Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-15 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини. Свої вимоги обгрунтовує тим, що він та [PERSON] є батьками малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Конотопського міськрайсуду Сумської області від 21.07.2022 року укладений між ними шлюб, зареєстрований 03.08.2013 року, було розірвано. Залишено на виховання [PERSON] малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , [PERSON] малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Мати дитини не приймає участі в утриманні і вихованні сина [PERSON] та проживає окремо в іншому місці за адресою: [ADDRESS] . Він забезпечує свого сина усім необхідним для його повноцінного фізичного, ментального та розумового розвитку, сприяє задоволенню усіх його потреб та створенню належних умов життя, що в сукупності свідчить про самостійне виховання ним свого сина. Встановлення даного факту йому необхідно для захисту та реалізації законних прав та інтересів малолітньої дитини та його прав, як батька та уникнення суперечностей при визначенні даного факту зі сторони органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших фізичних та юридичних осіб, тому і звернувся з вищевказаною заявою до суду. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій вимоги заяви підтримав в повному обсязі та просить задовольнити (а.с. 22). Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, проти заявлених вимог не заперечує (а.с. 21). Заінтересована особа орган опіки та піклування виконавчого комітету Конотопської міської ради Сумської області в судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій просить справу розглянути без участі представника, при ухваленні рішення покладається на розсуд суду (а.с. 17). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Ст. 8 Законом України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити отримання дитиною повної загальної середньої освіти, поважати дитину. Відповідно до ч. 4, ч. 6 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я. Фізична особа може мати кілька місць проживання. Згідно ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Місце проживання малолітньої дитини з одним із батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою. Ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради Української РСР № 789-ХІІ від 27.02.1991 року визначено, що Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як вбачається із ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. У відповідності до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 21.07.2022 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований 03.08.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Конотопу реєстраційної служби Конотопського міськрайонного управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 255, розірвано. Залишено на виховання [PERSON] малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , [PERSON] малолітню доньку [PERSON] , [INFO] (а.с. 4). Згідно копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] виданого 25.03.2006 року Конотопським МРВ УМВС України в Сумській області, [PERSON] народився [INFO] (а.с. 5, 6). З копій витягів з реєстру територіальної громади № 2022/000877059 від 24.10.2022 року та №2024/006250034 від 28.05.2024 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстровані та проживають в [ADDRESS] (а.с. 7, 11). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що та [PERSON] народився [INFO] в м. Конотоп Сумської області, батьком вказаний [PERSON] , матір`ю - [PERSON] (а.с. 8). З копії довідки від 25.05.2024 року наданої Всеукраїнською Федерацією Сіит-Рю карате-до вбачається, що [PERSON] , мати [PERSON] , протягом відвідування спортивної секції жодного разу не цікавилася поведінкою та досягненнями свого сина (а.с. 9). Згідно копії довідки наданої комунальним некомерційним закладом Конотопської міської ради Сумської області «Конотопська центральна районна лікарня імені академіка М. Давидова» від 28.05.2024 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] , перебуває на обліку у лікаря. Станом здоров`я дитини піклується батько (а.с. 10). З довідки № 87 від 28.05.2024 року, наданої Конотопським ліцеєм № 12 Конотопської міської ради вбачається, що [PERSON] , навчається в 3-А класі Конотопського ліцею № 12 Конотопської міської ради. У період перебування дитини у закладі батько, [PERSON] бере участь у освітньому процесі, приводить хлопчика до школи та забирає після занять, підтримує постійний зв`язок з учителем, відвідує виховні заходи (а.с. 12). З огляду на вищевикладене, судом встановлено, що малолітній син [PERSON] , [INFO] , проживає зі своїм батьком, який створив всі умови для проживання дитини, здійснює опіку над ним, утримує, доглядає та піклується про його стан здоров`я. Дитина проживає окремо від матері. Будь-яких доказів, що мати [PERSON] приймає активну участь у вихованні, утриманні малолітньої дитини матеріали справи не містять. При цьому, судом встановлено, що [PERSON] не заперечує факту утримання та перебування на вихованні з батьком спільної дитини. Однак, як встановлено судом, у заявника виникає необхідність щодо вирішення питання юридичної фіксації факту самостійного виховання та утримання дитини, оскільки в подальшому виникають обставини у необхідності оформлення документів для допомоги на дитину, яка виховується тільки одним із батьків. Враховуючи вищевикладене, суд оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, беручи до уваги, що встановлення даного факту не суперечить Закону і не порушує права, свободи та інтереси осіб, та має для заявника юридичне значення, дійшов висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved