Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-21 00:00:00

17 червня 2024 року [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі, що дорівнює 30000 грн щомісячно, починаючи із дня звернення до суду і до повноліття дитини. В обґрунтування позовних вимог вказує, що від шлюбу у сторін народився син [PERSON] , з яким вона через війну в Україні проживає у Німеччині, де вони стали на облік, як особи, що потребують тимчасового захисту, щоб отримати відповідні документи на право там перебувати. Син навчається в німецькій школі та в міжнародній школі ІТ, за останню вона сплачує 60 євро щомісячно, вивчає дві іноземні мови (німецьку та англійську), користується послугами репетиторів, відвідує спортивні секції. Витрати на навчання та проживання дитини вона несе одноособово. До серпня поточного року їй необхідно було придбати підручників та зошитів на суму 150 євро, в цілому на послуги репетиторів вона витрачає в місяць в середньому 5000 грн, за спортивну секцію плавання вона сплачує 84 євро в місяць, інші спортивні секції безкоштовні, для створення належних умов для проживання та навчання дитини вона доплачує орендодавцю 200 євро в місяць, щоб у дитини була окрема кімната в орендованій квартирі. Вказує, що їй невідомі офіційне місце роботи відповідача та його офіційний дохід, однак знає, що щомісячний дохід відповідача складає близько 100000 грн, до того ж він має у власності чотири квартири в місті Києві та Київській області, та декілька земельних ділянок в Київській області, дану нерухомість він здає в оренду, отримуючи оренду плату. Крім того у нього є свій автопарк із не однією одиницею мото та авто транспорту, які він регулярно оновлює. Вважає, що відповідач спроможний сплачувати заявлену суму аліментів на утримання дитини. Позивачка направила до суду клопотання про розгляд справи без її участі, підтримала позовні вимоги за обставин на їх обґрунтування. Представник відповідача адвокат Шевчук О.І. в судовому засіданні вказав на недоведеність позивачкою спроможності відповідача сплачувати аліменти на малолітнього сина в розмірі 30000 грн на місяць і заявлених нею витрат на утримання дитини в Німеччині. Останній не заперечує сплачувати аліменти, оскільки постійно приймав, приймає та планує приймати участь в утриманні сина. Наразі відповідач офіційно працює, його середньомісячна заробітна плата за останній шість місяців становить 25000 грн без врахування податків та обов`язкових платежів. Інших постійних доходів він немає. Щодо заявленого житла, то одна із квартир придбана сторонами в період шлюбу, де і проживала позивачка із сином та має можливість і надалі користуватися нею, в двох інших проживають окремо він та його батько. Земельні ділянки отриманні ним у спадщину, за оренду яких він отримує плату в розмірі 677 грн в місяць. У нього у власності наявний один автомобіль. Відповідач несе постійні витрати на утримання батьків пенсіонерів похилого віку, зокрема, батько інвалід ІІ групи та потребує постійного лікування дороговартісними медикаментами, оскільки розмір пенсії останніх не покриває витрати на харчування, сплату комунальних послуг та лікування. Батьки дитини зобов`язанні спільно утримувати свою дитину. В свою чергу він вважає достатнім та виправданим сплату аліментів на утримання сина [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 6392 грн, тобто в розмірі чотирьох мінімальних гарантованих розмірів аліментів для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дати ухвалення судового рішення і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21 червня 2024 року цивільну справу передано на розгляд Старокостянтинівському районному суду Хмельницької області. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 02 серпня 2024 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Заслухавши учасника процесу та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про наступне. Судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 09 лютого 2013 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, сторони являються батьками [PERSON] , [INFO] . Позивачка із малолітнім сином проживають у Німеччині. Дитина потребує утримання батьків. Дані обставини визнаються сторонами та ними не оспорюються. Відповідно до ч. 1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до\~ст. 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 цього Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.\~\~ У відповідності\~до ст.\~182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1)\~наявність на\~праві власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачкою по справі не надано суду доказів на підтвердження: витрат на утримання дитини; потреби дитини на утримання в розмірі 30000 грн; її доходу та участі в утриманні дитини; на спроможності відповідача сплачувати заявлений розмір аліментів. Сторона відповідача визнає обов`язок утримувати дитину, погоджується сплачувати аліменти в більшому розмірі ніж частка всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, а саме в твердій грошовій сумі в розмірі 6392 грн, що на даний час становить чотири мінімальних гарантованих розміри аліментів для дитини віком від 6 до 18 років щомісячно, починаючи з дати ухвалення рішення і до досягнення дитиною повноліття, не заперечує брати участь в оплаті додаткових витрат. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Виходячи із визнання відповідачем позову по сплаті аліментів на утримання малолітнього сина в розмірі чотирьох законодавчо визначених мінімальних розмірів від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд вважає доцільним визнати саме такий розмір аліментів без прив`язки до його виразу в твердій грошовій сумі 6392 грн, оскільки розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку постійно змінюється. Оскільки при поданні даного позову позивачка звільнялася від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: partial