Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-16 00:00:00

Позивач [PERSON] ,\~ яка\~ діє через свого представника адвоката Пилипенко Р.В., звернулася\~ до суду з\~ вказаним позовом, мотивуючи тим, що з 14.01.2012\~ року\~ перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] ,\~ від шлюбу спільних дітей не мають. Однак\~ під\~ їх опікою знаходяться малолітні діти: [PERSON] ,\~ (дитина-інвалід) [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які\~ знаходяться виключно на її утриманні, [PERSON] ,\~ матеріально не підтримує ані позивача, ані дітей. З березня 2022 року сторони\~ не проживають\~ разом, шлюбних стосунків не підтримують, сімейного життя і спільного господарства не ведуть,\~\~ проживають окремо, внаслідок чого збереження шлюбу суперечить інтересам позивача і за таких обставин позивач вважає сумісне життя і збереження шлюбу неможливим, а тому просила\~ суд шлюб між ними розірвати. Ухвалою судді від 14.08.2024 року було відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Позивач в судове засідання не з`явилася, в позовній заяві міститься клопотання представника позивача про проведення судових засідань без участі сторони позивача та винесення заочного рішення. В судове засідання відповідач повторно не з`явився, про день та час розгляду даної справи був\~ повідомлений належно, жодних клопотань чи заперечень суду не подав,\~ та відповідно до положень ст.128, 130 ЦПК України вважається, що відповідач повідомлений\~ належно про розгляд справи. На підставі ст.ст. 280-282 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд даної справи. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони 14.01.2021 року зареєстрували шлюб, та міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції,\~\~ було вчинено актовий запис №17,\~\~ від шлюбу спільних дітей не мають. Наведене підтверджується матеріалами справи. Матеріалами справи встановлено, що\~ під\~ опікою сторін знаходяться малолітні діти:\~ [PERSON] (дитина-інвалід) [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження від 30 вересня 2020 року серія [NUMBER] ,\~ [PERSON] [INFO] ,\~ що стверджується свідоцтвом про народження від 30 вересня 2020 року серія [NUMBER] .\~ Зі змісту позовної заяви вбачається, що сторони припинили подружні відносини, позивач категорично не бажає відновлювати стосунки з [PERSON] ,\~ зазначає, що її\~ рішення щодо розірвання шлюбу виважене і кінцеве. Позивач вказала, що з березня 2022 року сторони проживають окремо в різних країнах чоловік - в Україні, позивач\~ з дітьми тимчасово\~ у Норвегії, шлюбних стосунків не підтримують,\~\~ спільного господарства не ведуть. Позивач вказала на підстави розірвання шлюбу - відсутність почутттів та формальне існування шлюбу. Задовольняючи позов, суд виходив з наступного. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Частина 2 ст. 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до норми вказаної статті, при розірванні шлюбу кожен із подружжя має право зберегти спільне прізвище або відновити дошлюбне. Це право може бути реалізоване лише у момент припинення шлюбу у разі його розірвання. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі викладеного, враховуючи категоричну позицію позивача щодо розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження їхнього шлюбу є недоцільним, і це суперечить інтересам позивача. Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати, оскільки підстави для його збереження відсутні, на що було вказано вище в рішенні. Після розірвання шлюбу прізвище позивача залишити « [PERSON] ». Позивач не ставить вимогу про відшкодування їй судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved