Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-21 00:00:00

У червні 2024 року [PERSON] (далі по тексту - позивач, [PERSON] ) звернулася до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі по тексту- відповідач, [PERSON] ), третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав. Вимоги позову обґрунтовані тим, що [PERSON] та [PERSON] з 24.01.2014 перебували у зареєстрованому шлюбі. У шлюбі народився син [PERSON] , [INFO] . З 2015 року [PERSON] проживає окремо, не цікавиться життям сина та не приймає участь у його вихованні. Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 14.09.2018 шлюб між сторонами розірвано. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 08.08.2019 з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання дитини у розмірі 2 000,00 грн з подальшою індексацією. У зв`язку з несплатою аліментів у відповідача наявна заборгованість, яка станом на 01.06.2024 становить 118 333,33 грн. Відповідач не бачився з сином більше 8 років, за цей час участь у вихованні не брав, не цікавився здоров`ям дитини, успіхами у навчанні, морально та матеріально не підтримував. Позивач вимушена самостійно та виключно власними силами здійснювати утримання, виховання та опіку над спільною з відповідачем дитиною. За таких обставин позивач просить позбавити відповідача батьківських прав відносно їх спільного неповнолітнього сина. Ухвалою суду від 08.07.2024 позовну заяву залишено без руху. Позивач належним чином та у встановлений судом строк усунула вказані недоліки. Ухвалою суду від 22.07.2024 відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження. 23.09.2024 від третьої особи Служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації надійшов висновок про позбавлення батьківських прав. Ухвалою суду від 27.09.2024, яка занесена до протоколу судового засідання, долучено висновок третьої особи до матеріалів справи. Ухвалою суду від 27.09.2024 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті. У судове засідання позивач не з`явилася, однак подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце, дату і час розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив, відзив та будь-які заперечення проти позову до суду не подавав. Представник третьої особи Служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві у судове засідання не з`явився, повідомлений у встановленому законом порядку, в матеріалах справи міститься лист про розгляд справи без присутності представника служби. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За наведених обставин, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, з огляду на наступне. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 24 січня 2014 року перебували у зареєстрованому шлюбі. У шлюбі народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві від 15 липня 2014 року (а. с. 11). Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 14 вересня 2018 року шлюб між сторонами розірвано (а. с.14-15). Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 08 серпня 2019 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання дитини у розмірі 2 000,00 грн з подальшою індексацією (а. с. 16-17). Вироком Деснянського районного суду м. Києва від 04 вересня 2017 року відповідача визнано винуватим за ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі (а.с. 18-19). Головним державним виконавцем Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Стеценко Н. В. видано постанову про відкриття виконавчого провадження № [NUMBER] від 13.11.2019, про примусове виконання виконавчого листа № 755/10141/19 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дитини [PERSON] у розмірі 2 000,00 грн з подальшою індексацією (а.с. 25). Головним державним виконавцем Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Стеценко Н. В. видано постанови від 29.07.2020 про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, про встановлення тимчасового обмеження у праві полювання, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користуватися вогнепальною, мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю у виконавчому провадженні № [NUMBER] (а.с. 28-32). Головним державним виконавцем Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Стеценко Н. В. видано постанову від 23.10.2020 про арешт майна боржника у виконавчому провадженні № [NUMBER] (а.с. 27 зворот). У зв`язку з несплатою аліментів у відповідача наявна заборгованість, що підтверджується довідкою розрахунком заборгованості виданої старшим державним виконавцем Дарницького відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжергіонального управління юстиції (м. Київ) Єрмаковою О. А., яка станом на 01.06.2024 становить 118 333,33 грн (а. с. 33-34). Після припинення фактичних сімейних стосунків та початку окремого проживання сторін, відповідач повністю самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до дитини та повністю припинив будь-яку форму спілкування та контакту з сином. Як вбачається характеристики виданої директором школи Дубовецьким Ю. , [PERSON] навчається в СЗШ І-ІІІ ступенів № 42 з першого класу з 1 вересня 2021 року. За час навчання зарекомендував себе як здібний, старанний, активний, комунікабельний, дисципілнований учень. Систематично відвідує школу, дотримується всіх правил поведінки, проявляє інтерес до навчання, бере активну участь у житті класу, дружелюбний, контролює свої емоції, має багато друзів, уважний, творчий. Мама, [PERSON] уважна та відповідальна щодо навчання та успіхів сина, допомагає у навчанні, цікавиться знаннями, забезпечує дитину всім необхідним для навчання, постійно на зв`язку з класним керівником. Згідно висновку Служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації № 103-7486 від 13.09.2024 орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з тим, що він ухилився від виховання та утримання дитини (а. с. 89-90). Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до ст. 164 ЦК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, серед іншого, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. У пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 роз`яснено судам, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. З матеріалів справи вбачається, що відповідач, свідомо ухиляється від виховання своїх батьківських обов`язків щодо своєї дитини. Ухилення його від виконання батьківських обов`язків полягає у свідомому самоусуненні відповідача від виховання сина, піклування про його здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створення належних умови для розвитку її природних здібностей та готування його до самостійного життя та праці, що в свою чергу вказує на наявність законних підстав для позбавлення відповідача батьківських прав. Слід зазначити, що ст. 166 СК України передбачає правові наслідки позбавлення батьківських прав, зокрема, особа, позбавлена батьківських прав: 1) втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; 2) перестає бути законним представником дитини; 3) втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; 4) не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; 5) не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); 6) втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Це означає, що батьки, позбавленні батьківських прав, втрачають усі права, основані на факті спорідненості з дитиною. Маються на увазі ті права, що належать батькам і здійснюються ними до досягнення дитиною повноліття. Тобто, батьки втрачають перш за все право на виховання дітей з усіма пов`язаними з цим правомочностями, вони не можуть вирішувати питання виховання дитини вдома, а також передати її на виховання іншим особам, дитячим закладам, визначати місце проживання дитини, відібрання дитини від інших осіб, які незаконно її утримують, давати згоду на усиновлення, бути опікуном, піклувальником, не можуть бути усиновителями. Той з батьків, якого позбавлено батьківських прав, втрачає право обирати місце проживання дитини, дозволяти або забороняти виїжджати до іншої країни. Враховуючи зазначене, суд, оцінюючи наявні в матеріалах справи належні та допустимі докази, в їх сукупності та взаємозв`язку, вважає за можливе позбавити відповідача батьківських прав стосовно його сина. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача у розмірі 1 211,20 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved