Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-16 00:00:00

[PERSON] (надалі - позивач), діючи через свого представника [PERSON] , звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області з позовом до [PERSON] (надалі - відповідач), в якому просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) щомісячно на її користь на повнолітнього сина [PERSON] , до досягнення ним 23-х років при умові навчання, починаючи із дня пред`явлення позову. Позовну заяву мотивує тим, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який 24 січня 2024 року Рівненським районним судом Рівненської області було розірвано. Під час перебування у шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] . До 28 липня 2024 року відповідач сплачував на сина аліменти у розмірі 1/4 частки від свого заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку до настання повноліття, за рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 02 листопада 2022 року. Повноліття настало з 28 липня 2024 року і відповідач припинив сплачувати аліменти. На даний час син проживає разом з нею і навчається в ЗВО Українському католицькому університеті. Вартість навчання коштує 129 000 грн на рік. При цьому, вона є інвалідом 2 групи, має онкологічне захворювання та постійно лікується. Лише однієї її заробітної плати не вистачає на утримання сім`ї та навчання. Адже, син навчається і працювати не може, а потрібно купувати одяг, харчі, ліки, здійснювати певні витрати на канцелярські товари, книги та літературу для навчання. Відповідач цими питаннями не цікавиться. Хоча обов`язок батьків - допомогти дитині здобути освіту. На даний час відповідач проходить службу в Збройних силах України у військовій частині [NUMBER] , служить на Рівненському полігоні і має регулярний дохід. Так як відповідач має регулярний дохід є необхідність призначити аліменти в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу), так як і стягувалось до досягнення сином повноліття. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Позивач та її представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи. 16 жовтня 2024 року представник позивача [PERSON] подала заяву, в якій просила судове засідання провести за відсутності позивача. Також, 09 жовтня 2024 року представник відповідача [PERSON] подав клопотання про зупинення провадження, 15 жовтня 2024 року представник позивача [PERSON] подала заперечення на клопотання позивача про зупинення провадження, однак в судовому засіданні представник відповідача [PERSON] просив вказане клопотання не розглядати. Згідно частини четвертої статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вирішуючи питання щодо наявності законних підстав для визнання позову відповідачем та задоволення позову у зв`язку з цим, суд враховує наступне. Як встановлено судом, [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 23 вересня 2001 року, який розірвано рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 24 січня 2024 року в справі №570/5934/23, рішення суду набрало законної сили 26 лютого 2024 року. Під час перебування у шлюбі у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції 04 серпня 2006 року. [PERSON] , [INFO] , зареєстрований з 17 листопада 2022 року за однією адресою разом з [PERSON] , а саме: [ADDRESS] , що підтверджується Витягами з Реєстру територіальної громади від 31 липня 2024 року №2024/009130014 та від 03 серпня 2024 року №2024/009259128, в той час як [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що слідує з копії його паспорта серії [NUMBER] . Судовим наказом Рівненського районного суду Рівненської області від 02 листопада 2022 року в справі №570/3956/22, який набрав законної сили 02 листопада 2022 року, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 21 жовтня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття. [INFO] [PERSON] досягнув повноліття. [PERSON] є студентом Українського католицького університету і навчається за першим (бакалаврським) рівнем освіти на 1 курсі філософсько-богословського факультету за спеціальністю Богослов`я. Форма навчання денна. Дата початку навчання на освітній програмі 02 вересня 2024 року, термін закінчення навчання на освітній програмі 30 червня 2028 року, що підтверджується довідкою №1033 від 21 серпня 2024 року Закладу вищої освіти «Український католицький університет». 03 серпня 2024 року [PERSON] сплачено за освітні послуги від [PERSON] . Українському католицькому університету 64\~500 грн 00 коп., що слідує з квитанції №Н8Х3-С86Т-Х689-2ЕН5 від 03 серпня 2024 року. [PERSON] є інвалідом другої групи, що підтверджується Довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААГ №902752 від 20 червня 2024 року. Згідно Відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору від 15 серпня 2024 року [PERSON] за період з 1 кварталу 2024 року по 2 квартал 2024 року отримала дохід, в тому числі і аліменти, в загальній сумі 336\~510 грн 52 коп. Як слідує з Довідок військової частини [NUMBER] від 10 серпня 2024 року №618 та від 10 вересня 2024 року №617 [PERSON] перебуває на військовій службі у військовій частині [NUMBER] . Відповідно до частин першої та другої статті 199 Сімейного кодексу України (надалі СК України) якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Частиною третьою статті 199 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до частин першої та другої статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до\~статті 182\~СК України\~при визначенні\~розміру аліментів,\~суд враховує:\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини;\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів;\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина;\~наявність на\~праві власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають значення. Відтак, правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка зокрема передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст. 199, 200, 201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. Судом встановлено, що [PERSON] досягнув повноліття, продовжує навчання та потребує в зв`язку з цим матеріальної допомоги, відтак суд доходить висновку, що відповідач, який є батьком [PERSON] , зобов`язаний надавати сину таку допомогу до завершення навчання, але не більше як до досягнення ним двадцяти трьох років та може її надавати, оскільки він є військовослужбовцем та має постійний дохід. Вирішуючи питання про спосіб стягнення та розмір аліментів, які необхідно стягнути з відповідача на користь позивача суд враховує позицію позивача, визнання позову зі сторони відповідача, тому зважаючи на обставини, які викладені вище, а також виходячи з рівності прав та обов`язків батьків, суд доходить висновку про необхідність стягнення аліментів із відповідача у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги до закінчення навчання. Враховуючи наведені обставини, суд доходить висновку про задоволення позову повністю. При цьому, на підставі частини першої статті 191 та статті 201 СК України, стягнення аліментів необхідно присудити з дня пред`явлення позову, тобто з 06 вересня 2024 року. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Оскільки з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно частини 6 статті 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно частини 1 статті 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки представник відповідача визнав позовні вимоги,\~а позивач звільнена від сплати судового збору, на підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», 50 відсотків судового збору в розмірі 605 грн. 60 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved