Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою, у якій просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після померлого [INFO] батька [PERSON] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON] . За життя, 04.03.2014 року батько склав заповіт, згідно якого усе його майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося він заповів сину - [PERSON] . На день смерті заповідача цей заповіт не був змінений чи скасований. Відповідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №38138641 від 15.08.2014р., Карлівською державної нотаріальною конторою 15.08.2014 року було відкрито спадкову справу №92/2014 (в реєстрі №56425386) за заявою позивача. Мати позивача - [PERSON] подала нотаріусу заяву про відмову в отриманні обов`язкової частки у спадщині. Інших заяв про прийняття спадщини чи про відмову від спадщини в шестимісячний строк з дня смерті [PERSON] до Карлівської держнотконтори не надходило. У результаті вказаного, позивач успадкував від батька земельну ділянку кадастровий №5321683401:01:001:0225, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , про що 29.05.2024р. було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом №378. Разом з тим, постановою від 02.08.2024 року №298/02-31 державного нотаріуса Карлівської державної нотаріальної контори Полтавської області Яковлєвої С.А., позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлого [INFO] батька [PERSON] на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . Підставою для відмови стала відсутність документу, що посвідчує право власності вищезазначеного спадкодавця на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за вказаною вище адресою. Зазначений будинок батько позивача разом з дружиною побудували у 1982 році, що підтверджується технічним паспортом від 25.06.2024. Проте, у зв`язку з життєвими обставинами, померлий оформив право власності лише на земельну ділянку під житловим будинком, але і не встиг за життя належним чином оформити право власності на житловий будинок. Як свідчить постанова нотаріуса від 02.08.2024 року №298/02-31, згідно довідки, виданої приватним підприємством Полтавське бюро технічної інвентаризації "Інвентаризатор" 23.07.2024 року за №7611, станом на 31.12.2012 р. реєстрація права власності на будинок садибного типу за адресою: [ADDRESS] не проводилася. Разом з тим слід звернути увагу суду, що згідно довідки від 02.10.2019р. №756, виданої ВК Максимівської сільської ради Карлівського району Полтавської області, згідно запису в погосподарській книзі №1, номер об`єкта погосподарського обліку 0090-1 присвоєно житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , що належав [PERSON] . Окрім того, згідно листа Виконкому Карлівської міської ради від 09.08.2024 №12.2-14/2144, відповідно до записів книги погосподарського обліку №1 за 2011-2015 роки, особовий рахунок № [NUMBER] , на житловий будинок по [ADDRESS] обліковувався за померлим [INFO] [PERSON] , що додатково підтверджує і додана до листа засвідчена копія витягу з погосподарської книги. Мати позивача [PERSON] також померла [INFO] . На даний час належним чином оформити правовстановлюючі документи на житловий будинок спадкоємцю неможливо у зв`язку з відсутністю усіх документів, передбачених статтею 31 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та п.66, п.77-80 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 25.12.2005 №1127. Отже, для подальшого утримання та збереження майна позивачу необхідно оформити право власності на спадкове майно, проте іншого шляху, окрім визнання права власності на вказаний житловий будинок в судовому порядку, не існує. Позивач до суду не з`явився, але його представником надано письмову заяву у якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просида суд задовольнити позов, справу просила розглядати за відсутності позивача та представника. Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Надано заяву про розгляд справи за відсутності уповноваженого ними представника. При вирішенні справи покладаються на розсуд суду. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази окремо та в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Стаття 16 ЦК України визначає як один зі способів захисту судом цивільного права та інтересу - визнання права. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі статтею 1217 ЦК, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. [INFO] помер батько позивача - [PERSON] (а.с.9). За життя, 04.03.2014 року батько склав заповіт, згідно якого усе його майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося він заповів сину - [PERSON] (а.с.12-13). На день смерті заповідача цей заповіт не був змінений чи скасований. Відповідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №38138641 від 15.08.2014, Карлівською державної нотаріальною конторою 15.08.2014 року було відкрито спадкову справу №92/2014 (в реєстрі №56425386) за заявою позивача (а.с.14). Позивач успадкував від батька земельну ділянку кадастровий №5321683401:01:001:0225, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , про що 29.05.2024 було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом №378 (а.с.7). Разом з тим, постановою від 02.08.2024 року №298/02-31 державного нотаріуса Карлівської державної нотаріальної контори Полтавської області Яковлєвої С.А., позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлого [INFO] батька [PERSON] на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . Підставою для відмови стала відсутність документу, що посвідчує право власності вищезазначеного спадкодавця на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за вказаною вище адресою (а.с.15). у постанові зазначено, що мати позивача - [PERSON] подала нотаріусу заяву про відмову в отриманні обов`язкової частки у спадщині. Інших заяв про прийняття спадщини чи про відмову від спадщини в шестимісячний строк з дня смерті [PERSON] до Карлівської держнотконтори не надходило. Також у постанові вказано, що згідно довідки, виданої приватним підприємством Полтавське бюро технічної інвентаризації "Інвентаризатор" 23.07.2024 року за №7611, станом на 31.12.2012 р. реєстрація права власності на будинок садибного типу за адресою: [ADDRESS] не проводилася. Згідно довідки від 02.10.2019 №756, виданої ВК Максимівської сільської ради Карлівського району Полтавської області, згідно запису в погосподарській книзі №1, номер об`єкта погосподарського обліку 0090-1 присвоєно житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , що належав [PERSON] (а.с.16). Згідно листа Виконкому Карлівської міської ради від 09.08.2024 №12.2-14/2144, відповідно до записів книги погосподарського обліку №1 за 2011-2015 роки, особовий рахунок № [NUMBER] , на житловий будинок по [ADDRESS] обліковувався за померлим [INFO] [PERSON] (а.с.20), що додатково підтверджує і додана до листа засвідчена копія витягу з погосподарської книги. Мати позивача [PERSON] також померла [INFO] (а.с.21-23). Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст.380 ЦК України житловий будинок є об`єктом права власності. Виходячи зі змісту ст. 392 ЦК України право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" зазначено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до постанови Верховного Суду України від 23 січня 2013 року у справі №6-164цс12 у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України. Згідно з листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. Такі випадки характерні для сільської місцевості, де право власності на житловий будинок за спадкодавцем підтверджується лише записом в погосподарській книзі сільської ради та тривалим фактом володіння цим майном особою, яка померла. Перші власники не оформляли документи на належне їм нерухоме майно та не реєстрували його в органах БТІ, а тому спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину і його право має бути визнано в судовому порядку. Таким чином, на думку суду, право на отримання правовстановлюючого документу на нерухоме майно, має особа, яка є власником цього майна, дане право нерозривно пов`язане з особою спадкодавця, а тому після його смерті спадкоємець не має можливості отримати правовстановлюючий документ на спадкове майно в позасудовому порядку. Враховуючи, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, який має застосовуватися якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд вважає, що вимоги позивача про визнання права власності на будинок підлягають задоволенню. З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що мається достатньо підстав для задоволення позову та визнання за позивачем права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після померлого [INFO] батька [PERSON] .

Outcome: approved