Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-20 00:00:00

16.09.2024 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові посилалася на те, що з відповідачем перебувають у шлюбі з 06.07.2024 року, який зареєстровано Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №244. Майже відразу після одруження сімейне життя між ними поступово погіршувалося: стали відсутні спільні інтереси з чоловіком, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного. З відповідачем спільного господарства не ведуть. Подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Відповідач почав нехтувати сімейними цінностями, між ними постійно виникають сварки, свідком яких нерідко є її батьки, що також тяжким чином впливає на їх психічний стан та кожен раз спричиняє їм душевні страждання. Відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають у сім`ї, він не здатний підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між нею та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Також відповідач має кримінальну справу у викраденні великої суми грошей та мікрокредити, через які їй телефонують та просять погасити. Спільних дітей не мають. Вважає, що надання строку на примирення не виправить їх відносин, а спроби примирення між ними не приносять жодних результатів. Тому, це лише погіршить стан відносин та продовжить їх перебіг в часі. Збереження шлюбу суперечить їх інтересам, оскільки вона не має наміру бути в шлюбі з чоловіком, з яким не бажає сумісно проживати в подальшому. На даний момент ведення між ними спільного господарства та шлюбні відносини припинено, окремо проживають з 04.09.2024 року. До припинення шлюбних відносин вони разом проживали за адресою: [ADDRESS] . Прохала розірвати шлюб, укладений 06.07.2024 року між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстровано Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 244, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] »; судовий збір залишити за позивачем. 26.09.2024 року ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження в судове засідання на 21.10.2024 року. 21.10.2024 року до суду звернувся відповідач [PERSON] з заявою про визнання позову, в якій повідомив, що не заперечує проти задоволення позовних вимог, прохав справу розглянути без його участі. 21.10.2024 року позивач в судове засідання не з`явилася, 21.10.2024 року подала заяву про розгляд справи без її участі. 21.10.2024 року відповідач в судове засідання не з`явився, 21.10.2024 року подав заяву про визнання позову, в якій не заперечував проти задоволення позовних вимог, прохав справу розглянути без його участі. Виходячи з положень ч.3 ст.211 ЦПК України суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні судового засідання за відсутності учасників процесу. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. [INFO] в м. Запоріжжя народилася позивач [PERSON] , рнокпп [NUMBER] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорту громадянина України № [NUMBER] від 14.08.2024 року, та копією Довідки про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру від 20.08.2024 року. [INFO] в м. Запоріжжя народився відповідач [PERSON] , рнокпп [NUMBER] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується матеріалами справи. 06.07.2024 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб у Дніпровському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 244, після реєстрації шлюбу дружина змінила прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 06.07.2024 року. Від шлюбу сторони спільних дітей не мають. Позивач наполягає на тому, що майже відразу після одруження сімейне життя між ними поступово погіршувалося: стали відсутні спільні інтереси з чоловіком, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного. З відповідачем спільного господарства не ведуть. Подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Відповідач почав нехтувати сімейними цінностями, між ними постійно виникають сварки, свідком яких нерідко є її батьки, що також тяжким чином впливає на їх психічний стан та кожен раз спричиняє їм душевні страждання. Відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають у сім`ї, він не здатний підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між нею та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Також відповідач має кримінальну справу у викраденні великої суми грошей та мікрокредити, через які їй телефонують та просять погасити. Окремо проживають з 04.09.2024 року. Відповідач визнав вказані обставини, про що свідчить заява про визнання позову. Суд, задовольняючи позов, виходить з наступного: \~ \~ \~ \~Так, відповідно ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно ч.1 ст.55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Відповідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судом встановлено, що сторони у справі перебувають у шлюбі з 06.07.2024 року, спільних дітей не мають, подружні відносини між сторонами припинені з 04.09.2024 року, подальше перебування у шлюбі і його збереження суперечить інтересам сторін, тому шлюб між ними має бути розірваний. Позивач заявила клопотання про залишення після розірвання шлюбу прізвища « [PERSON] », тому суд не змінює позивачу прізвище після розірвання шлюбу. Відповідно ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки відповідач фактично визнав пред`явлений до нього позов і визнання відповідачем позову не суперечить закону, тому суд враховуючи положення ст.206 ЦПК України, ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно ч.1 п.6 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Оскільки позивачем не заявлено вимоги щодо розподілу судових витрат, то суд під час ухвалення рішення не вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.

Outcome: approved