Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-21 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу та визнання майна приватною особистою власністю. В обгрутування заяви позивачка зазначила, що 08.05.2010 року, між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстрований Київським відділом державної реєстрації шлюбів Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 835 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] ). Від шлюбу\~дітей не\~мають. З квітня 2013 року, припинили проживати разом та шлюбні відносини між ними припинені. З квітня 2013 року, позивачу не відомо де знаходиться відповідач, оскільки він був громадянином Ісламської Республіки Іран та з цієї дати ведення між ними спільного господарства та шлюбних відносин припинені. За глибоким переконанням позивача подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного, позивачка звернулася з позовом до суду. \~ \~ \~ \~03.05.2024 року ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області відкрито позовне провадження у цивільній справі, призначено підготовче судове засідання. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 03.09.2024 року закрито підготовче провадження, призначено справу до розгляду по суті. Позивач у судове засідання не з`явилась, представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовну заяву підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Відзиву на позов до суду не подав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, суд дійшов таких висновків. 08.05.2010 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстрований Київським відділом державної реєстрації шлюбів Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 835 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] ).Від шлюбу\~дітей не\~мають.\~ З квітня 2013 року, припинили проживати разом та шлюбні відносини між ними припинені. З квітня 2013 року, мені не відомо де знаходиться відповідач, оскільки він був громадянином Ісламської Республіки Іран та з цієї дати ведення між нами спільного господарства та шлюбних відносин припинені. За моїм глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Як вбачається зі\~ст. 51 Конституції України\~та\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Згідно\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. А тому, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. Примирення неможливе. Що стосується позовної вимоги про визнання квартири яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] приватною особистою власністю [PERSON] хочу зазначити наступне. 23\~вересня 2008\~року,\~ [PERSON] уклала\~договір \~ \~ \~ \~ \~ \~№ КНТР-001018/кв\~про участь\~у фонді\~фінансування будівництва\~ з\~Комунальним комерційним\~унітарним підприємством\~«Фінансова компанія\~«Житло-інвест»\~Головного управління\~житлового забезпечення\~виконавчого органу\~Київради та\~передала фінансовій\~компанії в\~управління грошові\~кошти з\~метою отримання\~у власність\~об`єкта інвестування\~а саме,\~квартиру [ADDRESS] Святошинського\~району Київської\~області (стара\~назва вулиця,\~села та\~району), та видано свідоцтво про участь у ФФБ виду [NUMBER] від 25.09.2008 року. Поточна вартість об`єкту інвестування склала 345\~723,00 грн. включаючи всі податки та збори. 23.09.2008 року [PERSON] було видано рахунок-фактуру №РАХН-003084 на оплату за квартиру [ADDRESS] , що становить 100% загальної поточної вартості проектної площі згідно з п. 2.1 Договору від 23.09.2008 №КНТР-001018/КВ, який вона сплатила. Як вбачається з договору №ДВМП-001018 від 14.10.2008 року, у зв`язку з тим, що [PERSON] повністю проінвестувала закріплений за нею об`єкт інвестування, фінансова компанія передала їй повністю майнові права на цей об`єкт, а саме на квартиру [ADDRESS] . Відповідно до заяви [PERSON] до директора КП «Фінансова компанія «Житло-інвест» остання просила підтвердити оплату за договором №ДВМП-001018 від 14.10.2008 року на квартиру [ADDRESS] та видати відповідну довідку. Як вбачається з Довідки Комунального комерційного підприємства «Фінансова компанія «Житло-інвест» Головного управління житлового забезпечення виконавчого органу Київради [PERSON] сплатила повну вартість квартири [ADDRESS] в сумі 333704,00 грн., які надійшли на рахунок компанії 24.09.2008 року. Оскільки будинок\~був введений\~в експлуатацію\~з порушенням\~строків в\~три роки,\~ [PERSON] отримала\~свідоцтво про\~право власності\~на нерухоме\~майно,\~а саме\~однокімнатну квартиру,\~яка знаходиться\~за адресою:\~ [ADDRESS] \~ 30.11.2011\~року (свідоцтво\~про право\~власності серії\~ [NUMBER] ),тобто\~вже будучи одруженою. Як вбачається з витягу про державну реєстрацію прав, реєстраційний номер №32315387, [PERSON] зареєструвала право власності на нерухоме майно, а саме однокімнатну квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] 04.12.2011 року, реєстраційний номер-35309500. Чоловік [PERSON] ніякого відношення до квартири не має, жодної гривні на вищевказану квартиру він не надавав, а реєстрація квартири після одруження не свідчить про те, що ним були вкладені будь-які кошти та те, що квартира є спільною сумісною власністю подружжя. За змістом\~статті 57 СК України\~особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: 1) майно, набуте нею, ним до шлюбу; 2) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; 3) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Згідно зі\~статтею 60 СК України\~майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно із\~статтею 70 СК України\~у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно із\~постановою Верховного\~Суду від\~29\~травня 2019\~року у\~справі №\~522/19610/15-ц,\~у разі\~придбання майна\~хоча й\~у період\~шлюбу,\~але за\~особисті кошти\~одного з\~подружжя,\~це майно\~не може\~вважатися об`єктом\~спільної сумісної\~власності подружжя,\~а є\~особистою приватною\~власністю того\~з подружжя,\~за особисті\~кошти якого\~воно придбане.\~Тому сам\~по собі\~факт придбання\~спірного майна\~в період\~шлюбу не\~є безумовною\~підставою для\~віднесення такого\~майна до\~об`єктів\~права спільної\~сумісної власності\~подружжя. Абзацом другим пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України \~від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», зазначено, що не належить до спільної сумісної власності майно одного з подружжя, набуте особою до шлюбу; набуте за час шлюбу на підставі договору дарування або в порядку спадкування; набуте за час шлюбу, але за кошти, які належали одному з подружжя особисто; речі індивідуального користування, в тому числі коштовності, навіть якщо вони були придбані за рахунок спільних коштів подружжя; кошти, одержані як відшкодування за втрату (пошкодження) речі, що належала особі, а також як відшкодування завданої їй моральної шкоди; страхові суми, одержані за обов`язковим або добровільним особистим страхуванням, якщо страхові внески виплачувалися за рахунок коштів, що були особистою власністю кожного з них.\~\~ У разі придбання майна хоча й у період шлюбу, але за особисті кошти одного з подружжя, це майно не може вважатися об`єктом спільної сумісної власності подружжя, а є особистою приватною власністю того з подружжя, за особисті кошти якого воно придбане. А тому, квартира була придбана особисто [PERSON] за її особисті кошти, оскільки вона була проінвестована ще 23.08. 2008 року за власні кошти, і сплачено 100% квартири [INFO] , а тому квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] є її особистою приватною власністю. На підставі викладеного, суд вирішив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 141 ЦПК України покладаються на відповідача. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved