Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-16 00:00:00

Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» (далі - ТДВ «СГ «Оберіг») звернулося до Оболонського районного суду м. Києва з вказаним позовом. Позовна заява обгрунтована тим, що 04.07.2021 в місті Києві по вул. Ф. Максименка сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу марки «Hyundai Santa Fe», номерний знак [NUMBER] , під керуванням відповідача [PERSON] , та транспортного засобу марки «Toyota Corolla», номерний знак [NUMBER] . Після вказаного ДТП водій автомобіля «Hyundai Santa Fe», номерний знак [NUMBER] , [PERSON] залишила місце ДТП. Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 27.08.2021 у справі №756/12036/21 [PERSON] визнано винуватою у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП. На дату скоєння ДТП транспортний засіб «Hyundai Santa Fe», номерний знак [NUMBER] , був забезпечений Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії ЕР № 203469396, укладеним між ТДВ «СГ «Оберіг» та [PERSON] Транспортний засіб «Toyota Corolla», номерний знак [NUMBER] , був застрахований відповідно до Договору добровільного страхування, укладеного ТДВ «СК «ВІДІ-Страхування». Виконуючи взяті на себе зобов`язання згідно договору добровільного страхування наземного транспорту, ТДВ «СК «ВІДІ-Страхування» здійснило виплату страхового відшкодування за пошкодження транспортного засобу «Toyota Corolla», номерний знак [NUMBER] , в розмірі 62676,62 грн. 26.11.2021 ТДВ «СГ «Оберіг» здійснило виплату страхового відшкодування ТДВ «СК «ВІДІ-Страхування» в розмірі 54 608,96 грн. Тому, відповідно до ст.1191 ЦК України та п.п. в) п. 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», після проведення виплати страховій компанії потерпілій особі у ТДВ «СГ «Оберіг» виникло право зворотної вимоги до [PERSON] 18.11.2021 відповідачу було направлено вимогу про виплату грошових коштів, однак вказана вимога залишена [PERSON] без належного реагування. На підставі викладеного, позивач просить стягнути з відповідача в порядку регресу суму виплаченого страхового відшкодування у розмірі 54 608,96 грн., інфляційні втрати у розмірі 17 403,52 грн.; пеню - 50 312,27 грн.; 3% річних - 3 772,75 грн.; витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422,40 грн.; витрати на професійну правничу допомогу - 7 300,00 грн. Ухвалою від 26.07.2024 року відкрито спрощене позовне провадження, справу призначено до судового розгляду. Представник позивача у судове засідання не з`явилася, надіслав заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила, про дату, місце та час слухання справи повідомлялася у встановленому законом порядку. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання відповідачки, яка не повідомила про причини неявки, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного. Згідно з ст. 4 ЦПК Україникожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього процесуальний кодекс України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. За вимогами Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Судом встановлено, що постановою Оболонського районного суду м. Києва від 27.08.2021 у справі №756/12036/21 (провадження № 3/756/6309/21), яка набрала законної сили 07.09.2021, [PERSON] визнано винуватою у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124, ч.1 ст 130 КУпАП. Як вбачається з вказаної постанови, 04.07.2021 о 20:30 год. [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Hyundai», моделі «Sonata Fe», реєстраційний номер [NUMBER] , в місті Києві, Пуща Водиця, по вул. Ф. Максименка, у районі будинку № 11, не врахувала дорожньої обстановки, не дотрималась безпечного бокового інтервалу, унаслідок чого скоїла наїзд транспортний засіб, легковий автомобіль марки «Toyota» моделі «Corolla», реєстраційний номер [NUMBER] . У результаті дорожньо-транспортної події транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями [PERSON] порушила п. 13.1 Правил дорожнього руху та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Крім того, 04.07.2021 о 20:30 год. [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Hyundai», моделі «Sonata Fe», реєстраційний номер [NUMBER] , в місті Києві, Пуща Водиця, по вул. Ф. Максименка, у районі будинку № 11, будучи причетною до дорожньо-транспортної пригоди, залишила місце дорожньо-транспортної пригоди, чим порушила п. 2.10 (а) Правил дорожнього руху та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Також, 04.07.2021 о 20:30 год. [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Hyundai», моделі «Sonata Fe», реєстраційний номер [NUMBER] , в місті Києві по вул. Ф. Максименка, у районі будинку № 11, у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився на місці, за допомогою спеціального технічного засобу газоаналізатора «Drager Alсotest 6820», ARHK - 0554, з кінцевим показником 2,72 проміле алкоголю в крові, чим порушила п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. З огляду на викладене та відповідно до положення ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, суд не піддає сумніву та доказуванню обставини, встановлені постановою Оболонського районного суду м. Києва від 27.08.2021, згідно засад інституту доказування у цивільному судочинстві, яка набрала законної сили, відповідно до яких відповідача визнано винуватою у дорожньо-транспортній пригоді. Отже, з огляду на викладене вина відповідача [PERSON] у скоєній дорожньо-транспортній пригоді є доведеною. В результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 04.07.2021, був пошкоджений автомобіль «Toyota Corolla», номерний знак [NUMBER] . На дату скоєння дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб «Toyota Corolla», номерний знак [NUMBER] , був забезпечений Договором добровільного страхування наземного транспорту АС № 013877 від 16.01.2020, укладеним з ТДВ «СК «ВІДІ-Страхування». Згідно звіту про оцінку КТЗ № 04-09/08 від 09.08.2021 вартість відновлювального ремонту «Toyota Corolla», номерний знак [NUMBER] , становить 71 161,42 грн. ТДВ «СК «ВІДІ-Страхування» здійснило виплату страхового відшкодування за пошкодження транспортного засобу «Toyota Corolla», номерний знак [NUMBER] , його власнику в розмірі 62676,62 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 4681 від 17.09.2021 на суму 57 164,12 грн. та платіжним дорученням № 5392 від 22.10.2021 на суму 5 512,50 грн. У той же час, транспортний засіб ««Hyundai Santa Fe», номерний знак [NUMBER] , був забезпечений Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії ЕР № 203469396, укладеним між ТДВ «СГ «Оберіг» та [PERSON] . Відповідно до Страхового акту № 33645р/1 від 26.11.2021 сума страхового відшкодування становить 54 608,96 грн. 26.11.2021 ТДВ «СГ «Оберіг» здійснило виплату страхового відшкодування ТДВ «СК «ВІДІ-Страхування» в розмірі 54 608,96 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 10144. Таким чином, ТДВ «СГ «Оберіг» виконало покладений на нього Законом обов`язок по відшкодуванню шкоди, заподіяної з вини власника транспортного засобу, яка керувала транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, після чого самовільно залишила місце пригоди. ТДВ «СГ «Оберіг» зверталось до відповідача з вимогою про виплату грошових коштів 18.11.2021 та 27.03.2024. Як вбачається з матеріалів справи вимога від 18.11.2021 № 33645/33645р/1 була отримана відповідачем, про що свідчить лист [PERSON] від 22.02.2022. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Згідно зі ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до п.22.1 ст 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик або МТСБУ відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно частини другої ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За нормою ст. 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо іншій розмір не встановлено законом. Згідно ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно п. 4. Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01.03.2013 року, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Відповідно до п.п а), в), п. 38.1.1, ч. 38.1, ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази,

Outcome: partial