Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-20 00:00:00

Стислий виклад позицій заявника На розгляд суду поступила заява [PERSON] , заінтересованою особою в якій, з урахування заяви про уточнення позовних вимог, зазначено Радехівську міську раду Львівської області про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій заявниця просить суд: встановити факт належності [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , земельної ділянки площею 0,07 га, згідно державного акту на право приватної власності на землю площею 0.07га, серії ЛВ №51, виданого на підставі рішення ІІ сесії ХХІІ склик. від 04.11.1995 Радехівської міської ради народних депутатів [PERSON] , на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 24.03.1997, посвідченого державним нотаріусом Радехівської державної нотаріальної кантори Луців І.П., зареєстрованого в реєстрі за №671/97; судові витрати покласти на заявницю. В обґрунтування заяви покликається на те, зокрема, що з 2014 року у заявниці перебуває нерухоме майно, а саме житловий будинок загальною площею 66,9 кв.м., що розташований за адресою: [ADDRESS] , про що свідчить витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 29.01.2014. Дане майно було успадковане заявницею від її чоловіка - [PERSON] , після його смерті. Вищевказаний будинок перейшов у власність до чоловіка заявниці від спадкодавця [PERSON] , яка набула право власності шляхом укладення договору купівлі-продажу житлового будинку від 24.03.1997, в якому [PERSON] виступала покупцем, а [PERSON] продавцем. У судове засідання заявник та заінтересована особа участі уповноважених представників не забезпечили. Заяви та клопотання учасників справи 15.08.2024 заявницею на розгляд суду подано заяву про уточнення позовних вимог(а.с.22). 03.09.2024 представник заявниці подав на розгляд суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити(а.с.38). Враховуючи вищевикладене та зважаючи на вимоги частини 2 статті 247 ЦПК України суд доходить висновку про можливість проведення розгляду справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Процесуальні дії суду у справі Ухвалою Радехівського районного суду Львівської області від 15 серпня 2024 року справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження на 05.09.2024 (а.с.34-35). Ухвалою Радехівського районного суду Львівської області від 05 вересня 2024 року судове засідання відкладено на 21.10.2024(а.с.39). Суд, з`ясувавши обставини, на які заявник посилається як на підставу заявлених вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, доходить висновку, що заява підлягає до задоволення, виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] є спадкоємцем зазначеного у свідоцтві майна [PERSON] , що складається із житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS] (а.с.12). Згідно зі свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 09 березня 2013 року, вбачається, що [INFO] помер [PERSON] , в м. Радехів, Червоноградського району, Львівської області(а.с.11). Відповідно до витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі №36466887 від 29.01.2014, вбачається, що після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , була заведена спадкова справа №181/2013(а.с.9-10). Згідно витягe з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 16954641 від 29.01.2014, [PERSON] зареєструвала на праві власності об`єкт нерухомого майна № 279815146239(а.с.13-14). Відповідно до витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі №15494232 від 15.07.2008, вбачається, що після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , була заведена спадкова справа №536/2008(а.с.15). Відповідно до Державного акта на право приватної власності на земельну ділянку серії ЛВ №51 від 27 червня 1995 року, виданого на підставі рішення II сесії ХХІІ скликання від 04.11.1995 Радехівської місцевої ради народних депутатів № 26, [PERSON] є власником земельної ділянки загальною площею 0,07, яка розташована на території [ADDRESS] та призначена для обслуговування житлового будинку і господарський будівель(а.с.16). Згідно нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 24.03.1997, А. Меренцова продала, а Ю. Жінчин купила жилий цегляний будинок з господарськими будівлями, який знаходиться в [ADDRESS] , та розташований на земельні ділянці відповідно до Державного акта на право приватної власності на земельну ділянку серії ЛВ №51 від 27 червня 1995 року (а.с.26). Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування Відповідно до статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. За змістом ст. ст. 128, 153 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди. Відповідно до частини 1 статті 30 ЗК УРСР (у редакції станом на 1997) при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об`єктами переходить у розмірах, передбачених статтею 67 цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і, якщо інше не передбачено у договорі відчуження - будівлі та споруди. У разі зміни цільового призначення надання земельної ділянки у власність або користування здійснюється в порядку відведення. Право власності або право користування земельною ділянкою у перелічених випадках посвідчується Радами народних депутатів відповідно до вимог статті 23 цього Кодексу (частина 4 статті 30 ЗК УРСР). Відповідно до частини 1 статті 23 ЗК УРСР право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. Відповідно до частини 1 статті 120 ЗК України, в редакції станом на січень 2014, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Стаття 30 ЗК УРСР 1991 року в імперативній формі передбачала автоматичний перехід права власності на земельну ділянку у разі переходу права власності на будівлю і споруду. Стаття 120 ЗК України (у чинній редакції), стаття 377 ЦК України (у чинній редакції) також передбачають припинення права власності чи користування земельною ділянкою та перехід такого права до особи, що набуває право власності на нерухоме майно. Особа, яка законно набула у власність будинок, споруду, має цивільний інтерес в оформленні права на земельну ділянку під такими будинком і спорудою після їх набуття. Зазначені висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постановах: від 11.02.2015 у справі № 6-2цс15, від 13.04.2016 у справі № 6-253цс16, від 12.10.2016 у справі № 6-2225цс16, з якою погодилась Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.06.2020 у справі № 689/26/17 (провадження № 14-47цс20). Згідно до частини 1-3 статті 78 ЗК України, право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності. Відповідно до частини 1 статті 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю). Відповідно до статті 125 ЗК України (чинної редакції на час розгляду справи), право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Мотивована оцінка наведених учасниками справи аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення заяви Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що з 2014 року у заявниці перебуває нерухоме майно на праві приватної власності, а саме: житловий будинок загальною площею 66,9 кв.м., що розташований за адресою: [ADDRESS] . Дане майно було успадковане заявницею від її чоловіка - [PERSON] після його смерті. Вище вказаний будинок перейшов у власність до чоловіка заявниці від спадкодавця [PERSON] , яка набула право власності на це майно шляхом укладення нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу житлового будинку від 24.03.1997. Суд зауважує, що перелік юридичних фактів, що підлягають установленню в судовому порядку, визначений у частині 1 статті 315 ЦПК України, не є вичерпним. Водночас, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності суд вважає, що заяву слід задовольнити повністю.

Outcome: approved