Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-23 00:00:00

І. Зміст позовних вимог. У червні 2024 року представник ТОВ "Кредитсервіс" звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми заборгованості за кредитним договором № 211113-001 від 13.11.2021р. за період із 13.11.2021р. по 08.01.2024р. у розмірі 82 732,31грн., суму сплаченого судового збору у розмірі 2 422,40 грн. та суму сплаченої позивачем правничої допомоги у розмірі 7 000,00 грн. В обгрунтування позовних вимог посилався на те, що 13.11.2021 року між ТОВ «Кредитсервіс» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 211113-001. Відповідно до п. 1.1 договору, позивач надає відповідачу кредит у розмірі 30 000 гривень на умовах строковості, зворотності, платності , а відповідач зобов`язується повернути кредит позивачу та зробити оплату за користування кредитом на умовах, що передбачені договором. Позивач свої зобов`язання перед відповідачем відповідно до договору виконав у повному обсязі. У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 08.01.2024р. має заборгованість у розмірі 82 732,31 грн. з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту у розмірі 28 716,20 грн, прострочена заборгованість за процентами в розмірі 54 016,11 грн. Станом на дату 08.01.2024р. ТОВ «Кредитсервіс» повідомлено, що заборгованість за кредитним договором № 211113-001 від 13.11.2021р. не погашена. Просить задовольнити. ІІ. Процесуальні рішення у справі. Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 01.07.2024 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву. ІІІ. Позиції учасників судового провадження. Враховуючи те, що відповідач у встановлений строк відзив на позовну заяву не надав, суд вирішує справу за наявними матеріалами у відповідності ч.8 ст. 178 ЦПК України. ІV. Фактичні обставини встановлені судом та норми права,які підлягають застосуванню та мотиви суду,щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 13.11.2021р. між відповідачем та ТОВ «Кредитсервіс» укладено Кредитний Договір № 211113-001. Відповідно до п. 1.1 кредитного договору, кредитодавець надає позичальнику кредит у розмірі вказаному у договорі, на умовах строковості, зворотності, платності (надалі - кредит), а Позичальник зобов`язується повернути кредит кредитодавцю та оплатити за користування кредитом на умовах, що передбачені цим Договором. Відповідно до п. 1.2 кредитного договору, кредит надається позичальнику шляхом перерахування суми кредиту на банківський (картковий ) рахунок позичальника. Відповідно до п. 2.1 договору за користування кредитом позичальник сплачує кредитодавцю платежі, строки і суми яких зазначені в графіку платежів. Плата за користування кредитом нараховується щомісячно за кожен місяць користування кредитом. У складі плати за користування кредитом, можуть нараховуватися відсотки за перший день користування кредитом, фіксована щомісячна комісія та (або) одноразова комісія за користування кредитом в залежності від обраного позичальником кредитного продукту. Відповідно до п. 2.2 кредитного договору процентна ставка за договором є фіксованою. Відповідно до п. 6.11.1 договору, підписанням договору позичальник підтверджує, що ознайомлений, повністю розуміє, безумовно акцептує і зобов `язується неухильно дотримуватись умов Публічної пропозиції (оферти) ТОВ «Кредитсервіс» укладення договору про надання кредиту в редакції від 19.10.2021р., яка є невід` ємною частиною цього договору. Сторони домовились, що Кредитодавець при підписанні цього Договору та при укладенні додаткових угод до нього може використовувати факсимільне відтворення підпису (факсимілє), аналоги власноручних підписів їх уповноважених осіб за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, електронного - числового підпису або іншого аналогу власноручного підпису. Кредитний договір № 211113-001 від 13.11.2021 р. було підписано [PERSON] електронним підписом - одноразовим ідентифікатором Н94679 (13.11.2021 11:48:11). На банкіський рахунок позичальника було перераховано кредитні кошти у розмірі 27 750,00 грн. із урахуванням стягнутої одноразової комісії за видачу кредиту, яка визначена кредитним договором у розмірі 7,5 % , що в грошовому еквівалентні 2 250,00 грн. Станом на дату 08.01.2024р. ТОВ «Кредитсервіс» заборгованість за кредитним договором № 211113-001 від 13.11.2021 р. не погашена. Згідно розрахунку кредитної заборгованості за кредитним договором № 211113-001 від 13.11.2021 р. станом на 08.01.2024р. заборгованість відповідача становить 82 732,31грн. з яких: сума заборгоіваності по тілу кредиту становить 28 716,20 грн, сума заборгованості по нарахованим відсоткам за користування кредитом становить 54 016,11 грн. Відповідно до змісту ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно закону, договору. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання, або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Відповідно до вимог ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін. Згідно з вимогами ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання. Відповідно до статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора. Частиною 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Згідно з вимогами ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Наданий позивачем розрахунок заборгованості відповідачем не спростований. Враховуючи викладене, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, зважаючи на те, що на момент розгляду справи у суду відсутня інформація про належне виконання відповідачем своїх зобов`язань за вказаним договором, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. V.Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до приписів ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати, пов`язані з витребуванням доказів та пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до положення ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомогу. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» № 5076-VI від 05 липня 2012 року гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частини друга-четверта статті 137 ЦПК України). Судом встановлено, що 25.01. 2023 року між АБ «Правовий Діалог» та ТОВ «Кредитсервіс», в особі директора Дьоми А.В. укладено договір про надання правової допомоги № 25-01/2023. За змістом якого, адвокатське об`єднання надає клієнту юридичну допомогу, у тому числі представляє інтереси клієнта в судах під час розгляду правових спорів. Обсяг виконаних робіт визначений в акті прийому-передачі № 3 наданих послуг до Договору № 25-01/2023 від 25.01. 2023 року, згідно з яким, ТОВ «Кредитсервіс» надано правову допомогу на суму 7000,00 грн. Відповідно до платіжної інструкції № 1567 від 05.01.2024р. ТОВ «Кредитсервіс» перерахувало АБ «Правовий Діалог» по договору про надання правничої допомоги № 25-01/2023 від 25.01.2023р. у розмірі 7 000,00 грн. Враховуючи, вищезазначене суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути 7 000,00 грн. витрат на професійну допомогу, підстав для відмови та зменшення витрат на правничу допомогу суд не вбачає. У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 442, 40 грн., які сплачено позивачем за подання позову до суду, виходячи із суми позовних вимог, які задоволено судом. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved