Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-09 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення боргу за водопостачання та водовідведення, посилаючись на те, що КП «Черкасиводоканал» ЧМР надає населенню міста Черкаси послуги з водопостачання та водовідведення відповідно до законодавства України, що регулює відносини, які виникають між виконавцями житлово-комунальних послуг та їх споживачами, зокрема і на будинок [ADDRESS] , який приєднаний до мережі централізованого водопостачання та водовідведення. В будинку встановлено комерційний вузол обліку (загально будинковий лічильник). Нарахування здійснюється відповідно до Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання». Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 05.11.2019 року позивач є власником квартири [ADDRESS] . Всупереч вимогам чинного законодавства, відповідач не виконує своїх зобов`язань щодо своєчасної та повної сплати коштів за водопостачання та водовідведення, внаслідок чого за період з 01.12.2021 року по 01.02.2024 року утворилася заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення в розмірі 8 947 грн. 15 коп. Просить стягнути з відповідача на користь КП «Черкасиводоканал» борг на загальну суму 8 917 грн. 15 коп. та судові витрати по справі. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 01 квітня 2024 року провадження у справі відкрито та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. 11.06.2024 року представником відповідача подано клопотання про поновлення строку для подачі відзиву. 12.06.2024 року представником відповідача повторно подано клопотання про поновлення строку для подачі відзиву. 08.07.2024 року представником відповідача подано клопотання про зупинення провадження по справі. 10.09.2024 року представником відповідача повторно подано клопотання про зупинення провадження по справі. 10.10.2024 року представником відповідача повторно подано клопотання про зупинення провадження по справі. Представник позивача до судового засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про зупинення провадження по справі. В обгрнутування даного клопотання зазначила, що заявлена позивачем сума до стягнення з відповідача в розмірі 8\~947,15 грн. за період з грудня 2021 року по січень 2024 року є оскаржуваною, оскільки до її складу входить нарахована позивачем сума боргу 4\~963,45 грн., який вже було стягнуто рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 08 грудня 2022 року у справі № 712/297/22. Вказує, що зазначене рішення суду оскаржено нею в касаційному порядку. Верховним Судом касаційну скаргу отримано 09.09.2024 року. Тому просить зупинити провадження у даній справі до отримання остаточного рішення у вищевказаній справі. Однак, суд не може зупинити провадження з даної підстави, виходячи з наступного. Зупинення провадження по справі - це врегульована законом і оформлена ухвалою суду тимчасова перерва в провадженні по цивільній справі, викликана наявністю однієї з передбачених в законі обставин, які заважають здійснювати її розгляд. Порядок та умови зупинення провадження у справі врегульовано положеннями статей 251,252 ЦПК України, в яких наведено вичерпний перелік підстав, за яких суд, відповідно, зобов`язаний або ж має право зупинити провадження у справі. Відповідач у заяві про зупинення провадження зокрема, посилається на те, що заявлена позивачем заявлена сума до стягнення з відповідача за період з грудня 2021 року по січень 2024 року. До складу зазначеного періоду входить нарахована позивачем сума боргу 4\~963,45 грн., яка вже була стягнута рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 08 грудня 2022 року у справі № 712/297/22, яке на даний час оскаржено відповідачем в касаційному порядку. Тому є підстава зупинити провадження у даній справі до отримання остаточного рішення у вищевказаній справі. Разом з цим, з позовної заяви та наданих до суду документів, вбачається, що період, за який позивач просить стягнути з відповідача заборгованість, визначений з 01.12.2021 року по 01.02.2024 року. Вказаний період не входить до складу періоду заборгованості, що стягнуто з відповідача на підставі рішення суду, що оскаржується відповідачем. Статтею 251 ч.1 п.4 ЦПК України, передбачено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду. Суд вважає, що необґрунтоване зупинення провадження у справі призводить до затягування строків її розгляду і перебування в стані невизначеності учасників процесу, що може призвести до порушення положень ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справ упродовж розумного строку. Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 05.03.2019 у справі №910/5425/18 та від 20.06.2019 у справі № 910/12694/18. Оскільки, відповідно до вимог\~ст.251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі до набрання законної сили рішенням в іншій справі лише у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи, при цьому, результати розгляду вищезазначеної справи не можуть мати істотного значення для правильного вирішення даної справи, а також те, що не наведено доказів про неможливість розгляду даної справи до отримання остаточного рішення у вищевказаній справі, суд вважає, що підстави для задоволення клопотання про зупинення провадження відсутні. Враховуючи те, що справа у провадженні перебуває тривалий час, а також враховуючи те, що сторонами надані письмові пояснення щодо суті спору, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. У зв`язку з неявкою сторін фіксація технічними засобами відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~не здійснювалася. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами житлового законодавства. Як встановлено в судовому засіданні, особовий рахунок № [NUMBER] за послуги водопостачання та водовідведення за адресою: [ADDRESS] , відкритий на ім`я [PERSON] . Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 05.11.2019 року позивач є власником квартири [ADDRESS] .. КП «Черкасиводоканал» ЧМР надає населенню міста Черкаси послуги з водопостачання та водовідведення відповідно до законодавства України, що регулює відносини, які виникають між виконавцями житлово-комунальних послуг та їх споживачами. Позивач в позовній заяві зазначає, що відповідач не оплачує надані позивачем послуги, та у відповідності до наданого позивачем розрахунку, за період з 01.12.2021 року по 01.02.2024 року утворилася заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення в розмірі 8 947 грн. 15 коп. Стягнення боргу за попередній період станом на 01.12.2021 року задоволено рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси № 712/297/22 (2-н/712/1196/22) від 08.12.2022 року. \~ \~Статтею 67,\~68\~ЖК України\~передбачено,\~що плата\~за комунальні\~послуги (водопостачання,\~газ теплова\~енергія та\~інші послуги)\~береться крім\~квартирної плати\~за затвердженими\~в установленому\~порядку тарифами. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Частиною 1\~ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 20 цього Закону\~споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг Нарахування за користування послугами водопостачання та водовідведення проводиться виходячи з розміру затверджених тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку, відповідно до кількості осіб проживаючих за вказаною адресою. Згідно з п. 5 ч. 3\~ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до\~ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавець зобов`язаний забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, в тому числі шляхом створення систем управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів; підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Згідно\~ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Отже, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі, саме така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, Верховного Суду від 26 вересня 2018 року у справі № 750/12850/16-ц (провадження № 61-11107св18), від 06 листопада 2019 року у справі № 642/2858/16 (провадження № 61-26204св18). Особа стає споживачем житлово-комунальних послуг за умови, якщо фактично користується (чи є намір користуватися) цими послугами. Обов`язок оплачувати житлово-комунальні послуги виникають у споживачів з моменту користування цими послугами. Надання послуг з водопостачання та водовідведення підтверджено наданими позивачем доказами. З моменту надання послуг з водопостачання та водовідведення відповідачу, в силу норм житлового законодавства, Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у нього виникли правовідносини, які полягають у виконанні зобов`язання щодо своєчасної та повної оплати спожитих послуг. Відповідно до ст.ст. 156, 162 ЖК України плата за комунальні послуги в будинку (квартирі), що належить на праві приватної власності, здійснюється з затвердженими в установленому порядку тарифами. Власник зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Повнолітні члени сім`ї власника зобов`язані брати участь у витратах по утриманню будинку та прибудинкової території. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу України. Надаючи оцінку доказам, що додані позивачем до позовної заяви, суд вважає,ю що наданий позивачем розрахунок заборгованості за спірний період складений з чітким зазначенням сум окремо за кожен місяць. Належних доказів, які б спростовували цей розрахунок, або свій розрахунок, відповідачем не надано, тому суд приймає його за основу при винесенні судового рішення. Таким чином,\~оцінивши зібрані\~у справі\~докази в\~їх сукупності,\~суд вважає,\~що позовні\~вимоги КП\~«Черкасиводоканал» щодо\~стягнення з\~відповідача заборгованості\~за водопостачання\~та водовідведення\~підлягають до\~задоволення та\~стягнення з\~відповідача на\~користь позивача\~боргу за\~період з\~01.12.2021\~року по\~01.02.2024\~року в\~сумі 8\~917\~грн.\~15\~коп. Згідно\~ст. 264 ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Статтею 141 ЦПК України\~передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. \~ \~ \~ \~ Згідно п.9 та п.10\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір»\~від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів; позивачі - громадяни, віднесені до 1 та 2 категорій постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи. Відповідач є інвалідом ІІ групи, що підтверджується копією посвідчення Серії [NUMBER] від 24.07.2018 року. Згідно платіжної інструкції № 621 від 23.02.2024 позивачем при поданні позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 3 028 грн. За таких обставин, понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви у розмірі 3\~028 грн.. необхідно компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: approved