Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-21 00:00:00

Позивач звернувся із розглядуваним позовом до відповідача, яким просить суд припинити стягнення аліментів у розмірі частини усіх видів доходів щомісячно, які стягуються з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] на утримання повнолітньої, непрацездатної доньки [PERSON] [INFO] , на підставі рішення Дніпровського районного суду м. Херсона у справі № 2-3593/07 від 07 листопада 2007 року. Позовні вимоги мотивує тим, що рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона у справі № 2-3593/07 вирішено стягнути із позивача на користь відповідачки аліменти на утримання повнолітньої, непрацездатної доньки [PERSON] [INFO] у розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів щомісячно постійно. Відповідно до виконавчого листа № 2-3593/07 було відкрите виконавче провадження № 14603317, яке перебувало на виконанні Корабельного районного відділу ДВС у м. Херсоні ПМУ МЮ ( м. Одеса) Виконавче провадження по стягненню аліментів завершено 14.09.2018 року на підставі п. 78 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження». Не дивлячись на завершення виконавчого провадження, Головне управління Пенсійного фонду у Херсонській області з пенсії позивача щомісячно, на підставі вищезгаданого виконавчого листа № 2-3593 від 07.11.2007 року, проводить стягнення аліментів у розмірі 25% на користь [PERSON] на утримання повнолітньої непрацездатної доньки [PERSON] [INFO] . Вказує про те, що станом на час звернення із розглядуваним позовом суттєво змінились обставини, які слугували підставами для стягнення аліментів, а саме вказує про те, що на момент винесення рішення про стягнення аліментів позивач, хоча і був пенсіонером, проте працював в ХФ «Укртелеком» на посаді інженера з пожежної безпеки, був молодшим за віком та не мав хронічних захворювань, а тому міг надавати матеріальну допомогу на утримання своєї повнолітньої непрацездатної доньки. На сьогоднішній день позивач не працює, отримує лише пенсію. Зазначає також про те, що стан його здоров`я значно погіршився, він має ряд хвороб серця, гіпертонічну хворобу, пієлонефріт, атрофічний гастрит, панктреатит та остеохондроз грудно-поперекового відділу хребта, потребує диспансерного нагляду сімейного лікаря та інших профільних лікарів. На постійній основі приймає щонайменше п`ять лікарських препаратів. Окрім того звертає увагу суду на те, що відповідач [PERSON] разом із непрацездатною донькою [PERSON] , у вересні 2022 року виїхала з міста Херсона під час евакуації, яку запровадили окупаційні війська, та теперішнє місце знаходження їх позивачу не відоме. Він втратив із ними зв`язок, їх телефони не відповідають, з огляду на що позивачу взагалі не відомо чи отримує аліменти його донька на сьогоднішній день. Вказує, що вдавався до заходів із пошуку своєї колишньої дружини та доньки, шляхом подання заяви до правоохоронних органів. Окрім того вказує, що звертався із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Херсонській області про надання інформації та припинення стягнення аліментів, проте відповіддю фонду йому вказали про те, що припинення стягнення аліментів можливе лише після отримання відповідної постанови виконавчої служби. Зверненням до Корабельного відділу ДВС у місті Херсоні ПМУМЮ ( м. Одеса) отримав відповідь про те, що станом на 02.04.2024 року виконавчий документ № 2-3593/07 є чинним. В обґрунтування підстав посилається на приписи ст. 273 ЦК України вказуючи про те, що наразі змінились обставини, що впливають на визначений розмір платежів, їх тривалість та припинення та ст. 197 СК України, яка визначає перелік обставин, за якими суд може звільнити позивача від сплати заборгованості по аліментах. Справа надійшла до суду 16.04.2024 року та протоколом визначено до розгляду судді Скрипнік Л.А.. Ухвалою від 02.05.2024 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою суду від 27.05.2024 року, після усунення недоліків, провадження по справі відкрито, вирішено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження, датою підготовчого судового засідання визначено 13.08.2024 року. Ухвалою від 01.10.2024 року підготовче судове засідання по справі закрите, датою судового розгляду визначено 17.10.2024 року У судовому засіданні позивач та його представник заявлені позовні вимоги підтримали із викладених у позові підстав, та просили їх задовольнити, не заперечуючи проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідно до ч.1\~ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, відповідачем не подано відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач у судові засідання повторно не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку, зокрема шляхом розміщення оголошень на офіційному сайті суду. Орім того до початку розгляду справи судом по суті представник позивача клопотала залучили до матеріалів справи ряд письмових доказів які, як вказувала представник позивача, були відсутні в розпорядженні сторони позивачів на стадії підготовчого судового провадження. Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши доводи позовної заяви та перевіривши їх наданими стороною позивачів та дослідженими у судовому засіданні доказами, суд приходить до висновку про наступне. Нормативно-правове застосування: Відповідно до ч.1\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1\~ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч.1-3\~ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини восьмої та дев`ятої статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності відповідно до моральних засад суспільства. Згідно ст. 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182\~цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно ч.\~1\~ст.\~182\~СК України\~при визначенні\~розміру аліментів\~суд враховує: 1)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини; 2)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; 3)\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; 3-1)\~наявність на\~праві власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав; 3-2)\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При цьому\~відповідно до\~ч.\~ч.\~2,\~3\~ст.\~82\~СК України\~розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний\~гарантований розмір\~аліментів на\~одну дитину\~не може\~бути меншим,\~ніж 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку. Мінімальний\~рекомендований розмір\~аліментів на\~одну дитину\~становить розмір\~прожиткового мінімуму\~для дитини\~відповідного віку\~і може\~бути присуджений\~судом у\~разі достатності\~заробітку (доходу)\~платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Тлумачення статей 198, 200 СК України свідчить, що при встановленні, що повнолітні непрацездатні дочка чи син потребують матеріальної допомоги, повинні враховуватися будь-які обставини, які свідчать про необхідність у матеріальній допомозі. У відповідності до ст. 19 Конвенції про права дитини, яка ратифікована\~постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року і відповідно до\~ст. 9 Конституції України\~є складовою національного законодавства, держави-учасниці, які її підписали, взяли на себе зобов`язання вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування з боку батьків, законних опікунів чи будь-якої іншої особи, яка турбується про дитину. Відповідно до ч.1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.4\~ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до\~ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Крім того, згідно ч.4\~ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Вирішуючи даний позов, суд виходить із принципу рівності прав та обов`язків батьків щодо матеріального забезпечення дитини, передбаченого ст.\~141,\~180 СК України. У відповідності до ч.1\~ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. Висновки суду Так, заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 07.11.2007 року, вирішено стягнути з [PERSON] , [INFO] аліменти на користь [PERSON] на утримання повнолітньої непрацездатної дочки [PERSON] [INFO] у розмірі частини всіх видів доходу щомісячно постійно, починаючи з 30.08.2007 року. По-перше щодо суттєвої зміни обставин, які слугували підставами до стягнення аліментів. В частині того, що наразі позивач офіційно не працевлаштований, хоча на момент постановлення рішення про стягнення аліментів він працював в ХФ «Укртелеком» на посаді інженера з пожежної безпеки , суд звертає увагу на те що згідно наданої позивачем відповіді Начальника Корабельного районного відділу ДВС у м. Херсоні від 12.02.2023 року за вих. № 7255, виконавче провадження № 14603317, за яким із позивача відбувалось стягнення за рішенням суду про сплату аліментів наразі завершено, а саме 14.09.2018 року на підставі п. 7 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження», тобто через закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення, як то визначив державний виконавець. Проте цим же листом позивача повідомлено про те, що оскільки відсутній актовий запис про смерть [PERSON] 1982 р.н. підстави для припинення відрахувань частини доходів на користь відповідача відсутні. Згідно відповіді Головного управління пенсійного фонду України в Херсонській області від 03.04.2024 року вбачається, що стягнення аліментів з пенсії позивача проводиться щомісячно, при цьому утримані кошти перераховуються на рахунок [PERSON] відкритий в АТ «Ощадбанк», тобто перерахування коштів здійснюється на рахунок відповідача відкритий у Державному банку України. Тобто, стосовно того, що позивач наразі офіційно не працевлаштований, є пенсіонером, суд завертає увагу на те, що відрахування наразі здійснюються лише з його пенсійних надходжень, оскільки рішенням суду щодо стягнення з нього аліментів визначено їх стягнення у частині від усіх видів його доходу. По-друге щодо суттєвих змін у житті позивача, які можуть вплинути на рішення щодо припинення стягнення з нього аліментів за рішенням суду. Так, дійсно, згідно дослідженої судом копії трудової книжки позивача серії [NUMBER] , виданої 01.02.2000 року, позивач звільнений з останнього місця роботи, куди він був прийняти на посаду інженера з пожежної безпеки, а саме у ХФ ВАТ «Укртелеком» 30.01.2009 року, тобто з моменту його звільнення і до часу звернення до суду із розглядуваним позовом минуло 15 років, з огляду на що, суд не приймає вказівку позивача з привод його звільнення як обґрунтовану підставу, яка вказує на погіршення його матеріального стану. Окрім того, судом досліджено надані позивачем в обґрунтування погіршення його здоров`я наступні документи: виписка із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого [PERSON] від 04.03.2024 року де вказано про те, що у нього виявлені Хронічний пієлонефрит та Хронічний атрофічний гастрит. При цьому як вказано у виписці, хронічні хвороби у позивача виявлено при обстеженні у 2021 році, коли йому і було призначено обстеження і лікування амбулаторно. Разом із тим, суд звертає увагу на те, що при виявленні у позивача хронічних хвороб у 2021 році, про наявність яких він вказує у даному позові, останній не вважав вказані хронічні хвороби такими, що є підставою для звільнення його від сплати аліментів, чи то для зменшення розміру присуджених до стягнення аліментів, хоча вже на той момент не був офіційно працевлаштований. При цьому досліджену ксерокопію Мультиспиральної компьютерної томографії [PERSON] із зазначенням дати дослідження 09.11.2020 року суд взагалі не приймає до уваги, оскільки, як зазначено у самому ж документі, вказаний висновок не є кінцевим діагнозом та потребує подальшої консультації лікаря, за направленням якого пацієнт проходив відповідне дослідження. По-третє щодо того, що відповідач [PERSON] разом із повнолітньою недієздатною донькою сторін [PERSON] виїхали з м. Херсона у вересні 2022 року під час евакуації яку запровадили окупаційні війська суд зауважує наступне. Так, згідно наданих стороною позивачів документів, а саме витягу з ЄРДР від 11.04.2024 року, повідомлення про початок досудового розслідування від 11.04.2024 року, протоколу прийняття зави про кримінальне правопорушення та іншу подію від 10.04.2024 року, постанови про визнання [PERSON] потерпілим від 22.04.2024 року, рапорту о/у СКП ВП № 1 ХРУП ГУНП в Херсонській області І.Шаури від 29.08.2024 року, запиту до офісу Уповноваженого з питань осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, вбачається те, що органами судового розслідування попередньо встановлено, що у вересні 2022 року відповідач разом із повнолітньою недієздатною донькою сторін покинули м. Херсон через евакуацію окупаційними військами рф, виїхавши на лівий берег, та до моменту розгляду справи судом інформація про те, де вони наразі перебувають, а також з приводу того чи не є вони військовополоненими у органів досудового розслідування відсутня, хоча зроблені відповідні запити. Також наразі відсутня інформація щодо того, чи жива відповідач та її донька, а також з приводу перетину ними державного кордону України. Суд зауважує те, що стороною позивачів не заявлялись клопотання щодо встановлення судом вказаних обставин шляхом здійснення відповідних запитів та витребування доказів, зокрема від Державної прикордонної служби щодо перетину відповідачкою та її донькою Державного кордону України, з огляду на що, суд приходить до переконання що позивачем не доведено належними та допустимими доказами факту, як він зазначає, умисного залишення позивачем підконтрольної Україні території, вибуття її на тимчасово окуповану територію України поруч із неповерненням після цього відповідачки разом із донькою на підконтрольну Україні території, зокрема шляхом перетину Державного Кордону з боку дружніх Україні країн. З огляду на викладене суд приходить до переконання що зазначені у позовній заяві обставини в обґрунтування позовних вимог в частині припинення стягнення аліментів позивачем як частково не доведені, а саме в частині щодо суттєвих змін у житті позивача, які можуть вплинути на рішення щодо припинення стягнення з нього аліментів за рішенням суду, а також щодо суттєвої зміни обставин, які слугували підставами до стягнення аліментів, суд зауважує те, що з позивача відбувається стягнення аліментів в часині від його доходу, а саме із пенсійних надходжень, при тому що з роботи він звільнився ще задовго до звернення із розглядуваним позовом. Окрім того, щодо наявності у нього хронічних захворювань, суд зазначає про те, що, згідно дослідженої медичної документації вказані хронічні захворювання також існували за довго до звернення із вказаним позовом, про що судом зазначено вище що, на переконання суду не є підставою для звільнення його від сплати аліментів саме на час звернення із розглядуваним позовом. Що з стосується вказівки позивача про те, що аліменти, відрахування яких здійснюється з його пенсії, відповідач не використовує, а також те, що вона покинула підконтрольну Україні територію у бік окупованої частини, та місце її перебування наразі не відоме, суд зауважує про те, що вказані обставини позивачем не доведені належними та допустимими в розумінні ЦПК України доказами, про що судом зазначалось вище. При цьому суд ще раз зауважує те, згідно відповіді ПФУ перерахування коштів стягнутих на виконання рішення суду здійснюється на картковий рахунок відповідача відкритий у АТ «Ощадбанк». З огляду на викладене суд приходить до переконання про відсутність наразі передбачених законом підстав до задоволення позовних вимог. На підставі викладеного, та

Outcome: dismissed