Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-21 00:00:00

ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в якому просять стягнути на їх користь заборгованість за кредитним договором № 25467-02/2023 від 16 лютого 2023 року в розмірі 39 750,00 грн., з яких: 10 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 29 750,00 грн. - сума заборгованості за відсотками; за кредитним договором № 5592461 від 24.03.2023 року в розмірі 19 045,00 грн., з яких: 4 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 14 095,00 грн. - сума заборгованості за відсотками; 950,00 грн. - заборгованість за комісією. Стягнути з [PERSON] на їх користь понесені судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 16 лютого 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Інвеструм» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 25467-02/2023, шляхом підписання його електронним підписом Позичальника, відтворений шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був підписаний на номер моб. телефону Відповідача, про що свідчить п. 7 Кредитного договору, реквізити та підписи сторін. 26.09.2023 року між ТОВ «Інвеструм Груп» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 26092023, у відповідності до умов якого ТОВ «Інвеструм Груп» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Інвеструм Груп» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу № 26092023 від 26.09.2023 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 39 750,00 грн., з яких: 10 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 29 750,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. Крім того, 24.03.2023 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 5592461, в електронній формі в Особистому кабінеті Позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі Товариства на доступний зокрема через сайт Товариства та відповідний мобільний додаток чи інші засоби, про що свідчить п. 6 Кредитного договору, реквізити та підписи сторін. 28.09.2023 року між ТОВ «Мілоан» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 28092023, у відповідності до умов якого ТОВ «Мілоан» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Мілоан» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу № 28092023 від 28.09.2023 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 19 045,00 грн., з яких: 4 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 14 095,00 грн. - сума заборгованості за відсотками; 950,00 грн. - сума заборгованості за пенею. Згідно з умовами Кредитних договорів Позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитомта виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених Договором. Незважаючи на це, Відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати надані йому Кредити в строки, передбачені Кредитними договорами. Всупереч умовам Кредитних договорів, незважаючи на не повідомлення, Відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення Позивачу права грошової вимоги до Відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитних заборгованостей ні на рахунки ТОВ "ФК"ЄАПБ", ні на рахунки попереднього кредитора. Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 15.04.2024 року у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 58). Представник позивача, в судове засідання не з`явився, в прохальній частині позовної заяви просив слухати справу у їх відсутності, позовні вимоги підтримують, проти ухвалення заочного рішення не заперечують (а.с. 4). [PERSON] , який належним чином повідомлявся про відкриття провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження за місцем реєстрації, але повертаються конверти із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» та «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 62, 68, 73) та у порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України шляхом розміщення оголошення на сайті «Судової влади» (а.с. 70) не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, та клопотань до суду не направляв, тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Отже, зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини п`ятої статті 279 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, за відсутності відзиву відповідача, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до висновку про можливість постановлення по справі рішення та відмову у задоволенні позовних вимог. Судом установлено, що 16 лютого 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Інвеструм» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 25467-02/2023, шляхом підписання його електронним підписом Позичальника, відтворений шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був підписаний на номер моб. телефону Відповідача, про що свідчить п. 8 Кредитного договору, реквізити та підписи сторін (а.с. 7-9). Відповідно до п.п. 1.1. п. 1 Кредитного договору, Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в розмірі 10 000,00 грн., на умовах строковості, зворотності, платності (далі - кредит), а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором. П. 1.2. договору передбачено, що Кредит надається строком на 25 днів до 12.03.2023 року. Згідно із п.п. 2.4. п.2 Кредитного договору обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим Договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту Клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний Клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок Товариства) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом. Відповідно до п.п. 4.3. п. 4. Кредитного договору, у разі якщо клієнт не повернув кредит в строк зазначений в п.1.2 цього Договору та/або в Додатках до цього Договору , проценти , передбачені в п. 1.4.2. цього Договору продовжують нараховуватися за кожен день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку , не більше 180 календарних днів , починаючи з дня укладання Договору. 26.09.2023 року між ТОВ «Інвеструм Груп» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 27122023-2, у відповідності до умов якого ТОВ «Інвеструм Груп» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Інвеструм Груп» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників (а.с. 14-15). Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 26092023 від 26.09.2023 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 39750,00 грн., з яких: 10 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 29 750,00 грн. - сума заборгованості за відсотками (а.с.17). Крім того, 24 березня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 5592461, в електронній формі в Особистому кабінеті Позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі Товариства на доступний зокрема через сайт Товариства та відповідний мобільний додаток чи інші засоби, про що свідчить п. 6 Кредитного договору, реквізити та підписи сторін (а.с.24-29). Відповідно до п.п. 1.2. п. 1 Кредитного договору, Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в розмірі 5 000,00 грн., на умовах строковості, зворотності, платності (далі - кредит), а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором. П.п. 1.3. п. 1 договору передбачено, що Кредит надається строком на 104 днів з 24.03.2023 року. Згідно із п.п. 2.2.2. п.2 Кредитного договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється з дати наступної за днем кредиту по дату завершення строку кредитування на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування. Відповідно до п.п .4.2. п. 4 Кредитного договору, у разі прострочення Позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього Договору, Кредитодавець починаючи з дня наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгацій оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування, має право нарахувати проценти за стандартною ставкою передбаченою Договором в якості процентів за порушення грошового зобов`язання. 28.09.2023 року між ТОВ «Мілоан» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 28092023, у відповідності до умов якого ТОВ «Мілоан» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Мілоан» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників (а.с. 31-33). Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 28092023 від 28.09.2023 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 19 045,00 грн., з яких: 4 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 14 095,00 грн. - сума заборгованості за відсотками; 950,00 грн. - сума заборгованості за комісією (а.с.35). Між сторонами по справі існує спір щодо виконання договірних зобов`язань сторонами за договорами кредиту, у яких відбулась заміна кредитора шляхом відступлення первісним кредитором новому кредитору право вимоги до боржника у розмірі невиконаного позичальником зобов`язання з повернення кредиту та сплати процентів за користування коштами. Згідно з положеннями статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна умов договору не допускається. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Згідно з ст.6, ч.1 ст. 627 та ч.1 ст. 628 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За приписами ч.1, ч. 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагається. Договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Верховний Суд у постанові від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19 дійшов висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України або ГК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом, аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису (при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або сім-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У силу ч. 1 ст. 1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Відповідно до ст. 1082 ЦК України, передбачено: «Боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Проте, як вбачається із матеріалів справи, жодних доказів перерахування суми кредиту, відповідачу позивач суду не надав по кредитним договором № 25467-02/2023 від 16.02.2023 року; за кредитним договором № 5592461 від 24.03.2023 року. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положеннями закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Виписка по рахунку відповідача є первинним документом, а тому - належним доказом на підтвердженням факту наявності боргу за договором кредиту та позики. Окрім того, з такої виписки можна достовірно встановити розмір заборгованості за договором кредиту та позики, та перевірити правильність наданого Позивачем розрахунку. Слід зазначити, що належним, допустимим і достовірним доказом заборгованості за договором кредиту - первинним документом - є не наданий позивачем розрахунок заборгованості, який він здійснив на власний розсуд, і який не може перевірити суд без первинних документів. Такий статус первинного документу має саме виписка по рахунку, що підтверджується Переліком типових документів, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 578/5 від 12 квітня 2012 року, тому саме вона є належним доказом при вирішенні спору про стягнення заборгованості за кредитним договором або інші докази, що підтверджують надання (перерахування) коштів Відповідачу. Такі регістри, як, зокрема, особові рахунки та виписки з них обов`язково мають складатися на паперових та/або електронних носіях. Виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту (п. 57, п. 59, п. 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75). Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. ст. 76, 77 ЦПК України). Згідно вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Однак доказів, які підтверджують факт наявності заборгованості, а також достовірних доказів, що підтверджують її розмір, а саме - первинних документів, оформлених відповідно до ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», Позивач не надав по кредитним договором № 25467-02/2023 від 16.02.2023 року; № 5592461 від 24.03.2023 року. Надані позивачем копії Акту прийому-передач Реєстру боржників за договорами факторингу, копії витягу з Реєстру боржників до договору факторингу та особовий розрахунок заборгованості за відсутності виписки по рахунку відповідача, яка є первинним документом, - не є достатнім доказом на підтвердження фактів наявності заборгованості за кредитними договорами, позики та її розміру. Також суд позбавлений можливості перевірити достовірність цього доказу за відсутності виписки по рахунку Відповідача. Враховуючи, що: позивач не надав суду виписки по рахункам відповідача, яка є первинними документами, або ордер про перерахування коштів, а відтак - належним, допустимим та достовірним доказом на підтвердження факту наявності боргу за кредитними договорами № 25467-02/2023 від 16.02.2023 року; № 5592461 від 24.03.2023 року; клопотань про витребування доказів суду не заявляли, тобто жодних доказів, з яких можна достовірно встановити факт перерахування кредитних коштів за вказаними кредитними договорами та договором позики відповідачу, розмір заборгованості за цими договорами, та перевірити правильність наданого позивачем розрахунку до суду не надано, отже суд позбавлений можливості перевірити факти, що входять до предмета доказування у справі, а тому дійшов висновку про відмову в задоволенні позовної заяви за недоведеністю позовних вимог. Судовий збір сплачений позивачем при подачі позову до суду, в силу ст. 141 ЦПК України в разі відмови в позові, відшкодуванню не підлягає. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed