Банком та [PERSON] було укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Калинівського районного нотаріального округу Майбородою Г.П. та зареєстрованого в реєстрі за № 3695. Вказаним договором іпотеки забезпечувались вимоги ВАТ КБ Надра до позивача по кредитному договору №19/10/2005/840-КВ-М/110 від 19.10.2005 року. Відповідно до п.1.2. Договору іпотеки від 19.10.2005 року предметом іпотеки було належне позивачу на праві власності нерухоме майно, а саме: - житловий будинок [ADDRESS] ; - земельна ділянка кадастровий номер 0521610100:01:008:0010 площею 0,10 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, що розташована за адресою [ADDRESS] ; - земельна ділянка кадастровий номер 0521610100:01:008:0011 площею 0,0508 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою [ADDRESS] . В зв`язку з цим було внесено записи про державну реєстрацію іпотеки та заборону на нерухоме майно до Державного реєстру речових прав, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Вищевказані обставини підтверджуються кредитним договором №19/10/2005/840- КВ-М/110 від 19.10.2005 року, заявою на видачу готівки № NL-9 від 19.10.2005 року, договором іпотеки від 19 жовтня 2005 року, інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 11.09.2024 року. Станом на 2015 рік в позивача виникла заборгованість за кредитним договором, що підтверджується розрахунком заборгованості наданим ПАТ КБ Надра. В подальшому у 2019 році між ПАТ КБ Надра та ТОВ Фінансова компанія Аверс Капітал було укладено договір № 19/10/2005/840-КВ-М/110 купівлі-продажу (відступлення) прав вимоги за кредитним договором від 30 вересня 2019 року (надалі - Договір відступлення). Відповідно до п.2.1 Договору відступлення та Додатку № 1 до нього ПАТ КБ Надра передало ТОВ Фінансова компанія Аверс Капітал право вимоги позичальника за кредитним договором №19/10/2005/840-КВ-М/110 від 19.10.2005 року з заборгованістю на дату укладення Договору відступлення в розмірі 68162,51 доларів США. Також, між ПАТ КБ Надра та ТОВ Фінансова компанія Аверс Капітал було укладено договір відступлення прав вимог за договором іпотеки від 30.09.2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Виноградовою Н.О. та зареєстрованого за № 552. В зв`язку з цим було внесено записи про державну реєстрацію іпотеки до Державного реєстру речових прав. Вищевказані обставини підтверджуються договором № 19/10/2005/840-КВ-М/110 купівлі-продажу (відступлення) прав вимоги за кредитним договором від 30 вересня 2019 року, додатком № 1 від 30 вересня 2019 року, інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 11.09.2024 року, заявою ПАТ КБ Надра від 6.11.2019 року. Таким чином, з моменту укладення договорів відступлення новим кредитором за кредитним договором та іпотекодержателем за договором іпотеки стало ТОВ Фінансова компанія Аверс Капітал. В зв`язку з цим, ПАТ КБ Надра втратило право вимоги до позивача за зобов`язаннями по кредитному договору та договором іпотеки з моменту укладення договорів відступлення відповідно до положень ст. 514 ЦК України. В подальшому позивач та ТОВ Фінансова компанія Аверс Капітал уклали Додаткову угоду № 1-ФК від 30.09.2019 року до кредитного договору 19/10/2005/840-КВ-М/110 від 19.10.2005 року. Відповідно до вказаної Додаткової угоди № 1-ФК було змінено валюту виконання зобов`язання з доларів США в гривні та визначено суму заборгованості по Кредитному договору в розмірі 1641544,70 гривень. Також, позивач та ТОВ Фінансова компанія Аверс Капітал уклали Додаткову угоду №2-ФК від 30.09.2019 року до кредитного договору 19/10/2005/840-КВ-М/110 від 19.10.2005 року. Відповідно до пунктів 2 та 3 вказаної Додаткової угоди № 2-ФК було досягнуто згоди про сплату [PERSON] на користь ТОВ Фінансова компанія Аверс Капітал грошових коштів в розмірі 271648,12 гривень в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №19/10/2005/840-КВ-М/110 від 19.10.2005 року. Згідно з п.7 Додаткової угоди № 2-ФК передбачено, шо у випадку належного виконання з боку [PERSON] умов пунктів 2 та 3 Додаткової угоди № 2-ФК решта заборгованості за кредитним договором в розмірі 1369896,58 гривень припиняється шляхом прощення боргу. Відповідно до п.5 Додаткової угоди № 2-ФК було передбачено, шо ТОВ Фінансова компанія "Аверс Капітал зобов`язується здійснити всі необхідні дії для зняття заборони на предмет іпотеки з часу настання наслідків припинення зобов`язань по кредитному договору. Вищевказані обставини підтверджуються Додатковою угодою № 1-ФК від 30.09.2019 року до кредитного договору 19/10/2005/840-КВ-М/110 від 19.10.2005 року. Додатковою угодою № 2-ФК від 30.09.2019 року до кредитного договору 19/10/2005/840- КВ-М/110 від 19.10.2005 року. Позивач належним чином виконав взяті на себе зобов`язання сплативши на користь ТОВ "Фінансова компанія Аверс Капітал грошові кошти в розмірі 271648,12 гривень, що підтверджується банківськими квитанціями, повідомленням ТОВ Фінансова компанія "Аверс Капітал № 1343-1 від 30.09.2019 року, заявою про відмову від позову ТОВ ФК "Аверс Капітал від 22.11.2019 року, ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області від 25.11.2019 року у справі № 132/1839/15-ц, проте відповідачем проігноровано п.5 Додаткової угоди № 2-ФК від 30.09.2019 року, що в свою чергу порушує права позивача як власника нерухомого майна. Згідно зі ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно з ч. 1 ст. 317 та ст. 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Діяльність власника може бути обмежена лише у випадку і порядку, встановлених законом. Всім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Як визначено ч. 1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього кодексу. Однією з таких підстав є договори (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Виконання зобов`язання може забезпечуватися заставою (ч. 1 ст.546 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Згідно з ч. 1 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Статтею 1 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Нормами ч. 1 ст.3 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом. Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (частина п`ята статті 3, абзаци другий і сьомий частини першої статті 17 Закону України «Про іпотеку», пункт 1 частини першої і речення друге цієї частини статті 593 ЦК України). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 593 ЦК України право застави припиняється у разі: 1) припинення зобов`язання, забезпеченого заставою; 2) втрати предмета застави, якщо заставодавець не замінив предмет застави; 3) реалізації предмета застави; 4) набуття заставодержателем права власності на предмет застави. Право застави припиняється також в інших випадках, встановлених законом. У разі припинення права застави на нерухоме майно до державного реєстру вносяться відповідні дані. За положенням ч. 1 ст. 593 ЦК України припинення права іпотеки в разі належного виконання основного зобов`язання презюмується. Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України). Однією з таких підстав, встановлених законом, є виконання, проведене належним чином (стаття 599 ЦК України). За належного виконання у повному обсязі забезпеченого іпотекою основного зобов`язання за кредитним договором припиняється як це зобов`язання, так і зобов`язання за договором іпотеки, які є похідними від основного зобов`язання. Таким чином, у зв`язку повним виконанням умов кредитного договору 19/10/2005/840-КВ-М/110 від 19.10.2005 року та відсутності фінансових та майнових претензій до позичальника, іпотека за іпотечним договором від 19.10.2005 року, яка має похідний характер від основного зобов`язання за договором позики, є припиненою. За такого суд приходить до висновку, що вимоги позивача є такими, що підлягає задоволенню. Отже, підстави для подальшого існування іпотеки та обтяження у вигляді заборони відчуження нерухомого майна відпали. Так, відповідно до ч. 3 ст. 44 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» після припинення обтяження обтяжувач самостійно або на письмову вимогу боржника чи особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження, протягом п`яти днів зобов`язаний подати держателю або реєстратору Державного реєстру заяву про припинення обтяження і подальше вилучення відповідного запису з Державного реєстру. У разі невиконання цього обов`язку обтяжувач несе відповідальність за відшкодування завданих збитків. Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» регулює відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав. Як встановлено судом, посвідчивши іпотечний договір, нотаріус наклав заборону відчуження житлового будинку та земельних ділянок, що відповідає умовам іпотечного договору, згідно з яким на предмет іпотеки накладається заборона відчуження. Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку (ч. 2 ст. 593 ЦК України, ч. 3 ст. 17 Закону України «Про іпотеку»). Пунктом 2 ч. 1 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державним реєстратором є нотаріус. Згідно з п. 4 ч. 1 ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження. Відповідно до ст.74 Закону України «Про нотаріат» одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна. Згідно з п. 5 Глави 15 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5, нотаріус знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення, зокрема: кредитора про погашення позики; про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки); про припинення договору іпотеки у зв`язку з набуттям іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, після припинення договору іпотеки у зв`язку з відчуженням іпотекодержателем предмета іпотеки; за рішенням суду; в інших випадках, передбачених законом. Тобто до нотаріуса може звертатися із заявою про зняття заборони як іпотекодержатель, так і іпотекодавець, за умови подання безспірних доказів виконання зобов`язання. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду 26 січня 2022 року в справі № 127/26402/20 (провадження № 61-12159св21) з посиланням на постанову Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 711/4556/16-ц, (провадження № 14-88цс19) зроблено висновок, що: «іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (частина п`ята статті 3, абзаци другий і сьомий частини першої статті 17 Закону України «Про іпотеку», пункт 1 частини першої і речення друге цієї частини статті 593 ЦК України). Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК України). Однією з таких підстав, встановлених законом, є виконання, проведене належним чином (стаття 599 ЦК України). Обмеження речових прав на нерухоме майно (обтяження нерухомого майна) - це обмеження або заборона розпорядження нерухомим майном, установлена відповідно до правочину (договору), закону або актів органів державної влади, місцевого самоврядування, їх посадових осіб, прийнятих у межах повноважень, визначених законом (абзац п`ятий частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» в редакції, чинній на час укладення іпотечного договору). […] Верховний Суд виходить з того, що записи про державну реєстрацію обтяжень нерухомого майна, а також іпотеки за належного виконання у повному обсязі забезпеченого іпотекою основного зобов`язання за кредитним договором є перешкодами в реалізації власником права розпорядження відповідним майном. Враховуючи те, що суд першої інстанції правильно встановив, що свої зобов`язання за договором про іпотечний кредит боржник виконав в повному обсязі та належним чином, що підтверджується постановою державного виконавця про закінчення виконавчого провадження, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що належне виконання основного зобов`язання припиняє іпотеку й обтяження нерухомого майна, що є предметом іпотеки. Крім того, суди правильно врахували, що на момент звернення до суду із цим позовом відповідачем так і не було вчинено дій щодо припинення іпотеки у зв`язку із повним погашенням боргу за основним зобов`язанням, забезпеченим іпотекою, а обов`язок в іпотекодавця щодо безпосереднього звернення до іпотекодержателя із заявою про припинення обтяження відсутній». При цьому у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 711/4556/16-ц, (провадження № 14-88цс19) міститься висновок про те, що зняття обтяження з нерухомого майна здійснюється безпосередньо судом, який розглядає спір про припинення іпотеки, а не шляхом покладення відповідного зобов`язання на державного реєстратора. Відповідно до ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація обтяжень проводиться на підставі, зокрема, судового рішення щодо набуття, зміни або припинення обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили. Таким чином, вимоги позивача про зняття заборони з предмету іпотеки за іпотечним договором та виключення з реєстрів відповідних записів також підлягають задоволенню, оскільки є похідними від вимоги про визнання припиненою іпотеки. З огляду на викладене та враховуючи, що іпотека, яка була підставою для обтяження майна позивача, припинена, таке обтяження на даний час не знято, його наявність створює перешкоди у реалізації позивачем його права власності, внаслідок чого він позбавлений можливості в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, а тому суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3633,60 грн.

Outcome: approved