Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, третьої особи яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Відділ-служби\~у справах\~дітей виконавчого\~комітету Дрогобицької\~міської ради та просить розірвати шлюбу між ним та відповідачкою та визначити місце проживання дитини. В обґрунтування\~позову покликається\~на те,\~що 25липня 2014 року він зареєстрував шлюб із відповідачкою [PERSON] у відділі Державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Трускавецького міського управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 115. Від вказаного шлюбу народилась спільна дитина - донька [PERSON] , [INFO] . Підставою розірвання шлюбу є ті обставини, що у нього з відповідачкою відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на сімейне життя та обов`язки, відсутнє взаєморозуміння. Між ними втрачено почуття любові та поваги один до одного. З відповідачем спільно не проживає з липня 2021 року, господарства не ведуть. Спочатку їх сімейне життя складалось добре, проте протягом останніх років шлюбні відносини між ними поступово погіршились. На даний час у їхніх відносинах взагалі відсутнє порозуміння та повага. Це спричинено систематичним байдужим ставленням відповідачки, як до дитини так і до нього, усі кошти вона витрачає на власні потреби. На думку дружини, вона хоче жити для себе, а він як батько зобов`язаний забезпечувати дитину самотужки. Враховуючи те, що постійні сварки дуже негативно впливали на психіку малолітньої дитини, з 2021 року він із донечкою проживає окремо. Негативна поведінка відповідачки продовжується протягом тривалого часу, вона нестерпна для нього. Таке відношення приносить йому та дитині лише негативні емоції, душевні страждання. Відповідачка не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають в їхній сім`ї, вона не здатна підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Протягом тривалого часу відповідачка взагалі самоусунулася від необхідності виховання, піклування та створення в сім`ї затишку та взаєморозуміння. Вважає, що подружні відносини між ним та відповідачкою фактично припинилися, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить його інтересам та інтересам малолітньої доньки, у зв`язку з чим наполягає на його розірванні. На час подання даної позовної заяви, їх малолітня дитина, проживає з ним за адресою: [ADDRESS] . Він на протязі тривалого часу піклується про малолітню донечку самотужки, відводить та забирає її зі школи, готує з нею домашні завдання, проводить з нею час, відвідує розважальні центри, зоопарк, оскільки відповідачці це не цікаво, у неї немає свобідного часу. За таких обставин вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить його інтересам та інтересам дитини, а тому вирішив звернутися в суд з даним позовом, який просить задовольнити. Ухвалою судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 24.09.2024 після одержання судом інформації відповідного органу про місце реєстрації відповідача, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 03.10.2024. В підготовче судове засідання позивач не з`явився, 30.09.2024 подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідачка в підготовче судове засідання, яке призначалось на 03.10.2024 не з`явилася, попередньо 30.09.2024 подавши суду заяву, у якій зазначила, що не заперечує проти задоволення позову, просила розгляд справи здійснювати у її відсутності. Представник третьої особи, головний спеціаліст відділу служби у справах дітей виконавчого комітету Дрогобицької міської ради подала суду заяву у якій просить розглядати справу у її відсутності. Заперечень з приводу задоволення позову у поданій заяві не висловила, не заперечила проти його задоволення. Відповідно до вимог ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Ухвалою судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Коваля Р.Г. від 03.10.2024 закрито підготовче провадження та призначено до розгляду цивільну справу у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи на 11.10.2024 о 09.40 год. Учасники справи в судове засідання не з`явились, в матеріалах справи містяться заяви учасників справи про розгляд справи у їх відсутності, а відтак суд провів її розгляд у їх відсутності. Відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши обставини справи, дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні положення містяться у частині 1 статті 24 Сімейного кодексу України, якою передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Положеннями частин 3 та 4 Сімейного кодексу України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Отже, одним із принципів побудови сімейних та шлюбних відносин є принцип вільної згоди та добровільності їх існування. Шлюбні відносини тривають доти, доки існує бажання подружжя і надалі виконувати сімейні функції і надалі реалізовувати завдання сім`ї. Кожен з подружжя у будь-який час за наявності підстав, які унеможливлюють подальше шлюбне життя, має право висловити своє бажання розірвати шлюбні відносини. Реалізація цього права, яким наділений кожен з подружжя, повинна відбуватися з чіткім дотриманням матеріальних та процесуальних норм, для запобігання порушення інтересів іншого з подружжя або прав та інтересів дітей. Згідно з частиною 2 статті 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Матеріалами справи встановлено, що 25.07.2014, позивач [PERSON] зареєстрував шлюб із [PERSON] у відділі Державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Трускавецького міського управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 115, що стверджується копією свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] від 25 липня 2014 року. Від указаного шлюбу, у сторін народилась донька - [PERSON] , [INFO] , стверджується копією свідоцтва по народження Серії [NUMBER] , яке видане Виконавчим комітетом Стебницької міської ради Львівської області від 27.07.2015. Частиною 3 статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні, оскільки не має наміру зберігати шлюб з відповідачкою. Як встановлено,\~причиною припинення\~шлюбно-сімейних\~відносин сім`ї\~сторін по\~справі є\~те,\~щоу позивача з відповідачкою відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на сімейне життя та обов`язки, відсутнє взаєморозуміння, між ними втрачено почуття любові та поваги один до одного. Сторони спільно не проживають з липня 2021 року, спільного господарства не ведуть. Подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. При таких обставинах суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їх дитини, внаслідок чого їхній шлюб слід розірвати. Що стосується позову в частині визначення місця проживання дитини, суд вважає за доцільне зазначити наступне. Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Згідно із ст. 142 СК України, діти мають рівні права та обов`язки щодо батьків, незалежно від того, чи перебували їхні батьки у шлюбі між собою. У відповідності до ч. 2, 3 ст.\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно ч. 1 ст.\~157\~СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Згідно ч.3 цієї статті той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. За змістом ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Приписами ст.\~161\~СК України визначається, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Якщо орган опіки та піклування або суд визнав, що жоден із батьків не може створити дитині належних умов для виховання та розвитку, на вимогу баби, діда або інших родичів, залучених до участі у справі, дитина може бути передана комусь із них. Якщо дитина не може бути передана жодній із цих осіб, суд на вимогу органу опіки та піклування може постановити рішення про відібрання дитини від особи, з якою вона проживає, і передання її для опікування органу опіки та піклування. Відповідно до копії паспорта позивача [PERSON] вбачається, що останній зареєстрований в [ADDRESS] . Як вбачається з Акту обстеження умов проживання, складеного посадовими особами служби у справах дітей Дрогобицької міської ради Львівської області від 25.06.2024, позивач по справі [PERSON] з донькою [PERSON] , [INFO] , проживає разом у квартирі за адресою [ADDRESS] . Дитина забезпечена усім необхідним для проживання та розвитку. Порушень прав дитини не виявлено. Факту проживання за вказаною адресою відповідачки [PERSON] разом із своєю сім`єю не встановлено. З копії паспорту відповідачки [PERSON] вбачається, що остання зареєстрована в [ADDRESS] . Дана обставина також підтверджується відповіддю № 798512 від 20.09.2024 з Єдиного державного демографічного реєстру. Встановлено, що із сторони позивача [PERSON] відсутні виключні обставини, які б унеможливлювали б проживання його дитини разом з ним за адресою [ADDRESS] , чи негативно впливали на її виховання та розвиток. Доказом того, що позивач [PERSON] самостійно утримує та виховує доньку [PERSON] , крім інших письмових доказів є довідка Стебницького ліцею № 7 Дрогобицької міської ради Львівської області № 118 від 27.06.2024 року, з якої вбачається, що позивач бере активну участь у житті та вихованні дитини Злати. Одночасно в матеріалах справи наявна заява відповідачки [PERSON] , яка адресована суду, в якій остання зазначає, що вона погоджується з мотивами та обставина позовних вимог позивача [PERSON] , не заперечує проти задоволення позовних вимог позивача. Таким чином судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] проживають окремо, їх дитина проживає разом з батьком, який займається її вихованням та утриманням, а тому враховуючи вищенаведене та інтереси дитини сторін, суд дійшов до висновку, що доцільним є визначити місце її проживання з батьком за адресою місця реєстрації останнього, оскільки зазначене буде відповідати якнайкращим інтересам дитини, сприятиме її повноцінному вихованню та розвитку. У разі зміни обставин у відносинах сторін спору, в першу чергу, відносин між батьками, а також встановлення можливості їхнього спільного спілкування та проведення часу з дитиною, визначене у цій справі місце проживання дитини може бути змінено як за згодою батьків, так і в судовому порядку. Крім того, суд звертає увагу обох сторін на те, що для гармонійного та повноцінного розвитку дитини участь обох батьків у вихованні дитини є важливою, та, останніми, як батьками малолітньої доньки, в свою чергу, слід налагодити відносини між собою з метою досягнення належного спільного виховання дитини. За таких обставин суд вважає вимоги позивача є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Розподіл судових витрат у справі, котрі полягають у сплаті позивачем судового збору за пред`явлення позовної заяви до суду із вимогами немайнового характеру і підтверджується відповідною квитанцією, слід стягнути з відповідачки на користь позивача. Доказів понесення учасниками справи інших судових витрат, пов`язаних з її розглядом, окрім як сплати судового збору за пред`явлення позовної заяви до суду, матеріали цієї справи не містять.

Outcome: approved