Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-14 00:00:00

16 серпня 2024 року [PERSON] звернулася до суду із наведеним вище позовом, в обґрунтування якого зазначала наступне. 12 жовтня 2002 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Василівського районного управління юстиції Запорізької області, під актовим записом № 89, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб. Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Сторони не досягли угоди про добровільну сплату аліментів, а тому донька фактично знаходяться на утриманні позивачки, відповідач участі у вихованні та розвитку дитини не приймає. З огляду на вказане, [PERSON] просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини від усіх видів доходу відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 05.09.2024 року у вказаній справі було відкрито провадження та її призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 08 год. 30 хв. 01.10.2024 року, і відповідачу надано строк для подання відзиву на позовну заяву. В подальшому судове засідання було відкладено на 14 год. 30 хв. 15.10.2024 року. В судове засідання позивачка не з`явилася, про дату та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Крім того, подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи здійснювати у її відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відзив не подав. Виходячи з наведеного, а також положень ч. 3 ст. 211, ч. 4 ст. 223 ЦПК України, суд доходить висновку про можливість здійснення судового розгляду за відсутності учасників справи, на підставі наявних матеріалів, та за письмової згоди позивачки, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У відповідності до вимог ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх учасників справи. Перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні в них докази та надавши їм оцінку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень статті 12\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Частиною 1 статті 13\~ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.\~180\~СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який зареєстровано 12.10.2002 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Василівського районного управління юстиції Запорізької області, під актовим записом № 89 (а.с. 9). Від шлюбу мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] (а.с. 10). З матеріалів справи вбачається, що причиною звернення позивачки до суду із вказаним позовом стало те, що сторонами не було досягнуто угоди про добровільну сплату аліментів. Факт проживання дитини з матір`ю підтверджується довідкою ВПО [PERSON] від 15.04.2024 № 2304-5003234715 та довідкою ВПО [PERSON] від 15.04.2024 № 2304-5003234745, згідно до яких вони разом зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст.\~182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 наведеної статті СК України визначено, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 183\~СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину визначається судом. При визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню, суд враховує, що дитина проживає та фактично перебуває на утриманні своєї матері. Відповідно до ч. 1 ст.\~191\~СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу, - із дня подання такої заяви. За таких обставин, суд доходить висновку про те що, позовні вимоги підлягають задоволенню, а тому вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше ніж 50 (п`ятдесят) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 16.08.2024 року і до досягнення дитиною повноліття. Питання про стягнення судових витрат, суд вирішує відповідно до\~ст. 141 ЦПК України. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved