Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовної заяви позивач вказав, що 06 вересня 2009 року він уклав шлюб з відповідачкою, і проживав з нею однією сім`єю до жовтня 2022 року, після чого вони припинили жити однією сім`єю. Від шлюбу у сторін народилась донька [PERSON] , [INFO] , яка є повнолітньою особою. Спільне господарство з відповідачкою не ведуть. Подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечить правам та інтересам позивача та відповідачки. На підставі викладеного, позивач просить суд розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою. У судове засідання позивач не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив також, що позов підтримує в повному обсязі. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, однак її представник подав заяву, в якій просить розглянути справу за їх відсутності. Позовні вимоги визнає і просить розірвати шлюб. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у ній докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов до наступних висновків. Згідно з повторним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 07.11.2023, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , 06 вересня 1997 року зареєстрували шлюб. За час шлюбу у сторін народилась донька [PERSON] , [INFO] . Як вбачається з матеріалів справи, подружнє життя між сторонами не склалося через відсутність між ними взаєморозуміння, бажання змінити відносини між подружжям та неодноразові спроби зберегти сім`ю позитивного результату не дали, шлюбних стосунків сторони між собою не підтримують. Згідно зі ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24, ст. 25 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі, жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. З даної норми слідує, що кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин, і таке право не залежить від бажань іншого з подружжя. За правилами ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України, згідно з якою, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, під час розгляду справи про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У ході розгляду справи сторонам надавався судом строк для примирення, однак зазначені заходи не призвели до збереження шлюбу. Крім того, відповідно до ч. 2 ст.\~49\~ЦПК України, відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. У разі визнання відповідачем позову суд, відповідно до ч. 4\~ст. 206 ЦПК України, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі наведеного, врахувавши всі обставини справи в сукупності, повне визнання позову відповідачкою (її уповноваженим представником), що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд прийшов до переконання, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, у зв`язку з чим позов слід задовольнити, а шлюб\~розірвати. Крім того, враховуючи визнання позову відповідачкою, відповідно до вимог ст. 142 ЦПК України, позивачу належить повернути з державного бюджету 50 % сплаченої ним при поданні позову суми судового збору, а також, згідно з ст. 141 ЦПК України, стягнути з відповідачки на користь позивача 605,60 грн на відшкодування витрат по сплаті судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved