Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-17 00:00:00

ФОП [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача завдані збитки в порядку регресу в розмірі 86729,87 грн., 1211, 20 грн. сплаченого судового збору та 16352 грн. витрат на правову допомогу. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що між ПАТ «СК «ВУСО» та [PERSON] було укладено Договір обов`язкового страхування №215233635 від 19.06.2023 за яким страховик зобов`язується відшкодувати шкоду заподіяну транспортним засобом Mercedes Benz ML280 р.н.з. [NUMBER] . Відповідно до постанов Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області №442/9182/23 від 23.01.2024 [PERSON] , який спричинив ДТП, 13.12.2023 о 18.50 год. на вул.Сагайдачного 27 в м.Дрогобичі керував транспортним засобом марки Mercedes Benz ML280 р.н.з. [NUMBER] , що належить [PERSON] , був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну, не дотримався бокового інтервалу, виїхав на зустрічну смугу руху та вчинив зіткнення з автомобілем марки «Skoda Felicia» н.з. [NUMBER] , що рухався у зустрічному напрямку руху. [PERSON] залишив місце ДТП. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальні збитки. Вказаними діями водій порушив вимоги п.2.3.б, 2.10а, 2.10в, 13.1 ПДР України. Крім цього, [PERSON] 13.12.2023 о 19.00 год по вул.В.Великого 1/1 в м.Дрогобичі керував транспортним засобом марки Mercedes Benz ML280 р.н.з. [NUMBER] , був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки Mitsubishi ASX н.з. [NUMBER] , що був припаркований попереду, та залишив місце ДТП, транспортні засіб отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальним збитків. Потерпіла [PERSON] . Також, [PERSON] , будучи особою, яка двічі протягом року піддавалась адміністративному стягненню за ст.130 КУпАП, 13.12.2023 о 19.15 год. по вул.Сагайдачного в м.Дрогобичі керував транспортним засобом марки Mercedes Benz ML280 р.н.з. [NUMBER] , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі відмовився. Водночас, [PERSON] був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну, не впорався з її керуванням, в результаті чого виїхав на зустрічну смугу руху та здійснив зіткнення з автомобілем марки Renault Premium н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , транспортні засоби отримали механічні пошкодження чим завдано матеріальних збитків. Так, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст..122-4, ст..124 та ч.3 ст.130 КУпАП. Для встановлення вартості відновлюваного ремонту пошкодженого транспортного засобу «Skoda Felicia» н.з. [NUMBER] був організований огляд автомобіля та проведення експертизи. Згідно ремонтної калькуляції №2336155 від 09.01.2024 розмір матеріального збитку завданого «Skoda Felicia» н.з. [NUMBER] склав 45158,97 грн.з ПДВ. Факт ДТП 13.12.2023 був визнаний ПрАТ СК «ВУСО» страховим випадком, що підтверджується Страховим актом №2336155-1 від 11.01.2024 на підставі страхового акту, на виконання вимог ст.27 Закону України «Про страхування» та ст.993 ЦК України співробітниками ПрАТ СК «ВУСО» було зроблено здійснено виплату страхового відшкодування на користь потерпілого в сумі 24949,20 грн., що підтверджує платіжна інструкція №2527 від 11.01.2024. Для встановлення вартості відновлюваного ремонту пошкодженого транспортного засобу Mitsubishi ASX н.з. [NUMBER] був організований огляд автомобіля та проведення експертизи. Згідно ремонтної калькуляції №2336187 від 04.01.2024 розмір матеріального збитку завданого Mitsubishi ASX н.з. [NUMBER] склав 28670,18 грн. з ПДВ. Факт ДТП 13.12.2023 був визнаний ПрАТ СК «ВУСО» страховим випадком, що підтверджується Страховим актом №2336187-1 від 11.01.2024 на підставі страхового акту, на виконання вимог ст.27 Закону України «Про страхування» та ст.993 ЦК України співробітниками ПрАТ СК «ВУСО» було здійснено виплату страхового відшкодування на користь потерпілого в сумі 9305,67 грн. Для встановлення вартості відновлюваного ремонту пошкодженого транспортного засобу "Renault Premium", н.з. [NUMBER] був організований огляд автомобіля та проведення експертизи. Згідно ремонтної калькуляції №2335941 від 08.01.2024 розмір матеріального збитку завданого "Renault Premium" склав - 212934,11 грн. з ПДВ. Факт ДТП 13.12.2023 був визнаний ПрАТ СК «ВУСО» страховим випадком, шо підтверджується Страховим актом №2335941-1 від 17.01.2024, на підставі страхового акту, на виконання вимог ст.27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 Цивільного кодексу України співробітниками ПрАТ СК «ВУСО» було зроблено здійснено виплату страхового відшкодування на користь потерпілого в сумі 52475 грн., що підтверджує платіжна інструкція №3905 від 17.01.2024. Відповідно до постанови Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області по справі №442/9182/23, адміністративних матеріалів по даних справах, відповідач вчинив ДТП у стані алкогольного сп?яніння, в результаті чого вчинив правопорушення, передбачене ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП. Відповідно до 4.38.1.1 п (а) ст. 38 Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Страхувальник після виплати страхового відшкодування має право регресного позову до страхувальника або водія ТЗ, який спричинив ДТП: - а) якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Як вбачається з вищенаведеного, право регресної вимоги виникло у ПрАТ «СК «ВУСО» з моменту виплати страхового відшкодування, тобто 17.01.2024, що підтверджується платіжними інструкціями, які додані до матеріалів справи. Отже, відшкодувавши матеріальну шкоду в сумі 86729,87 грн., заподіяну Відповідачем внаслідок ДТП 13.12.2023, ПрАТ СК «ВУСО» отримало право регресної вимоги до Відповідача щодо стягнення суми виплаченого страхового відшкодування, а саме 58753,46 грн. на підставі ч.38.1.1 п (а) ст. 38 Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». 15.04.2024 між ПрАТ «СУ «ВУСО» та ФОП [PERSON] укладено договір №15/04/2024 про відступлення права вимоги, відповідно до якого Первісний кредитор відступає, а новий кредитор отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих Первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений у Додатку №1 до Договору. В тому числі, новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Договором страхування №215233635 від 19.06.2023. З метою досудового врегулювання спору 13.05.2024 відповідачу було направлено повідомлення про відступлення права вимоги та вимогу про відшкодування збитків в порядку регресу, але відповідач не проводив ніяких платежів. У зв`язку з тим, що відповідач не погашає заборгованості в добровільному порядку, позивач змушений звертатись до суду за захистом своїх прав та законних інтересів у спосіб, який передбачений нормами ЦК України. 25.05.2024 між ФОП « [PERSON] » з одного боку та АО «Адвокатус» в особі голови адвоката Хобти Ю.М., який діє на підставі статуту був укладений договір №25-05 про надання правової (правничої) допомоги від 25.05.2024. Таким фахівцем у галузі права, який дійсно надає позивачу правничої допомоги у цій справі є адвокат Самойленко П.М. та адвокат Хобта Ю.М, що підтверджується договором про надання правової (правничої) допомоги №25-05 від 25.05.2024 та додатковою угодою №1/0907 актом приймання передачі наданої правової допомоги від 09.07.2024, ордером адвоката. Попередній розмір судових витрат 17563,20 грн., в тому числі і 1211,20 грн. Ухвалою судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 13.09.2024 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін на 18.10.2024. Відповідач відзиву на позов не подав. Відповідно до ч.5 ст.279\~ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідач відзиву на позовну заяву не подав. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши представлені сторонами докази по справі, оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позов слід задоволити, виходячи з наступних підстав. За ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК України). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.ч.1-4 ст.12 ЦПК України). За ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що [PERSON] 13.12.2023 о 18 год 50 хв на вул.Сагайдачного, 27, в м.Дрогобич керував транспортним засобом "Mercedes-Benz ML280", н.з. [NUMBER] , що належить [PERSON] , був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну, не дотримався бокового інтервалу, виїхав на зустрічну смугу руху та вчинив зіткнення з автомобілем марки "Skoda Felicia", н.з. [NUMBER] , що рухався в зустрічному напрямку руху. [PERSON] залишив місце ДТП. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальні збитки. Вказаними діями водій порушив вимоги п. п. 2.3 б, 2.10 а, 2.10 в, 13.1 ПДР України. Крім цього, [PERSON] 13.12.2023 о 19 год 00 хв на вул.В.Великого, 1/1, в м.Дрогобич керував транспортним засобом "Mercedes-Benz ML280", н.з. [NUMBER] , що належить [PERSON] , був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем "Mitsubishi ASX", н.з. [NUMBER] , що був припаркований попереду, та залишив місце ДТП; транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків. Потерпіла: [PERSON] . Вказаними діями водій порушив вимоги п. п. 2.3 б, 2.10 а, 2.10 в, 13.1 ПДР України. Також [PERSON] , будучи особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за ст.130 КУпАП, 13.12.2023 о 19 год 15 хв по вул.Сагайдачного в м.Дрогобичі керував транспортним засобом "Mercedes-Benz ML280", н.з. [NUMBER] , що належить [PERSON] , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі відмовився. Водночас, [PERSON] був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну, не впорався з її керуванням, в результаті чого виїхав на зустрічну смугу руху та здійснив зіткнення з автомобілем марки "Renault Premium", н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] ; транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків. Вказаними діями порушив вимоги п.п. 2.3б, 2.3д, 2.5, 12.1., 12.2 ПДР України. Постановою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 23.01.2024 об`єднано в одне провадження справи №442/9182/23 (провадження №3/442/3168/2023), №442/9184/23 (провадження №3/442/3169/2023), №442/9186/23 (провадження №3/442/3170/2023), №442/9188/23 (провадження №3/442/3171/2023), №442/9190/23 (провадження №3/442/3172/2023), №442/9191/23 (провадження №3/442/3173/2023) з присвоєнням єдиного реєстраційного номера №442/9182/23 (провадження №3/442/3168/2023). [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.122-4, 124 та ч.3 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу у розмірі 51000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком 10 (десять) років з конфіскацією транспортного засобу "Mercedes-Benz ML280", н.з. [NUMBER] , що належить [PERSON] . Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована у ПрАТ «СК «ВУСО» га підставі Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №215233635. Для визначення вартості відновлювального ремонту автомобіля марки «Skoda Felicia» н.з. [NUMBER] було проведено огляд транспортного засобу, про що складено відповідний Акт. Згідно ремонтної калькуляції №2336155 від 09.01.2024 розмір матеріального збитку завданого «Skoda Felicia» н.з. [NUMBER] склав 45158,97 грн. з ПДВ. Страховим актом №2336155-1 від 11.01.2024 за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №215233635 від 19.06.2023 ДТП (страхувальник [PERSON] , пошкоджене майно автомобіль марки «Skoda Felicia» н.з. [NUMBER] ) визнано страховим випадком, сума страхового відшкодування 24949,20 грн. На підставі заяви [PERSON] останній проведено виплату вищевказаного страхового відшкодування в розмірі 24949,20 грн. Для визначення вартості відновлювального ремонту автомобіля марки Mitsubishi ASX н.з. [NUMBER] було проведено огляд транспортного засобу, про що складено відповідний Акт. Згідно ремонтної калькуляції №2336187 від 04.01.2024 розмір матеріального збитку завданого Mitsubishi ASX н.з. [NUMBER] склав 28670,18 грн. з ПДВ. Страховим актом №2336187-1 від 11.01.2024 за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №215233635 від 19.06.2023 ДТП (страхувальник [PERSON] , пошкоджене майно автомобіль марки Mitsubishi ASX н.з. [NUMBER] ) визнано страховим випадком, сума страхового відшкодування 9305,67 грн. На підставі заяви [PERSON] останній проведено виплату вищевказаного страхового відшкодування в розмірі 9305,67 грн. Для визначення вартості відновлювального ремонту автомобіля марки "Renault\~Premium",\~н.з. [NUMBER] було проведено огляд транспортного засобу, про що складено відповідний Акт. Згідно ремонтної калькуляції №2335941 від 08.01.2024 розмір матеріального збитку завданого "Renault\~Premium",\~н.з. [NUMBER] склав 212934,11 грн. з ПДВ. 09.01.2024 між ПрАТ «СК «ВУСО» та [PERSON] укладено договір про погодження розміру та умов здійснення страхового відшкодування Поліс ОСЦПВВНТЗ №215233635 віл 19.06.2023, згідно з яким сторони узгодили, що розмір матеріального збитку, завданого потерпілому у зв`язку з пошкодженням належного йому ТВ становить 52475 грн. Страховим актом №2335941-1 від 17.01.2024 за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №215233635 від 19.06.2023 ДТП (страхувальник [PERSON] , пошкоджене майно автомобіль марки"Renault Premium", н.з. [NUMBER] ) визнано страховим випадком, сума страхового відшкодування 52475 грн. На підставі заяви [PERSON] останньому проведено виплату вищевказаного страхового відшкодування в розмірі 52475 грн. У відповідності до ст.27 Закону України «Про страхування» та ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. У ч.2 ст.1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об?єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. У відповідності до п.1 ч.2 ст.22 Цивільного кодексу України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв?язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Статтею 1 Закону України «Про страхування» передбачено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату). Відповідно до статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Крім того, відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Як роз?яснено у пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв?язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв?язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина. Відповідно до ч.38.1.1 п (а) ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхувальник після виплати страхового відшкодування має право регресного позову до страхувальника або водія ТЗ, який спричинив ДТП якщо він відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Згідно із ч.1 ст.513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Статтею 514 ЦК України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Статтею 517 ЦК України визначено, що первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. 15.04.2024 між ПрАТ «СК «ВУСО» та ФОП [PERSON] укладено Договір про відступлення права вимоги №15/04/2024, відповідно до якого Первісний кредитор відступає, а новий кредитор отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих Первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений у Додатку №1 до Договору. В тому числі, новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Договором страхування №215233635 від 19.06.2023. З метою досудового врегулювання спору 13.05.2024 відповідачу було направлено повідомлення про відступлення права вимоги та вимогу про відшкодування збитків в порядку регресу, але відповідач не проводив жодних платежів. Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, як встановлено ч.2 ст.77 ЦПК України. Згідно з ч.1 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ч.5 ст.12 ЦПК України, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Таким чином, доказуванням є процесуальна і розумова діяльність суб`єктів доказування, яка здійснюється в урегульованому цивільному процесуальному порядку і спрямована на з`ясування дійсних обставин справи, прав і обов`язків сторін, встановлення певних обставин шляхом ствердження юридичних фактів, зазначення доказів, а також подання, прийняття, збирання, витребування, дослідження і оцінки доказів; докази і доказування виступають процесуальними засобами пізнання в цивільному судочинстві. Процес доказування (на достовірність знань про предмет) відбувається у межах передбачених процесуальних форм і структурно складається з декількох елементів або стадій, які взаємопов`язані й взаємообумовлені. Виділяються такі елементи: твердження про факти; визначення заінтересованих осіб щодо доказів; подання доказів; витребування доказів судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі; дослідження доказів; оцінка доказів. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Суд наголошує, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Верховний Суд звертається до власних висновків у Постанові від 02.10.2018 року у справі №910/18036/17. Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивача 1211,20 грн. сплаченого судового збору. Крім цього, з матеріалів справи вбачається, що позивач скористався правовою допомогою, уклавши договір про надання правової допомоги №25-05 від 25.05.2024 з Адвокатським об`єднанням «Адвокатус» в особі Голови адвоката Хобти Юрія Михайловича. Згідно з додатковою угодою №1-0/07 Актом приймання- передачі правової допомоги витрати за яку згідно детальний опис розміру правничої (правової) допомоги становлять 16352 грн., з яких: 7154 грн. за вивчення матеріалів справи, формування правової позиції та подача запитів, необхідних запитів до суду, вимоги про досудове врегулювання спору, 6132 грн. підготовка позовної заяви для подачі позову до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області, 2044 грн. підготовка процесуальних документів для подачі позову до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області, 1022 грн. підготовка клопотань до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області та представництво інтересів в суді. У відповідності до ст.15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. У п.1 ч.1 ст.133 ЦПК України встановлено, що до витрат,\~пов`язаних з\~розглядом справи,\~належать витрати на професійну правничу допомогу. Зі змісту\~ст.137\~ЦПК України\~вбачається,\~що витрати,\~пов`язані з\~правничою допомогою\~адвоката,\~несуть сторони,\~крім випадків\~надання правничої\~допомоги за\~рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1)\~розмір витрат\~на правничу\~допомогу адвоката,\~в тому\~числі гонорару\~адвоката за\~представництво в\~суді та\~іншу правничу\~допомогу,\~пов`язану зі\~справою,\~включаючи підготовку\~до її\~розгляду,\~збір доказів\~тощо,\~а також\~вартість послуг\~помічника адвоката\~визначаються згідно\~з умовами\~договору про\~надання правничої\~допомоги та\~на підставі\~відповідних доказів\~щодо обсягу\~наданих послуг\~і виконаних\~робіт та\~їх вартості,\~що сплачена\~або підлягає\~сплаті відповідною\~стороною або\~третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат\~на оплату\~послуг адвоката\~має бути\~співмірним із: складністю\~справи та\~виконаних адвокатом\~робіт (наданих\~послуг); часом,\~витраченим адвокатом\~на виконання\~відповідних робіт\~(надання\~послуг); обсягом\~наданих адвокатом\~послуг та\~виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позов в цій частині слід задоволити частково, зважаючи на те, що розгляд справи проведено у відсутності представника позивача, складність справи та виконання адвокатами робіт, час, витрачений адвокатами, ціну позов, а тому витрати на відшкодування правничої допомоги слід зменшити та стягнути з відповідача 5000 грн. витрат на правову допомогу. На підставі викладеного та

Outcome: approved