Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-21 00:00:00

До Жовтневого районного суду м. Харкова надійшла позовна заява [PERSON] до Харківської територіальної громади в особі Харківської міської ради, третя особа Друга Харківська міська державна нотаріальна контра Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в якій позивач просила суд визначити їй, як спадкоємиці за законом після матері [PERSON] , яка померла [INFO] , додатковий трьохмісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини, а саме будинку [ADDRESS] , який рахувати з дня набрання рішенням законної сили. Позовна заява сформована в системі «Електронний суд» 30.07.2024 та підписана представником позивача адвокатом Чернишовою О.Ю., яка діє на підставі ордеру (а.с.7). Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона є єдиною спадкоємицею за законом щодо майна її матері [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] від COVID-19. Рідний брат позивача [PERSON] також помер [INFO] від COVID-19. Спадковим майном є житловий будинок [ADDRESS] ), який належав померлій [PERSON] , яка прийняла спадщину після померлої [INFO] бабусі позивача [PERSON] шляхом подання заяви, проте спадкові права не оформила. Вказаний об`єкт нерухомості належав [PERSON] на підставі свідоцтва про право особистої власності від 12.08.1971. Оформити спадкове майно позивач не має можливості у зв`язку з пропущенням нею строку для прийняття спадщини, та Друга Харківська МДНК винесла постанову від 23.04.2024 про відмову у вчиненні нотаріальної дії щодо оформлення спадщини. На думку позивача, строк для подання заяви про прийняття спадщини пропущений нею з поважних причин, у зв`язку зі встановленням на території України карантину, пов`язаного з COVID-19 з 12.03.2020 по 30.06.2023; у зв`язку з великою відстанню між місця постійного проживання позивача та місцем відкриття спадщини; та у зв`язку із змінами у законодавстві щодо перебігу строків прийняття спадщини в умовах воєнного стану. Так, кінцем шестимісячного строку на прийняття спадщини є 02.05.2022, проте позивач в цей час перебувала за кордоном (у Канаді), і через військову агресію Російської Федерації проти України не змогла звернутися до нотаріуса за місцем відкриття спадщини. В березні 2022 року під час звернення до консульства позивачу повідомлено, з посиланням на п. 3 постанови КМУ від 28.02.2022 № 164 «Про деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», про те, що спадкоємець може прийняти спадщину протягом дії воєнного стану, незалежно від його тривалості та додатково після його відміни у строк, що залишився станом на 24.02.2022 із встановлених законом шести місяців. В подальшому представнику позивача влітку 2023 року повідомлено, що строк для прийняття спадщини є пропущеним, оскільки 29.06.2022 до пункту 3 постанови КМУ від 28.02.2022 № 164 «Про деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» внесені зміни, відповідно до яких перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на 4 місяці. Наведені обставини вимусили позивача звернутися до суду з цим позовом. 06.08.2024 ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі, призначено підготовче засідання (а.с.79-80). 28.08.2024 ухвалою суду за клопотанням представника позивача витребувано\~\~від Відокремленого підрозділу Другої Харківської міської державної нотаріальної контори Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції належним чином завірену копію спадкової справи № 201п/2024, відкритої після померлої [INFO] [PERSON] , [INFO] , яка проживала за адресою: [ADDRESS] ); та належним чином завірену копію спадкової справи № 317/2002, відкритої після померлої [INFO] [PERSON] , яка проживала за адресою: [ADDRESS] ) (а.с.100-101). \~ \~ \~ \~01.10.2024 суд, не виходячи до нарадчої кімнати, постановив ухвалу про долучення до матеріалів справи надану 28.08.2024 представником позивача довідку КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради № 8355/04-11/24 від 09.08.2024 та витребувані від Відокремленого підрозділу Другої Харківської міської державної нотаріальної контори Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції копії спадкових справ, що надійшли до суду 10.09.2024 (а.с.96, 133-165). 01.10.2024 ухвалою суду підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті (а.с.169-170). Представник позивача адвокат Чернишова О.Ю. подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити, розглянути справу без участі позивача та її представника, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином (відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України), у судове засідання представник відповідача не з`явився, в порушення ст. 131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомив, відзив не подавав. \~ \~ \~ \~Третя особа - Друга Харківська міська державна нотаріальна контра Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції письмові пояснення на позовну заяву не подавала, просила провести розгляд справи за відсутності її представника, про що зазначила у заяві (а.с.93). Відповідно до ч. 2\~ст. 43 ЦПК України\~особи, які беруть участь у справі, зобов`язані, зокрема, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Частиною 3\~ст. 131 ЦПК України\~передбачено, що у разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Згідно\~ зі статтею 280 ЦПК України\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. 22.10.2024 ухвалою суду постановлено про заочний розгляд справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд не здійснював. Дослідивши матеріали справи, докази надані в обґрунтування позову, суд дійшов таких висновків. Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За змістом\~ст.\~12\~ЦПК України\~цивільне судочинство\~здійснюється на\~засадах змагальності\~сторін. Учасники\~справи мають\~рівні права\~щодо здійснення\~всіх процесуальних\~прав та\~обов`язків,\~передбачених законом. Кожна\~сторона повинна\~довести обставини,\~які мають\~значення для\~справи і\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Кожна\~сторона несе\~ризик настання\~наслідків,\~пов`язаних із\~вчиненням чи\~невчиненням нею\~процесуальних дій. Суд,\~зберігаючи об`єктивність\~і неупередженість: 1)\~керує ходом\~судового процесу; 2)\~сприяє врегулюванню\~спору шляхом\~досягнення угоди\~між сторонами; 3)\~роз`яснює у\~випадку необхідності\~учасникам судового\~процесу їхні\~процесуальні права\~та обов`язки,\~наслідки вчинення\~або невчинення\~процесуальних дій; 4)\~сприяє учасникам\~судового процесу\~в реалізації\~ними прав,\~передбачених цим\~Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. В силу\~ст.13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч.1\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд встановив, що відповідно до копії свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого на підставі рішення виконкому Жовтневої районної ради депутатів трудящих № 268-24 від 04.08.1971, жилий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, який розташований у [ADDRESS] належить [PERSON] (а.с.42-44). З наданої до суду копії будинкової книги для реєстрації громадян, які мешкають у будинку [ADDRESS] вбачається, що у цьому будинку були зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] ; на час смерті спадкодавця [PERSON] у цьому будинку були зареєстровані: [PERSON] та [PERSON] (а.с.17-24). Також, згідно з Інформаційною довідкою з Реєстру територіальної громади міста Харкова від 23.04.2024, що міститься в матеріалах спадкової справи № 201 П/2024 після померлої [INFO] [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] станом на 02.11.2021 були зареєстровані: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.156). Відповідно до листа КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради від 09.08.2024 за № 8355/04-11/24, згідно з поштово-телеграфним довідником м. Харкова від 1973 року, «вулиця Бородівка» змінено на «вулицю Кибальчича». Відповідно до даних відділу збереження технічної документації КП «БТІ» у відділі обліковується інвентаризаційна справа за адресою: [ADDRESS] ) (а.с.96). 02.10.1996 [PERSON] склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом П`ятої Харківської державної нотаріальної контори Одринською О.В. р. № 2-3801, яким на випадок своєї смерті заповіла належний їй на праві особистої власності жилий будинок [ADDRESS] з належними до нього надвірними будівлями дочці [PERSON] , що підтверджується копією цього заповіту (а.с.16,141). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.15). З копії спадкової справи № 317/2002 [PERSON] , яка померла [INFO] вбачається, що 14.05.2002 під № 619 в книзі обліку спадкових справ державним нотаріусом П`ятої Харківської державної нотаріальної контори зареєстрована заява [PERSON] про прийняття нею спадщини, згідно з заповітом, посвідченого П`ятою ХДНК 02.10.1996 за р. № 2-3801 після її матері [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с.137-141). [INFO] у м. Харкові померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть (а.с.12, 154-155). З наданих позивачем доказів та копії спадкової справи № 201 П/2024 після померлої [INFO] [PERSON] , розпочатої 23.04.2024, вбачається, що 27.10.2023 [PERSON] подала до нотаріуса міста Коквітлам провінції Британська Колумбія, Канада заяву про фактичне прийняття спадщини за законом після її матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Постановою державного нотаріуса Другої Харківської міської державної нотаріальної контори Одрінської О.В. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23.04.2024 вих. № 550/02-31/П відмовлено [PERSON] , яка є спадкоємцем [PERSON] у вчиненні такої нотаріальної дії, як видача свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS] , у зв`язку з тим, що [PERSON] пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини після смерті спадкодавця (а.с.14, 35-36, 142-165). Позивач [PERSON] є дочкою [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , де її батьками зазначені; [PERSON] , [PERSON] ; копією свідоцтва про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , [INFO] , де прізвище дружини після укладення шлюбу [PERSON] ; повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00044668565 від 23.04.2024, повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 00044668779 від 23.04.2024 (а.с.9,34,157-160). [PERSON] є рідним братом позивача [PERSON] , що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00044668565 від 23.04.2024, повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 00044668779 від 23.04.2024, повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 00044667829 від 23.04.2024, повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 00044669226 від 23.04.2024 (157-165). [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть (а.с.13, 161-162). [PERSON] , [INFO] є громадянкою Канади, що підтверджується копією її паспорту [NUMBER] , який виданий 04.08.2015 (10-11). Отже, спадковим майном після померлої [INFO] [PERSON] є жилий будинок [ADDRESS] , право власності на який зареєстроване за [PERSON] , яка померла [INFO] . [PERSON] по день смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , та фактично прийняла у спадщину зазначений будинок, на підставі заповіту, та звернувшись у встановлений законом строк до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Стаття 1220 ЦК України\~передбачає, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно вимогам\~ст. 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом чи за законом. До складу\~спадщини входять\~усі права\~та обов`язки,\~що належали\~спадкодавцеві на\~момент відкриття\~спадщини і\~не припинилися\~внаслідок його\~смерті (ч.\~1\~ст.\~1218\~ЦК України). Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця (статті 1220, 1221 ЦК України). За змістом\~частин 1-3\~ст.\~1268\~ЦК України\~спадкоємець за\~заповітом чи\~за законом\~має право\~прийняти спадщину\~або не\~прийняти її. Не\~допускається прийняття\~спадщини з\~умовою чи\~із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята\~статті 1268 ЦК України). Частиною 1 статті 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. За змістом ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Отже, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Спадкодавець [PERSON] померла [INFO] , отже спадкоємці повинні були звернутися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини по 02 травня 2022 року. Як на обставини, що зумовили пропущення строку подання заяви про прийняття спадщини позивач посилалась на запровадження на території України карантину, пов`язаного з пандемією COVID-19 з 12.03.2020 по 30.06.2023; велику відстань між місця постійного проживання позивача та місцем відкриття спадщини; введення в Україні з 24.02.2022 воєнного стану, який і досі триває; на зміни у законодавстві щодо перебігу строків прийняття спадщини в умовах воєнного стану. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України). Згідно з п. 24\~Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої\~статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власної волі. Вчинення або не вчинення спадкоємцем дій, з якими законодавець пов`язує прийняття спадщини, має визначальне значення для висновку про дотримання ним процедури входження у спадкування і остаточно дає відповідь на питання про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Пропуск такого строку, позбавляє спадкоємця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору і потребує пред`явлення ним позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Пленум Верховного Суду України в п. 24\~постанови від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику справах про спадкування"\~роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272\~ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок наведений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17, від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16, від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18, від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18. Якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Так, постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", з урахуванням\~постанови Кабінету Міністрів України №392 від 20.05.2020 "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2"\~у чинній редакції, з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 з 12.03.2020 на всій території України встановлено карантин. Постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 27 червня 2023 року № 651 "Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. Водночас, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені ч. 1 ст. 1270 ЦК України чинним законодавством не продовжені на строк дії такого карантину. Під час дії карантину була відсутня постійна заборона регулярних та нерегулярних пасажирських перевезень у міжнародному сполученні, державні органи України, нотаріуси переважно здійснювали свою діяльність, а отже у позивача відсутні були перешкоди у реалізації її права на подання заяви про прийняття спадщини. Водночас, 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України №64 від 22.02.2022 введено воєнний стан з 05 год 30 хв 24 лютого 2022 року, який діє до теперішнього часу. Загальновідомим є факт, що м. Харків (місце відкриття спадщини) з 24.02.2022 і до 15 вересня 2022 року, було місцем ведення активних бойових дій, перебувало під обстрілами. Це зокрема підтверджується даними Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 від 22.12.2022, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.12.2022 за № 1668/39004 (зі змінами та доповненнями). Також, в цей період часу була припинена діяльність нотаріусів та обмежений доступ до державних реєстрів. Позивач, яка постійно проживає у Канаді та у період активних бойових дій в м. Харкові перебувала за межами України, об`єктивно не мала змоги вчасно звернутися до нотаріуса за місцем відкриття спадщини із заявою про прийняття спадщини. Також, згідно з п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», в редакції, чинній по 28.06.2022, було встановлено, що на час воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється. Постановою КМУ від 24.06.2022 №719 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату та державної реєстрації в умовах воєнного стану», перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини. Водночас відповідні зміни щодо строків прийняття спадщини не були внесені до ЦК України, а відтак норми постанови Кабінету\~Міністрів України\~від 28.02.2022\~№ 164 не змінюють та не зупиняють визначених ст.\~1270\~ЦК України строків для прийняття спадщини. Отже, як зазначила позивач у позовній заяві, у зв`язку з наявністю розбіжностей у нормативних документах, які регулюють питання щодо строків прийняття спадщини, у неї виникло уявлення про те, що вона може подати заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців після закінчення воєнного стану, та вона не могла передбачити, що строк прийняття спадщини, який спочатку продовжено на час дії воєнного стану, потім буде продовжений до десяти місяців, а в майбутньому буде знову зменшений до шести місяців. У постанові від 25 січня 2023 року у справі № 676/47/21 Верховний Суд зробив правовий висновок, відповідно до якого правила щодо строку на прийняття спадщини (початок перебігу, наслідки спливу) регулюються\~Цивільним кодексом України,\~який прийнятий\~Верховною Радою\~України і\~є основним\~актом цивільного\~законодавства України; строк на прийняття спадщини по своїй сутності є присічним (статті\~1270,\~1272 ЦК), оскільки його сплив призводить до того, що спадкоємець вважається таким, який не прийняв спадщину. Тобто сплив строку "присікає" право на прийняття спадщини. Проте в законі, вочевидь з урахуванням сутності права на прийняття спадщини як майнового, передбачена можливість: за згодою самих спадкоємців, що прийняли спадщину, подати заяву про прийняття спадщини (частина друга\~статті 1272 ЦК України); для спадкоємця звернутися з позовною вимогою та за наявності поважної причини суд визначає додатковий строк на прийняття спадщини (частина третя\~статті 1272 ЦК України); законодавець як у\~статті 1270 ЦК України, так і в інших нормах\~ЦК України, не передбачає допустимості існування такої конструкції як "зупинення перебігу строку на прийняття спадщини" та можливості в постанові Кабінету Міністрів України визначати інші правила щодо строку на прийняття спадщини. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта\~статті 263 ЦПК України). Частина 1\~статті 76 ЦПК України\~зазначає, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до\~статті 77 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтею 78 ЦПК України\~передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Частиною 6\~статті 81 ЦПК України\~передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно положень ч. 1\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд, з урахуванням фактичних обставин цієї справи, дійшов висновку, що у позивача були об`єктивні перешкоди для подання заяви про прийняття спадщини: у зв`язку з великою відстанню між місцем постійного проживання спадкоємця (Канада) та місцем розташування спадкового майна (м. Харків Україна); оскільки кінець строку для подачі заяви про прийняття спадщини припав на час ведення активних бойових дій в м. Харкові; з 24 лютого 2022 року по всій території України введено воєнний стан, та у зв`язку з наявністю розбіжностей у нормативних документах України, які регулюють питання щодо строків прийняття спадщини, що призвело до хибного уявлення позивача про продовження строку для прийняття спадщини на час воєнного стану. Враховуючи принцип належного урядування, прийняття Кабінетом Міністрів України відповідної постанови про продовження строків на прийняття спадщини, потім їх зменшення та висновків Верховного Суду про фактичну невідповідність цієї постанови вимогам закону, суд доходить висновку, що позивач не може нести відповідальність за дії органів державної влади, які допустили помилку. Тобто у позивача були правомірні очікування в розумінні пролонгації строків для прийняття спадщини і очевидно, позивач побоюючись воєнних дій, слушно зволікала з поданням заяви на прийняття спадщини. Наведені обставини зумовили пропущення позивачем строку подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин. Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування. З огляду на викладене, суд встановив наявність підстав для задоволення позову та визначає позивачу додатковий трьохмісячний строк для подання нею заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] яка померла [INFO] у м. Харкові, який обчислювати з дня набрання рішенням законної сили.

Outcome: approved