Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-22 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. У липні 2024 року [PERSON] , інтереси якого представляє адвокат Падучак І.І., звернувся до суду з позовом до Рогатинської міської ради, в якому з урахуванням уточнених та збільшених позовних вимог просить: - скасувати рішення Стратинської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області від 22 грудня 2003 року в частині оформлення права власності на 1/3 частину домоволодіння, що розташоване по [ADDRESS] за [PERSON] , яка померла [INFO] ; - визнати частково недійсним свідоцтво про право власності на вказане нерухоме майно, яке зареєстроване 22 квітня 2008 року в Івано-Франківському обласному бюро технічної інвентаризації у реєстровій книзі №3 за реєстровим № 218, в частині права власності на 1/3 частину вказаного домоволодіння за [PERSON] та в частині права власності на 1/3 частину вказаного домоволодіння за [PERSON] ; - визнати за ним право власності на вищезазначене домоволодіння, як спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] та прийняла спадщину, але не оформила спадкових прав після смерті свого чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] та прийняв спадщину, але не оформив спадкових прав після смерті своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] померла його бабуся [PERSON] , якій належало домоволодіннящо розташоване по [ADDRESS] . 1/3 частина вказаного домовоління належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 22 квітня 2008 року та 2/3 частини домоволодіння належало їй як спадкоємцю за законом після смерті свого чоловіка [PERSON] , з яких 1/3 частину він успадкував після смерті своєї матері [PERSON] . Він є спадкоємцем за заповітом належного [PERSON] майна. Спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку у спадщині на підставі ст. 1241 ЦК України немає. Спадщину прийняв, однак, коли звернувся із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину на домоволодіння, нотаріус відмовив через те, що документ, який посвідчує право спільної часткової власності на вказане нерухоме майно був виданий з порушенням вимог цивільного законодавства та втрачено. Відповідач заперечень проти позову не подав. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 05 серпня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження, справу призначено до підготовчого засідання. Позивач [PERSON] у підготовче засідання не з`явився, його представник адвокат Падучак І.І. подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Рогатинська міська рада Івано-Франківської області подала заяву про розгляд справи за відсутності її представника, в якій вказала, що заперечень до позову немає. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. У зв`язку з тим, що особи, які беруть участь у справі у підготовче засідання не з`явились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Фактичні обставини, встановлені судом. За змістом частин 3 та 4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши письмові докази в підготовчому засіданні, суд ухвалює рішення про задоволення позову з огляду на таке. Судом встановлено, що на підставі рішення Стратинської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області від 22 грудня 2003 року було видано 22 квітня 2008 року свідоцтво про право власності на нерухоме майно, яке зареєстроване 22 квітня 2008 року в Івано-Франківському обласному бюро технічної інвентаризації у реєстровій книзі №3 за реєстровим № 218, де зазначено, що [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] належить на праві власності по 1/3 частині домоволодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS] . [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №00030767364 від 17 травня 2024 року. Відповідно до копії довідки, виданої Добринівським старостинським округом Рогатинської міської ради Івано-Франківської області 17 травня 2021 року №152, заповіт від імені [PERSON] у виконавчому комітеті Стратинської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області не посвідчувався. На день її смерті разом із нею за адресою: [ADDRESS] проживав син [PERSON] та невістка [PERSON] . Факт родинних відносин між спадкодавцем [PERSON] та спадкоємцем [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про його народження. Спадкоємцем належної [PERSON] 1/3 частини вищезазначеного домоволодіння був її син [PERSON] , який в порядку ст.549 ЦК УРСР вступив в управління та володіння спадковим майном. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Стратинської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області. Відповідно до копії довідки Добринівського старостинського округу Рогатинської міської ради Івано-Франківської області від 17 травня 2021 року №149, заповіт від імені [PERSON] у виконавчому комітеті Стратинської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області не посвідчувався. На день його смерті разом із ним за адресою: [ADDRESS] проживали дружина [PERSON] , а також невістка та онуки. Факт родинних відносин між спадкодавцем [PERSON] та спадкоємцем [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про їх одруження. [PERSON] , як дружина спадкодавця [PERSON] , будучи спадкоємцем за законом у першу чергу, прийняла спадщину, оскільки постійно проживала із ним на час відкриття спадщини та не заявила про відмову від неї. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 24 листопада 2020 року Рогатинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Івано-Франківськ). У зв`язку із смертю [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно. Згідно копії заповіту, посвідченого секретарем виконавчого комітету Стратинської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області 29 липня 2008 року за реєстровим №258, [PERSON] все належне їй майно заповіла позивачу по справі [PERSON] . Відповідно до копії довідки, виданої Добринівським старостинським округом Рогатинської міської ради Івано-Франківської області 22 квітня 2021 року №121, заповіт [PERSON] від 29 липня 2008 року за реєстровим № 258 не змінено та не скасовано. На день її смерті разом із нею за адресою: [ADDRESS] проживав онук [PERSON] . Постановою приватного нотаріуса Івано-Франківського районного нотаріального округу Данилюк Х.Я. від 21 червня 2024 року №378/02-31, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] на домоволодіння, що розташоване по [ADDRESS] , з яких 2/3 частини вона успадкувала, але не оформила своїх спадкових прав після смерті свого чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , з яких 1/3 частину він успадкував, але не оформив спадкових прав після смерті своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] , у зв`язку з тим, що документ, який посвідчує право спільної часткової власності на вказане нерухоме майно виданий з порушенням вимог цивільного законодавства. Судом встановлено, що свідоцтво про право власності на нерухоме майно, яке видане 22 квітня 2008 року на підставі рішення Стратинської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області від 22 грудня 2003 року та яке зареєстроване 22 квітня 2008 року в Івано-Франківському обласному бюро технічної інвентаризації, видане після смерті [PERSON] та [PERSON] , що суперечить вимогам ст. 25 ЦК України, оскільки цивільна правоздатність вказаних осіб припинилася у момент їх смерті. Рішенням Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 25 квітня 2024 року, яке набрало законної сили 28 травня 2024 року встановлення факт, що [PERSON] , який помер [INFO] є дідусем [PERSON] , та [PERSON] , яка померла [INFO] є бабусею [PERSON] . Відповідно до копії технічного паспорта на будинок садибного типу з господарським будівлями та спорудами, виданого на ім`я [PERSON] та копії довідки Івано-Франківського обласного бюро технічної інвентаризації від 02 серпня 2022 року № 140, до складу домоволодіння, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] входить: житловий будинок загальною площею 58,4 кв.м., житловою площею 40,7 кв.м., стодола площею 21,3 кв.м, стайня площею 22,8 кв.м. Згідно висновку про вартість об`єкта оцінки, ринкова вартість домоволодіння станом на 12 лютого 2024 року становить 55 700,00 грн. Норми права, які застосував суд та мотиви їх застосування. Згідно частин першої та четвертої статті 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Згідно роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 «Про судову практику в справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилась не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР). Оскільки спадщина на належну [PERSON] ( в документі зазначено - [PERSON] ) частину домоволодіння відкрилась до 01 січня 2004 року, тому до правовідносин спадкування суд застосовує норми ЦК УРСР 1963 року. Статтею 524 ЦК УРСР було передбачено, що спадкування здійснюється за законом і за заповітом. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті ( ч.1 ст. 529 ЦК УРСР). Відповідно до вимог ст. 548 ЦК УРСР для набуття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. За ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Спадщина на належні [PERSON] та [PERSON] частини домоволодіння відкрилась після 01 січня 2004 року, тому до правовідносин спадкування суд застосовує норми ЦК України 2003 року. Відповідно до ст.ст.1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини ( ч.1 ст.1220, ч.1 ст.1270 ЦК України). Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї ( ч.3 ст. 1268 ЦК України). Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. За матеріалами справи встановлено, що спадкодавець [PERSON] , яка померла [INFO] та прийняла спадщину, але не оформила спадкових прав після смерті свого чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] та прийняв спадщину, але не оформив спадкових прав після смерті своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Тобто на момент складення заповіту [PERSON] належало право власності на все домоволодення, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч.1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. За змістом частини першої статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Статтею 55 Конституції України гарантовано право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами. Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. На підставі наведеного, суд дійшов висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права чи інтереси інших осіб, оскільки з наявних у суду матеріалів справи інших спадкоємців, які мають право на спадкування немає, а також враховуючи те, що позивач набув право власності на домоволодіння, як спадкоємець за заповітом після смерті бабусі [PERSON] , проте не може отримати свідоцтва про право на спадщину на майно, а тому це право підлягає захисту судом шляхом його визнання.

Outcome: approved