Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що їй на праві приватної власності належить 1/6 частина квартири [ADDRESS] , на яку згідно постанови державного виконавця від 05.06.2006р. накладено арешт на підставі виконавчого листа, виданого 05.06.2006 року Самбірським міськрайонним судом Львівської області про стягнення із неї на користь КС «Самбірська» 1936грн заподіяної шкоди. Позивач вважає, що вищевказана заборона є безпідставною, є перешкодою у вільному розпорядженні нерухомим майном і повинна бути припинена, оскільки будь-якої заборгованості перед кредитною спілкою за нею не рахується, кредитна спілка припинила свою діяльність, а тому неможливо іншим шляхом зняти арешт з майна; просить у судовому порядку зняти арешт із 1/6 частки квартири. Представник позивача адвокат Захарко Ю.Ю. у судовому засіданні позов підтримала та просила такий задовольнити з підстав, викладених у звернені до суду. Представник відповідача КС «Самбірська» до суду не прибув, судом вжито заходів щодо належного повідомлення відповідача, котрому скеровано ухвалу судді про відкриття провадження у справі разом із позовною заявою та додатками за його юридичною адресою, однак поштове відправлення повернуто суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника. Таким чином у вказаний строк представник відповідача не подав суду відзив на позовну заяву, поважних причин такого не повідомив, а тому суд вважає за можливе розглядати справу в його відсутності на підставі наявних даних про права та взаємовідносини сторін у заочному провадженні. З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, суд дійшов до висновку, що позов необхідно задовольнити повністю виходячи з наступних підстав: Судом установлено, що згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 03.07.29024р. на квартиру [ADDRESS] , що належить [PERSON] зареєстровано тип обтяження заборона на нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження 3319320 Самбірською державною нотаріальною конторою 09.06.2006р. на підставі постанови державного виконавця серії АА №676087 від 05.06.2006р. Так, із матеріалів справи відомо, що вироком Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 19.10.2004р. із [PERSON] стягнуто на корись кредитної спілки «Самбірська» 1936грн заподіяної шкоди; постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 05.06.2006р. державним виконавцем накладено арешт на все майно, що належить [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Із листа №1859/26.11-09/14052 від 19.03.2024р. начальника Самбірського ВДВС у самбірському районі Львівської області у відділ відсутні виконавчі провадження щодо [PERSON] , проживаючої за адресою : [ADDRESS] ; виконавче провадження завершено та виконавчий документ повернуто до суду. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення. Згідно п. 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України від 3 червня 2016 року №5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Як убачається із матеріалів справи [PERSON] не має будь яких невиконаних зобов`язань, а тому зареєстроване обтяження на нерухоме майно на даний час є безпідставним. Згідно ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Ураховуючи наведені норми закону в сукупності з представленими позивачем документами, приводять суд до висновку, що позов є підставний і такий, що підлягає задоволенню. Суд прийшов до такого вирішення спору виходячи у тому числі із засад змагальності щодо подання доказів, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості, диспозитивності цивільного судочинства, аналізуючи подані суду документи. Судом із матеріалів справи встановлено які реально права порушені, ким саме, в який спосіб і які конкретно несприятливі наслідки спричинило для позивача це порушення; а також мету пред`явлення позову позивачем як захист (відновлення) її прав і законних інтересів, оскільки лише при обраному ним способі захисту можливо відновити (захистити) її права.

Outcome: approved