Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-13 00:00:00

позивач [PERSON] звернулась до Кролевецького районного суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 28 червня 2022 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у Трускавецькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), актовий запис №203. З відповідачем мають спільних дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Діти проживають разом з нею в м.Кролевець Конотопського району Сумської області. З травня 2024 року з відповідачем проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Вони втратили почуття любові та повагу одне до одного, мають різні погляди на життя, між ними відсутні спільні інтереси та взаєморозуміння. За таких обставин позивач вважає, що шлюб з відповідачем фактично припинив існування, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам, а тому, посилаючись на викладене, позивач просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. Позивач в судове засідання не з`явилась, надала заву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.17). Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання (а.с. 24, 27), в судове засідання не з`явився без повідомлення причин неявки, заяв, клопотань чи відзиву суду не надав. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе відповідно до ст.ст. 211, 223, 247 ЦПК України розглядати справу в судовому засіданні за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, вивчивши та дослідивши наявні в справі докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з свідоцтвом про шлюб з 28 червня 2022 року сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований Трускавецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), актовий запис №203 (а.с.7). Сторони є батьками дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження (а.с.8, 9, 10). З травня 2024 року сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Причинами розірвання шлюбу позивач зазначає втрату почуття любові та поваги одне до одного, різні погляди на життя, відсутність спільних інтересів та взаєморозуміння. Позивач бажає розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Згідно із ч. 3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 110 та частиною 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Шлюбні відносини припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Позивач бажає розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. Враховуючи викладене, суд вважає, що є достатньо підстав для розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ст. ст. 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved