Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-09 00:00:00

Позивач [PERSON] 20.09.2024 р. звернувся до суду з вищевказаним позовом. В заяві вказав , що є власником 7/50 частин будинку, що являє собою нежитловим приміщенням ,які розташовані за адресою: [ADDRESS] та належить Позивачу на праві приватної, спільної часткової власності на підставі договору купівлі-продажу від 05.01.2024 року, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Гризуновою О.В.,зареєстрованого в реєстрі за №18, розмір частки, що придбана за цим договором 6/50; договору купівлі-продажу від 05.01.2024 року, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Гризуновою О.В., зареєстрованого в реєстрі за №15, розмір частки, що придбана за цим договором 1/50. Згідно даних технічного паспорту, виготовленого приватним підприємством Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» станом на «22» лютого 2023 року, нежитлове приміщення (магазин) має загальну площу 342,2 кв. м. Позивач, у встановленому порядку, здійснює повноваження власника та виконує обов`язки власникавідносно нерухомого майна 7/50 часток нежитлового приміщення. Позивач має перешкоди в розпорядженні своїм майном та не може в позасудовому порядку визначити, що його майно є самостійним об`єктом права власності, інші співвласники нежитлових приміщень не має, бо їх не існує. Прохав право приватної спільної часткової власності на об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна: 1090514953101 та на 7/50 часток нежитлового приміщення, що належить [PERSON] , яке розташоване за адресою: [ADDRESS] - припинити. Визнати право власності за [PERSON] , [INFO] (РНОКПП: [NUMBER] ) на нежитлове приміщення (магазин) як на окремий об`єкт нерухомого майна, що розташований за адресою [ADDRESS] та має загальну площу 342,2 кв.м., з відкриттям нового розділу в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Позивач надав суду заяву про розгляд справи без його участі , позовні вимоги повністю підтримує. Представник Полтавської міської ради надав суду заяву про розгляд справи без їх участі. Суд, дослідивши матеріали справи , вважає , що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Судом встановлено, що що є власником 7/50 частин будинку, що являє собою нежитловим приміщенням , які розташовані за адресою: [ADDRESS] та належить Позивачу на праві приватної, спільної часткової власності на підставі: договору купівлі-продажу від 05.01.2024 року, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Гризуновою О.В., зареєстрованого в реєстрі за №18, розмір частки, що придбана за цим договором 6/50; договору купівлі-продажу від 05.01.2024 року, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Гризуновою О.В., зареєстрованого в реєстрі за №15, розмір частки, що придбана за цим договором 1/50. Згідно даних технічного паспорту, виготовленого приватним підприємством Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» станом на «22» лютого 2023 року, нежитлове приміщення (магазин) має загальну площу 342,2 кв. м. Позивач, у встановленому порядку, здійснює повноваження власника та виконує обов`язки власникавідносно нерухомого майна 7/50 часток нежитлового приміщення. Оскільки приміщення було в занедбаному стані та потребувало ремонту, позивач звернувся в Державну інспекцію архітектури та містобудування України з Повідомленням про початок будівельних робіт, а саме для реконструкції без зміни зовнішніх геометричних розмірів нежитлового приміщення під стоматологічну клініку з адміністративними приміщеннями за адресою [ADDRESS] . Попередньо позивач замовив проектну документацію. Натомість замість зареєстрованого повідомлення про початок будівельних робіт, позивач отримав витяг з Реєстру будівельної діяльності, із статусом документу «на доопрацювання», реєстраційний номер: ІУ051240906169 від 06.09.2024 року. Причини відмови відсутність згоди балансоутримувача на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку при втручанні у несучі конструкції та відсутність згоди співвласників об`єкта будівництва, який перебуває у спільній власності декількох осіб та розбіжності згідно п. 25 Переліку об`єктів будівництва, для проектування яких потрібні містобудівні умови. Тобто позивач як власник приміщення отримав відмову у повідомленні про початок будівельних робіт в звязку з відсутністю згоди інших співвласників нежитлого примішення. Але згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності за адресою [ADDRESS] наявні записи про право власності лише за [PERSON] на об`єкт нерухомого майна нежитлове приміщення, площею 342,2 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1090514953101. Інших співвласників Державний реєстр прав на нерухоме майно не містить. В реєстрі ДРРП наявний запис про інше майно за цією адресою, але ця земельна ділянка під тимчасовим гаражем, який ніяким чином до нежитлових приміщень та будинку в цілому не належить та не межує, оскільки розташований в дворі загального користування. Отже позивач має перешкоди в розпорядженні своїм майном та не може в позасудовому порядку визначити, що його майно є самостійним об`єктом права власності, інші співвласники нежитлових приміщень не має, бо їх не існує, тому [PERSON] змушений звернутися до суду в зв`язку з наданою відмовою ДІАМ. Крім того, відповідно до звіту про технічне обстеження нежитлового приміщення за адресою [ADDRESS] складеного ФОП [PERSON] , нежитлові приміщення мають окремий вхід, належні комунікації, технічно приміщення сполучені в окремий об`єкт та можуть експлуатуватись як окремий об`єкт права власності та відповідають державним будівельним нормам України. Відповідно до ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Відповідно до ст. 356 ЦК України,\~власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. За приписами 358 статті ЦК України, співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Статтею 360 ЦК України визначено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Так як\~юридично відсутні\~співвласники у\~праві спільної\~часткової власності,\~позивач не\~може в\~повному обсязі\~розпоряджатися своїм\~майном згідно\~законодавства:\~не може\~здійснити реконструкцію\~та ремонт\~приміщень,\~вимагати від\~співвласників брати\~участь в\~управлінні майном,\~що є\~об`єктом спільної\~часткової власності,\~нести зобов`язання\~перед третіми\~особами,\~а це\~є неможливим,\~оскільки майно\~позивача по\~суті є\~окремим об`єктом\~права власності\~та не\~може бути\~частиною іншого\~майна;\~також позивач\~не може\~скористатися своїм\~правом на\~виділ у\~натурі частки\~із майна, передбаченим ст. 364 ЦК України або на поділ в натурі згідно ст. 367 ЦК України з цієї ж причини. Відсутність співвласників у праві спільної часткової власності створює перешкоди і користуванні та розпорядженні майном, тому припинення спільної часткової власності за відсутності інших співвласників є належним засобом захисту прав та визнання права власності як на окремий об`єкт права власності. Згідно Постанови КЦС ВС від 12 грудня 2018 року у справі № 442/7505/14-ц:а) множинність суб`єктів. Для права власності характерна наявність одного суб`єкта, якому належить відповідне майно (наприклад, один будинок - один власник). Навпаки, спільна часткова власність завжди відзначається множинністю суб`єктів (наприклад, один будинок два співвласники); (б) єдність об`єкта. Декільком учасникам спільної часткової власності завжди належить певна сукупність майна. Причому право спільної часткової власності може стосуватися як подільних/неподільних речей, так і майнових прав та обов`язків. Аналіз статті 361 ЦК України дозволяє зробити висновок, що об`єктом розпорядження співвласника є частка у праві спільної часткової власності, а не частка у майні. Тобто право самостійного розпорядження часткою у праві власності, не тотожне розпорядження частиною майна. Частка в праві спільної часткової власності, що належить кожному з співвласників, виступає не як частина речі й не як право на частину речі, а як частина права на всю річ як єдине ціле. Тобто право спільної часткової власності поширюється на все спільне майно, а частка в праві спільної часткової власності не стосується частки майна. Проаналізувавши главу 26 ЦК України, в Постанові ОП КЦС ВС від 10 жовтня 2019 року в справі № 295/4514/16-ц зроблено висновок, що частка в праві спільної часткової власності, що належить кожному з співвласників, виступає не як частина речі й не як право на частину речі, а як частина права на всю річ як єдине ціле. Тобто право спільної часткової власності поширюється на все спільне майно, а частка в праві спільної часткової власності не є конкретною часткою майна. Тобто, частка в праві спільної часткової власності та жиле приміщення є окремим об`єктом цивільних прав. Згідно Постанови КЦС ВС від 09 жовтня 2019 року у справі № 750/11178/17, тлумачення пункту 4 частини першої статті 365 ЦК України свідчить, що припинення права на частку має відбуватися, якщо таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Тобто можливе порушення інтересів як самого співвласника, так і членів його сім`ї виступатиме перешкодою для задоволення позову про припинення права на частку. висновок про істотність шкоди, яка може бути завдана співвласнику, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та особливостей об`єкта, який є спільним майном. Ця умова спрямована на запобігання порушення інтересів співвласника та членів його сім`ї. Оскільки мається на увазі недопущення, то суд при розгляді справи повинен перевіряти, чи не будуть порушені інтереси й заподіяна шкода (майнова або немайнова) внаслідок припинення права на частку. Тому в даному випадку відсутні інші співвласники, припинення права спільної часткової власності не порушить права третіх осіб, та не завдасть істотної шкоди інтересам співвласників, а саме існування спільної часткової власності за юридичною та фізичної відсутності інших співвласників порушує права саме позивача. Оскільки нежитлові приміщення розташовані на земельній ділянці комунальної власності м. Полтави, що перебуває в користуванні співвласників багатоквартирного будинку, тому належним відповідачем по справі є Полтавська міська рада. На підставі вищевикладеного ,

Outcome: approved