Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-22 00:00:00

04.03.2024 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла заява [PERSON] , який діяв в інтересах [PERSON] , заінтересовані особи: Комунарський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Запоріжжі ПМНУМЮ (м. Одеса), про оголошення фізичної особи померлою. Заява обґрунтована тим, що 26.09.2017 року з дому за місцем мешкання, а саме за адресою: [ADDRESS] , пішов батько заявника [PERSON] , 1940 року народження, та до цього часу не повернувся додому. 27.09.2017 року сестрою заявника було подано до відділу поліції №4 ГУНП в Запорізькій області заяву за фактом зникнення батька [PERSON] . Досудове розслідування не дало позитивного результату і встановити місце перебування останнього не вдалося. Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 20.01.2020 року [PERSON] , [INFO] , визнано безвісно відсутнім з 26.09.2017 року. З 26.09.2017 року та по теперішній час (минуло більше 4 років) [PERSON] не з`являвся, ніяких відомостей про його місце перебування жодному з родичів не надходило. З метою усунення перешкод у реалізації спадкового права, заявник просить оголосити [PERSON] , [INFO] , померлим. Ухвалою суду від 06.03.2024 року (суддя Дмитрієва М.М.) вказану заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. 26.06.2024 року на підставі розпорядження керівника апарату №51-к було здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи та справу передано у провадження судді Холода Р.С. Ухвалою суду від 28.06.2024 року цивільну справу прийнято до свого провадження та призначено відкрите судове засідання для розгляду справи по суті. Ухвалою суду від 21.08.2024 року та від 04.10.2024 року зобов`язано уповноважену особу ВП №4 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області надати матеріали кримінального провадження №12017080040003866, відомості про яке внесені до ЄРДР 28.09.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України (за фактом зникнення [PERSON] ). 18.10.2024 року на адресу суду від ВП №4 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області надійшли матеріали вказаного кримінального провадження. В судовому засіданні заявник [PERSON] підтримала заяву в повному обсязі, з підстав наведених у ній. Додатково повідомила, що [PERSON] є її батьком, мешкав він за адресою: [ADDRESS] . Останній з її матір`ю був розлучений. У вересні 2017 році вона знаходилась за кордоном у відпустці, потім їй повідомила мати, що батько зник та його не можуть знайти. Заяву до відділу поліції подавала її сестра [PERSON] . Приблизно через 9 місяців, у 2018 році вона повернулась у м. Запоріжжя, батька так і не знайшли. На момент зникнення батько проживав з її племінником та родиною останнього. Представник Комунарського відділу ДРАЦС у м. Запоріжжі у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. 04.10.2024 року за клопотанням [PERSON] у судовому засіданні були допитані [PERSON] та [PERSON] в якості свідків. [PERSON] повідомила, що проживає в квартирі [ADDRESS] з 1979 року. Вона знала [PERSON] як сусіда. В день зникнення близько 16:00 17:00 години вона бачила як останній виходив з під`їзду та запитала його куди він йде. [PERSON] повідомив їй, що йде по справам. Після цього вона [PERSON] не бачила. [PERSON] повідомила, що вона проживає в квартирі [ADDRESS] приблизно з 1969 року. Вона знайома з [PERSON] , так як мешкала з ним в одному будинку, але в різних під`їздах. Зі слів сусідів їй відомо, що [PERSON] вийшов з будинку ввечері за хлібом, після чого не повернувся. Вислухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи та наявні в ній письмові докази, суд дійшов до такого. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Згідно зі статтею 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Статтею 129 Конституції України визначено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Основними засадами судочинства є, зокрема забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення. Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист. Згідно зі ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Судом встановлено, що 26.09.2017 року з дому за місцем мешкання, а саме за адресою: [ADDRESS] пішов [PERSON] та не повернувся. 28.09.2017 року за заявою [PERSON] відділом поліції №4 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області внесені відомості до ЄРДР про скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України (кримінальне провадження №12017080040003866). В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є донькою [PERSON] . Згідно інформації ІІПС «Армор» [PERSON] від 06.10.2017 року знаходиться у розшуку. Відповідно інформації, наданої з Головного управління ДПС у Запорізькій області від 14.11.2019 року відомості з центральної бази даних ДРФО України щодо доходів [PERSON] за період з 2017 року по 2 квартал 2019 року відсутні. Згідно відповіді начальника Олександрівського району у м. Запоріжжі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області повідомлено суд, що відомості актових записів про державну реєстрації шлюбу, смерті, зміни імені відносно громадянина [PERSON] , [INFO] , відсутні. Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 20.01.2020 року у справі №333/5415/19 [PERSON] , [INFO] , визнано безвісно відсутнім з 26.09.2017 року. Згідно відповіді КНП «Міська лікарня №4» ЗМР №01-02/1050 від 29.09.2022 року на амбулаторному стаціонарному лікуванні [PERSON] не перебував. Як вбачається з відповіді Управління державної міграційної служби України в Запорізькій області «2301.2-5411/23.1-22 від 29.09.2022 року, [PERSON] , [INFO] , звертався із заявою про видачу паспорта 11.08.2002 року. Відповідно до відповіді КНП «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» ЗМР, факт звернення за медичною допомогою [PERSON] , [INFO] , за період з 24.02.2022 по 28.09.2022 року в медичній документації у відділенні екстреної допомоги (30 ліжок) не зафіксовано. Згідно даних адміністрації державної прикордонної служби України (система Аркан ЦП), не знайдено відомостей про перетин державного кордону [PERSON] , [INFO] , в проміжок часу з 01.12.2018 року по 01.12.2023 року. Відповідно до відповіді обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки №2458 від 01.10.2022 року, інформація відносно [PERSON] , [INFO] , у РТЦК та СП Запорізької області відсутня. [PERSON] є батьком заявника [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , актовий запис №1668. Підставою для звернення з вказаною заявою є оформлення спадщини.\~ Відповідно до ч. 1 ст. 46 ЦК України, фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Згідно з ч. 1 ст. 47 ЦК України\~правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Оголошення громадянина померлим має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. Рішення про оголошення фізичної особи померлою може бути прийняте судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців; 3) неможливість одержання відомостей про місце перебування особи, незважаючи на вжиті заходи. Особливістю цієї категорії справ, є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи. За загальним правилом громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина. Частиною 1 ст. 306 ЦПК України передбачено, що у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Системний аналіз вказаних норм дозволяє дійти висновку, що сама по собі відсутність відомостей про місце перебування фізичної особи протягом трьох років у місці її постійного проживання не може бути підставою для оголошення цієї фізичної особи померлою. Суд повинен мати достатні належні та допустимі докази для встановлення обставин, на підставі яких можливо зробити вірогідне припущення про смерть громадянина. При цьому на наявність права, а не обов`язку суду оголосити фізичну особу померлою за умови відсутності у місці її постійного проживання відомостей про місце її перебування протягом трьох років прямо вказує зміст частини першої статті 46 ЦК України. При розгляді справ вказаної категорії судам слід, крім іншого, з`ясовувати, чи може бути відсутність особи умисною, тобто чи не переховується вона від правоохоронних органів з метою уникнення юридичної відповідальності. Вказаний висновок висловлений у постанові Верховного Суду від 06.11.2019 року у справі № 226/3053/18 (провадження № 61-11048св19). Відсутність безумовних доказів або суперечність у доказах на підтвердження обставин, що надаються заявником та/або заінтересованими особами, унеможливлює оголошення особи померлою. Подібний висновок висловлений у постановах Верховного Суду від 27.11.2019 року у справі № 461/424/15-ц (провадження № 61-35636св18) та від 09.09.2020 року у справі №467/1274/18 (провадження № 61-10753св20). Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, із урахуванням положень статті 46 ЦК України, суд дійшов до висновку, що існують достатні підстави для припущення смерті [PERSON] , [INFO] , який з 26.09.2017 року відсутній за місцем свого проживання, заходами розшуку встановити місце його перебування не виявилось можливим, він не отримує доходів і щодо нього відсутня будь-яка інформація протягом останніх семи років, він не переховується від суду та правоохоронних органів. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved