Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-14 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог [PERSON] звернувся до суду з указаним позовом, у якому просить стягувати з [PERSON] на його користь аліменти на його утримання, як повнолітнього сина, який продовжує навчання у розмірі по 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення ним 23 років, або закінчення навчання. Позов обґрунтовано тим, що відповідач є батьком позивача, який сплачував аліменти до його повноліття, на даний час позивач навчається на денній формі у Державному навчальному закладі «Полонський агропромисловий центр професійної освіти» з 01.09.2023. Через навчання не має можливості працювати, отримує лише стипендію, якої не вистачає для забезпечення матеріальних потреб. Відповідач військовослужбовець, має можливість сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця. Вказані обставини стали підставою звернення до суду з цим позовом. ІІ. Процедура та позиції сторін Позивач [PERSON] звернувся до Любарського районного суду Житомирської області із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання. Ухвалою Любарського районного суду Житомирської області від 10.06.2024 цивільну справу № 282/724/24 передано на розгляд за територіальною підсудністю до Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями 02.07.2024 визначено головуючого суддю - Большакову Т.Б. Ухвалою суду від 04.07.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Учасники провадження в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує. Від відповідача заяв по суті справи до суду не надійшло, останній не скористався своїм процесуальним правом та не направив до суду відзив на позовну заяву, у судові засідання не з`являвся, про розгляд справи повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. ІІІ. Національне законодавство, що підлягає застосуванню Відповідно до ч. ч. 1, 2ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно зі ст. 200 СК Українисуд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Статтею 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються від дня пред`явлення позову. Відповідно до ст. 201 СК України норма ст. 191 СК України застосовується до відносин щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина. ІV. Фактичні обставини справи, встановлені судом, докази на їх підтвердження, оцінка та мотиви суду Судом встановлено, що [PERSON] , народився [INFO] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Довідкою від 13.05.2024 за № 57 підтверджується, що [PERSON] дійсно навчається в ДНЗ «Полонський агропромисловий центр професійної освіти» з 01.09.2023 по 29.11.2024 за спеціальністю: «Тракторист-машиніст сільськогосподарського (лісогосподарського) виробництва. Водій автотранспортних засобів». Форма навчання денна. Відповідно до довідки про доходи від 13.05.2024 № 58, виданої ДНЗ «Полонський агропромисловий центр професійної освіти», [PERSON] отримує стипендію у розмірі 1250,00 грн на місяць. Указане, також підтверджується відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу станом на 15.05.2024. Статтею 48 Конституції України гарантовано, що кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у СК України. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Сімейний кодекс України виходить із принципів рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину чи доньці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх син (дочка). У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06.08.2018 у справі № 748/2340/17 зроблено висновок щодо застосування ст. 199 СК України, який полягає в тому, що «обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину)». Судом при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу та проживання за місцем його знаходження. Аналогічна правова позиція висвітлена в Постанові Верховного Суду від 17.06.2020 у справі № 761/10510/17. Відповідно до ч. 1 та 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно з ч. 1 ст. 77 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Отже, при розгляді справ даної категорії позивач повинен довести факт навчання, потреби в матеріальній допомозі та її розмір, а відповідач, у разі заперечень проти позову - неможливість надання такої допомоги або можливість надання у меншому розмірі, ніж вимагає позивач. Звертаючись з позовом, позивач зазначив, що він потребує матеріальної допомоги батька саме в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісяця, посилаючись на те, що він не має можливості працювати та самостійно себе забезпечувати. У постанові Верховного Суду від 23.01.2019 у справі № 346/103/17 зазначено, що суд касаційної інстанції, зокрема, погодився з висновками судів попередніх інстанцій про те, що дитина сторін навчається на денній формі, у зв`язку з чим не в змозі офіційно працювати та отримувати доходи, а отже потребує матеріальної допомоги на своє утримання на час навчання. Судом встановлено, що син відповідача навчається у навчальному закладі на денній формі навчання, у зв`язку з чим не може офіційно працювати та отримувати доходи у зв`язку із цим несе матеріальні витрати. Наявність витрат на харчування, одяг, проїзд, суд не ставить під сумнів, оскільки вони покликані забезпечити нормальну життєдіяльність і щоденні фізіологічні потреби дитини, а отже суд дійшов висновку, що позивач дійсно потребує матеріальної допомоги на своє утримання на час навчання, що є підставою для стягнення з відповідача аліментів на його утримання на період навчання. Суд вважає, що відповідач, як батько, зобов`язаний брати участь в матеріальному забезпеченні потреб сина, який навчається. Відповідачем не надано до суду жодних доказів, які б доводили, що він не має змоги надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. Відповідач може надавати допомогу синові, оскільки він є військовослужбовцем та отримує грошове забезпечення, до досягнення сином повноліття сплачував аліменти, погасив заборгованість. Разом із тим, доказів про розмір своїх витрат позивач не надав, як і розмір доходів відповідача, позивач суду не надав. Тому, зважаючи на відсутність доказів про розмір витрат позивача у зв`язку із навчанням, а також той факт, що позивач отримує стипендію, відповідач проходить службу в ЗСУ під час війни, суд частково задовольняє позов та стягує аліменти в розмірі 1/6 частки доходів відповідача, що є необхідним та достатнім для повнолітнього сина до закінчення навчання. Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. V. Розподіл судових витрат Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК Україниз відповідача підлягає до стягнення судовий збір на користь держави в сумі 1211,20 грн.

Outcome: partial