Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-20 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» звернулося до суду із позовом до [PERSON] та просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором в розмірі 42499 гривень 15 копійок. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 22 лютого 2022 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» було укладено електронний договір №5584264 про надання споживчого кредиту. Зазначений кредитний договір було укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» затверджених наказом №19-ОД від 05 січня 2022 року та розміщених сайті https://creditplus.ua/ru/documents. Згідно умов Кредитного договору: сума кредиту (загальний розмір) складає 8500 грн.; строк кредиту 360 днів, періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів, дата повернення кредиту - 17 лютого 2023 року вказується в Графіку платежів, що є Додатком №1 до цього Договору. ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» свої зобов`язання перед відповідачем за Кредитним договором виконало та надало їй кредит в сумі 8500 грн. шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № [NUMBER] . Відповідно до п.1.5.1 Кредитного договору стандартна процентна ставка становить 1,99% в день та застосовується: - у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього Договору. Відповідно до п. 1.5.2. знижена процентна ставка становить 0.199% в день та застосовується за умови, що споживач до 24 березня 2022 року або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного у Графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, Споживач як учасник програми лояльності, отримає від товариства знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити Споживач за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати, буде перераховано за зниженою процентною ставкою. 24 березня 2022 року відповідач свої зобов`язання щодо сплати відсотків та тіла кредиту не виконала. 22 березня 2022 року відповідач здійснила оплату на рахунок кредитора в розмірі нарахованих процентів за користування кредитом на суму 50 гривень 75 копійок. 30 червня 2022 року відповідач здійснила оплату на рахунок кредитора в розмірі нарахованих процентів за користування кредитом на суму 50 гривень 00 копійок. У зв`язку з введенням воєнного стану та з метою врегулювання кредитних відносин з клієнтами, а також зменшення їх фінансового навантаження, ТОВ «Авентус Україна» було прийнято рішення про призупинення нарахування процентів та надання кредитних канікул за користування кредитними коштами в період з 25 лютого 2022 року по 30 квітня 2022 року за всіма кредитними договорами, а тому первісним кредитором у період з 01 травня 2022 року по 18 вересня 2022 року було здійснено нарахування відсотків в межах строку дії договору за ставкою 1,99%: 8500 гривень * 1,99% * 141 календарних днів = 23800 гривень 15 копійок. Позивачем нараховано відсотки за 60 календарних днів з 19 вересня 2022 року по 18 листопада 2022 року в межах строку договору відповідно до наступного: 8500 гривень * 1,99% * 6 календарних днів = 10149 гривень. Загалом відсотки складають: 23800 гривень 15 копійок + 10149 гривень = 33999 гривень. Таким чином відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконала, чим порушила умови договору. 19 червня 2023 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», було укладено договір факторингу №19.06/23-Ф, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за кредитним договором. Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» повідомило відповідача шляхом направлення на електронну пошту [INFO], зазначену при укладенні кредитного договору, відповідного повідомлення. Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача по кредитному договору перед позивачем не сплачена і складає 8500,00 грн - тіло кредиту та 33999,15 грн - нараховані проценти, всього - 42499,15 грн.. Стосовно процедури укладення договору про надання кредиту позивач зазначив, що згідно з п.1 ст.9 Закону України «Про споживче кредитування» кредитодавець розміщує на своєму офіційному веб-сайті інформацію, необхідну для отримання споживчого кредиту споживачем. Така інформація повинна містити наявні та можливі схеми кредитування у кредитодавця. Споживач перед укладенням договору про споживчий кредит має самостійно ознайомитися з такою інформацією для прийняття усвідомленого рішення. Відповідач зайшла на Веб-сайт ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» https://www.creditplus.ua, де вона мала змогу ознайомитись з текстом примірного Кредитного договору, Правилами, Паспортом споживчого кредиту, інформацією, передбаченою ч.2 ст.12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», ліцензією, фінансовим звітом тощо. Надалі відповідач пройшла реєстрацію в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА». Потім для безпосереднього оформлення кредиту відповідач в ІТС обрала бажану суму кредиту та строк кредитування; ознайомився з текстом примірного кредитного договору, що пропонувався для укладання, інформацією, зазначеною в ч.2 ст.12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та іншою необхідною інформацією, шляхом перенаправлення (відсилання) до них/неї, що повністю відповідає ч.5 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію». Після прийняття ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» позитивного рішення щодо надання кредиту відповідачу ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» зробив їй пропозицію в особистому кабінеті укласти електронний Кредитний договір, який містив усі істотні умови, і з якими відповідач ознайомилася до моменту укладання. Після прийняття відповідачем умов Кредитного договору з нею було укладено електронний Кредитний договір, який був підписаний відповідачем у відповідності до вимог ч.ч.6 та 8 ст.11 і ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», а саме за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «C754576», після чого відповідач отримала кредит в сумі 8500,00 грн. на свою платіжну карту № [NUMBER] . У зв`язку з наведеним позивач звернувся до суду та просить задовольнити позовні вимоги. Ухвалою суду від 21 червня 2024 року було відкрито провадження у справі та вирішено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача, яка діє на підставі ордеру серії АН №1075167 від 16 квітня 2024 року, надала до суду заяву про розгляд справи у відсутність представника позивача, позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує (а.с.124). Відповідач у судове засідання 21 жовтня 2024 року не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася належним чином за зареєстрованим місцем проживання відповідно до п.1 ч.8 ст.128 ЦПК України, що підтверджується роздруківкою з офіційного сайту АТ «Укрпошта» (а.с.125). Крім того 09 липня 2024 року відповідач отримала копію ухвали про відкриття провадження у справі та повістку про виклик до суду на 03 вересня 2024 року, що підтверджується поштовим повідомленням, яке повернулось до суду (а.с.119), однак на вказану дату відповідач не з`явилась та причину неявки суду не повідомила. Зважаючи на неявку сторін, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Частиною 8 ст.178 ЦПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Аналогічне положення міститься і в ч.2 ст.191 ЦПК України. Згідно з ч.2 ст.281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення заочного рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням вказаного, у зв`язку з неявкою відповідача, належним чином повідомленої про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин та не повідомлення причин неявки, ненаданням відповідачем відзиву на позов, відсутністю заперечень з боку позивача, суд ухвалив розглянути справу у відсутності відповідача та відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідачем у справі є [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади, виданим відділом надання адміністративних послуг Ананьївської міської ради за №1364 від 10 травня 2024 року (а.с.110). Судом встановлено, що 22 лютого 2022 між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» було укладено електронний договір №5584264 про надання споживчого кредиту (а.с.9), згідно з умовами якого позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки та на умовах, передбачених договором. Вказаний договір підписано [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором С754576 22 лютого 2022 року. Згідно п. п.1.3, 1.4, 1.5 кредитного договору сума кредиту (загальний розмір) складає 8500 грн., строк кредиту 360 днів, тип процентної ставки - фіксована. Відповідно до п.1.5.1. договору стандартна процентна ставка становить 1,99 % в день та застосовується: у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього договору. Відповідно до п.2.1. договору, кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, включаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] або іншої платіжної картки. Згідно з п.3.1. договору нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, протягом строку кредиту виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт». ТОВ "Авентус Україна" свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало кредит в сумі 8500 грн (а.с.17-48). 19 червня 2023 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ "Фінансова компанія «Фінтраст Україна» укладено договір факторингу №19.06/23-Ф, у відповідності до умов якого, ТОВ "Авентус Україна" відступив ТОВ «Фінансова компанія "Фінтраст Україна" права грошової вимоги за кредитним договором (а.с.72-76), що підтверджується копією акту -прийому-передачі інформації згідно реєстру боржників в електронному виді за договором факторингу №19.06/23-Ф від 19 червня 2023 року (а.с.76, 78). Відповідно до витягу з реєстру боржників від 19 червня 2023 до договору факторингу №19.06/23-Ф від 19 червня 2023 року, ТОВ «Фінансова компанія "Фінтраст Україна" набуло право вимоги до відповідача (а.с.77). Позивачем в підтвердження наявності у відповідача заборгованості перед позивачем надано розрахунок заборгованості за договором №5584264 від 22 лютого 2022 року (а.с.49-61). Також ухвалою суду від 21 червня 2024 року було задоволено клопотання позивача та витребувано від Акціонерного товариства «Універсал Банк»: інформацію, чи належить банківська картка [NUMBER] [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків - [NUMBER] ; інформацію чи було зараховано кошти у розмірі 8500 гривень 00 копійок на вказану платіжну картку, банком емітентом якої є АТ «Універсал Банк», від ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» Код ЄДРПОУ - 41078230. На виконання ухвали суду 09 липня 2024 року до суду найшла відповідь від АТ «Універсал банк», згідно якої на ім`я [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків - [NUMBER] , було емітовано платіжну картку [NUMBER] . [INFO] на платіжну картку [NUMBER] , що належить [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків - [NUMBER] , надходили грошові кошти в сумі 8500 гривень 00 копійок. Кошти зараховувались не по реквізитам, а через платіжну систему, тому у банку відсутня інформація щодо призначення та рахунків відправників, а тому підтвердити чи спростувати факт того, що платежі надходили від ТОВ «Авентус Україна», банк не може (а.с.117). Відповідно до п.5 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно ч.2 ст.6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Згідно ч.4, 6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно ч.8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Статтею 12 цього Закону передбачено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, кредитний договір було укладено в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Авентус Україна» в електронній формі. Відповідно до ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно положень ч.2 ст.639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч.1 ст.1055 ЦК України). Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (ч.ч.1, 2 ст.10561 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. У разі порушення боржником негативного зобов`язання кредитор незалежно від сплати неустойки та (або) відшкодування збитків і моральної шкоди має право вимагати припинення дії, від вчинення якої боржник зобов`язався утриматися, якщо це не суперечить змісту зобов`язання. Така вимога може бути пред`явлена кредитором і в разі виникнення реальної загрози порушення такого зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст.612 ЦК України). Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За таких обставин, враховуючи, що відповідач не виконав належним чином зобов`язання щодо погашення заборгованості за договором кредиту між ним та ТОВ «Авентус Україна» в обумовлені договором строки, позивач, який отримав право вимоги до відповідача за договором факторингу, внаслідок такого порушення не позбавлений можливості отримати кредитні кошти та відсотки, на що він розраховував при укладенні договору, а тому суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі та слід стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 42499 гривень 15 копійок, яка складається з: 8500 гривень 00 копійок - сума кредиту, 33999 гривень 15 копійок - сума процентів за користування кредитом. Питання щодо судових витрат судом вирішується відповідно до положень ст.141 ЦПК України. Таким чином, суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений, що підтверджується відповідною платіжною інструкцією в національній валюті №4491 від 18 квітня 2024 року, судовий збір у розмірі 2422 гривні 40 копійок. Крім того, позивачем заявлено про відшкодування витрат на правничу допомогу у сумі 10000 грн, стосовно якого суд зазначає таке. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Така заява була зроблена представником позивача зокрема у позовній заяві. Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. У відповідності до п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, до яких зокрема відносяться витрати на професійну правничу допомогу покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, у матеріалах справи наявна копія договору про надання правової допомоги адвокатом Крюковою М.В. Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» №07/07-2022 від 07 липня 2022 (а.с.91-92), копія ордеру серії АН №1075167 від 16 квітня 2024 року (а.с.93), звіт про надання правової допомоги згідно договору №07/07-2022 від 07 липня 2022 року (а.с.95), рахунок на оплату по замовленню №19/04 від 19 квітня 2024 року (а.с.96), платіжну інструкцію №4325 від 19 квітня 2024 (а.с.97). Положеннями ч.5-6 ст.137 ЦПК України визначено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ч.4-6 ст.137 ЦПК України відповідач не заявляв клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, з підстав неспівмірності витрат та не виконав обов`язку доведення неспівмірності витрат. У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у ч.ч.4-5 ст.137 ЦПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям. Таких доказів або обґрунтувань, у тому числі розрахунків, які свідчили б про неправильність розрахунку витрат або про неналежність послуг адвоката до справи, відповідачем не надано. Клопотання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу від відповідача до суду не надходило. Таким чином, судом встановлено, що представником позивача надано до суду належні докази на підтвердження витрат на професійну правову допомогу, які позивач сплатив у погодженому з адвокатом розмірі, як, зокрема докази щодо обсягу наданих послуг та виконаних робіт, переліку складових наданих послуг, акт виконаних робіт, у зв`язку із чим, суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність витрат на правничу допомогу по даній справі в розмірі 10000 грн., які підлягають стягненню з відповідача. З огляду на наведені вище обставини, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на професійну правову допомогу адвоката в розмірі 10000 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial