Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-13 00:00:00

До Ірпінського міського суду Київської області надійшла позовна заява Органу опіки та піклування виконавчого комітету Ірпінської міської ради в інтересах дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] до [PERSON] , [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на їх утримання. В позові зазначають, що відповідачі, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є батьками малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Малолітні діти разом з матір`ю, [PERSON] , проживали з адресою: [ADDRESS] . Батько дітей, [PERSON] проживає окремо від родини за адресою: [ADDRESS] , зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя, жодної участі у вихованні та утриманні дітей не приймає. До служби у справах дітей та сім`ї Ірпінської міської ради 13.07.2021 р. надійшла заява від сусідки родини, у якій зазначалося, що напередодні ввечері малолітні [PERSON] та [PERSON] знаходились вдома самі, без нагляду дорослих, плакали та просили їсти, готової їжі та продуктів харчування не було. Сусідка зварила кашу, заспокоїла та перевдягла дітей у чистий сухий одяг, який сама і принесла. Також сусідка зазначає, що постійно допомагала родині, передавала продукти харчування, дитячий одяг, якій згодом ніколи не бачила випраним. Реагуючи на дане повідомлення, 13.07.2021 року спеціалістами служби та інспектором СЮП Бучанського РУП негайно здійснено виїзд за місцем проживання дітей: [ADDRESS] , та встановлено, що перебуваючи у зареєстрованому шлюбі з гр. [PERSON] , гр. [PERSON] фактично проживає однією сім`єю з [PERSON] , 1981 р.н. (записано зі слів, паспорт втрачено), який фактично не піклується про дітей, виявляє агресію до усіх членів родини та сусідів, зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя. Гр. [PERSON] у розмові, зі спеціалістами служби у справах дітей та сім`ї Ірпінської міської ради, зазначив, що неодноразово відбував покарання у місцях позбавлення волі. Також встановлено, що [PERSON] та її співмешканець [PERSON] не працюють та не виявляють бажання працювати, коштів для утримання дітей не мають, проживають за рахунок державних соціальних виплат. У помешканні, де проживає родина не створено належних умов для проживання дітей, не вистачає ліжка для Сніжани та постільної білизни, [PERSON] постійно знаходиться у ліжку-манежі, без матрацу та постільної білизни, не облаштовані місця для проведення дозвілля, відсутні дитячі іграшки та будь-які книжки, відсутні продукти харчування, гаряча їжа, засоби гігієни, памперси. Також квартиру відключено від електропостачання за борги. Діти виглядали занедбаними на побутовому рівні, одяг, відповідно сезону, майже відсутній, а той що є виглядає брудним, та не відповідає віку дітей. Побут родини не організований, відсутня будь яка-яка побутова техніка. Гр. [PERSON] та гр. [PERSON] ухиляються від виконання батьківських обов`язків, не створили належних умов для проживання, навчання, розвитку своїх малолітніх дітей, не виявляють бажання змінюватися, відповідно до цього. Актом органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 13.07.2021 p., [PERSON] та [PERSON] були поміщені до КЗ «Ірпінська центральна міська лікарня» IMP. Наказом служби у справах дітей та сім`ї Ірпінської міської ради малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] від 13.07.2021 р. поставлено на облік як таких, що опинились у складних життєвих обставинах. Мати, систематично не виконує рекомендацій лікаря, не турбується про здоров`я дітей, не забезпечує призначеними медичними препаратами, діти недообстежені, на огляд з`являються не регулярно. За рекомендаціями лікаря-педіатра [PERSON] рекомендовано спеціальне дитяче харчування, а згодом спеціальний докорм, що мати повністю ігнорує, через що [PERSON] дуже повільно відновлює втрачену вагу, а у [PERSON] встановлено затримку мовленнєвого, та психічного розвитку, вакцинуються з порушенням календаря щеплень (зважаючи на невстановлений статус). [PERSON] за місцем проживання характеризується негативно, веде аморальний спосіб життя, ухиляється від виконання батьківських обов`язків, діти постійно залишаються вдома без нагляду дорослих, без готової їжі та продуктів харчування. [PERSON] не виявляє бажання займатися вихованням дітей, ігнорує необхідні щоденні прогулянки, майже ніколи не гуляє з [PERSON] на вулиці, [PERSON] просить їжу у сусідів, гуляє сама на подвір`ї будинку без нагляду дорослих, що загрожує її життю та здоров`ю. 21.07.2021 р. питання про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] розглядалось на засіданні комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Ірпінської міської ради. Відповідачі на комісію не з`явились, хоча були належним чином повідомлені. Комісія рекомендувала надати висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] (має 5 дітей, дівоче прізвище [PERSON] ) раніше була позбавлена батьківських прав заочним рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 18.02.2013 р. справа № 367/307/13 відносно малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (відомості про батька записані відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного Кодексу України). Батьки [PERSON] та [PERSON] були позбавлені батьківських прав заочним рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 20.10.2016 р. справа № 367/6012/16 відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] . Діти були відібрані у зв`язку з загрозою життю та здоров`ю. Під час візиту до гр. [PERSON] спеціалістам служби стало відомо, що батько немає змоги та бажання забирати до себе Сніжану та Ауріку, не заперечує проти позбавлення батьківських прав, що зазначив у поясненні до Служби у справах дітей та сімї Ірпінської міської ради від 23.07.2021 р. Згідно акту обстеження умов проживання гр. [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , від 23.07.2021 p., батько малолітніх дітей не створив належних умов для проживання, квартира брудна та захаращена, потребує ремонту, зловживає алкогольними напоями, веде аморальний спосіб життя, перебуває у конфліктних відносинах з матір`ю та сусідами. Згідно інформації з Єдиного реєстру боржників від 22.07.2021 р. з гр. [PERSON] та гр. [PERSON] стягуються кошти, через несплачені кредити. Просять суд позбавити [PERSON] , [INFO] батьківських прав відносно малолітніх дітей, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно малолітніх дітей, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Стягнути з [PERSON] аліменти в розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, на користь установи чи особи, під опікою якої будуть перебувати діти з дня подачі позовної заяви і до досягнення ними повноліття. Стягнути з [PERSON] аліменти в розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, на користь установи чи особи, під опікою якої будуть перебувати діти з дня подачі позовної заяви і до досягнення ними повноліття. Передати малолітніх дітей, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] органу опіки та піклування виконавчого комітету Ірпінської міської ради для подальшого влаштування. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Купрацевич Ю. подала через канцелярію відзив на позовну заяву в якому зазначила, що Органом опіки та піклування виконавчого комітету Ірпінської міської ради не надано суду безперечних і достатніх доказів, які б доводили обґрунтування позовних вимог, тому вважає, що підстави для позбавлення, [PERSON] , батьківських відносно її дітей, [PERSON] та [PERSON] відсутні. У відзиві зазначає, що станом на 13 липня 2021 року, коли Органом опіки та піклування виконавчого комітету Ірпінської міської ради фактично відібрано двох дітей [PERSON] та [PERSON] , їх мати [PERSON] знаходилася у пологовому будинку Комунального некомерційного підприємства "Ірпінська центральна міська лікарня" Ірпінської міської ради Київської області. Таким чином, відібрання дітей у відповідача фактично відбулося без її присутності. У позовній заяві зазначено, що [PERSON] не працює та бажання працювати не виявляє. Але не зрозуміло яким чином дані відомості були встановлені за відсутності [PERSON] . Також зазначає, що [PERSON] , не притягалася до адміністративної відповідальності за невиконання батьківських обов`язків щодо її дочок - [PERSON] та [PERSON], а тому твердження позивача про невиконання нею батьківських обов`язків не підтверджено належними доказами. Що стосується акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 13.07.2021 року. У зазначеному акті відображено наступні дані: 13.07.2021 року об 11 год. 30 хв. була виявлена дитина в м. Ірпінь жіночої статі; знайдена: [ADDRESS] ; прикмети дитини: близько 2 років, 72 см зріст, волосся русяве, пряме. Проте даний акт не відповідає вимогам Інструкції щодо заповнення форми акта органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку, яка затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України, Міністерством внутрішніх справ України від 17.12.2013 № 1095/1239. Такий акт складається у випадку знайдення дитини у громадському місці чи закладі охорони здоров`я, а не в квартирі, де дана дитина проживає. Крім того, акт складається в присутності особи, яка знайшла (виявила) підкинуту чи знайдену дитину, та понятих. Вважає, що вказаний документ не є належним доказом по справі, оскільки, при його складанні було вчинено дуже багато порушень. Також в матеріалах справи міститься характеристика депутата Ірпінської міської ради від 21 липня 2021 року. Дана характеристика містить у собі загальні фрази, а складена вона зі слів сусідів - у документі не зазначено, скільки сусідів було опитано, кого саме (із зазначенням даних цих осіб). Те що сусіди віддають дитячі речі родині [PERSON] є нормальною практикою для України взагалі, і багато малозабезпечених сімей отримують речі (не тільки дитячі) від родичів, сусідів, волонтерів. Таким чином, характеристика, складена депутатом Ірпінської міської ради від 21 липня 2021 року - людиною, яка навіть не знає сім`ю [PERSON] (протилежне не зазначене в характеристиці), на підставі слів людей, яких неможливо навіть ідентифікувати, а тому інформація, яка викладена у характеристиці має дуже сумнівний характер та не підкріплена жодним доказом. Що стосується доповідної записки лікаря - педіатра [PERSON] від 15.07.2021 року, то з неї вбачається, що саме мати забезпечує відвідування дітьми лікаря і в доповідній зазначено, що лікар родиною відвідується (хоча і не систематично), щеплення дітей проводиться. Зазначене також свідчить про виконання [PERSON] батьківських обов`язків. Також є логічним, що діти не могли з`явитися на чергове запрошення лікаря 12.07.2021 року (була запланована діагностика туберкулінової проби), зважаючи на те, що фактичним вихованням займається мати, яка 12.07.2021 року перебувала у медичному закладі. Акт обстеження умов проживання від 06.07.2021 року складено з порушенням норм законодавства, а тому даний документ є неналежним доказом та не може бути взятий судом до уваги. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дітей або зловживають своїми батьківськими правами, жорстоко поводяться з дітьми, шкідливо впливають на них своєю аморальною, антигромадською поведінкою. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що мати ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що систематично, незважаючи на всі інші заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки, і, такі засоби впливу виявилися безрезультатними. Позивачем не додано до матеріалів справи жодного доказу про те. що мати дітей ухиляється від виконання батьківських обов`язків систематично, не подано жодних доказів, що позивачем до [PERSON] здійснювалися будь-які заходи впливу та попередження. З позовної заяви та доданих до неї документів взагалі не вбачається, що відповідними службами здійснювався соціальний супровід сім`ї [PERSON] . Крім того, факт заперечення [PERSON] проти позову про позбавлення її батьківських прав також свідчить про її інтерес до дітей. Просить суд відмовити у задоволенні позову. В судове засідання представник позивача не з`явилася, через канцелярію суду надала заяву в якій просила розглянути справу в її відсутності, задовольнити позовні вимоги, проти винесення заочного рішення не заперечує. В судове засідання відповідачі [PERSON] , [PERSON] не з`явились. Заяви про слухання справи за їх відсутності не надали, причини неявки суду не повідомили. Про час і місце слухання справи повідомлені належним чином. Дослідивши письмові матеріали справи, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , актовий запис № 32 від 20.01.2016 року, зроблений Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ірпінського міського управління юстиції у Київській області [PERSON] народилася [INFO] її батьками є: [PERSON] та [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , актовий запис № 440 від 18.07.2020 року, зроблений Ірпінським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) [PERSON] народилася [INFO] її батьками є: [PERSON] та [PERSON] . Позивачем додано акти органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 13.07.2021 року з яких вбачається що ст. інспектор СЮП Бучанського РУП ГУНП в Київській області, ст. л-т [PERSON] у присутності працівника закладу охорони здоров`я завідувача КНП «УЦМЛ» ІМР Дитяча лікарня, представника служби у справах дітей начальника відділу ССДС УМР Посталюк К.С. склали акти про те, що 13.07.2021р. о 11год. 30хв. були виявлені діти жіночої статі, знайдені в [ADDRESS] . Прикмети дітей: близько 2 років, 72 см зріст, волосся русяве пряме; на вигляд 5 років, ріст 110см, очі карі, волосся русяве, рожева футболка, спідниця у клітинку. Стан здоров`я дітей під час їх виявлення: зовнішньо здорові. Вдалося установити: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , проживають: [ADDRESS] . Зі слів дітей вдалося встановити: мати [PERSON] , [INFO] . Також в актах зазначено, що діти доставлені до Ірпінської міської дитячої лікарні, дітей прийняв завідувач [PERSON] . Акти складені у відсутності понятих, не містять акти і інформації про особу, яка знайшла дітей. Згідно відмітки щодо місця проживання у паспорті громадянина України [PERSON] , [INFO] вбачається, що 24.06.1997 року місце проживання зареєстровано Ірпінським МВ ГУМВС України в Київській області за адресою: [ADDRESS] . Згідно відмітки щодо місця проживання у паспорті громадянки України [PERSON] , [INFO] вбачається, що 03.10.1990 року місце проживання зареєстровано Ірпінським МВ ГУМВС України в Київській області за адресою: [ADDRESS] . Також матеріали справи містять характеристику депутата Ірпінської міської ради Київської області Нечитайло Оксани Романівни від 21 липня 2021 року з наступним змістом: гр. [PERSON] , 1990 р.н. проживає за адресою: [ADDRESS] разом з дітьми та співмешканцем. Зі слів сусідів, старша дитина завжди неохайно одягнена та часто просить їжу, молодшу дитину бачили на вулиці з мамою декілька разів, дитина майже увесь час одна, на вулиці не гуляє. Сусіди часто віддають дитячі речі для цієї сім`ї, але ніколи не бачила випраних речей на балконі. З доповідної від 15.07.2021 року лікаря педіатра [PERSON] вбачається, що діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] задекларовані. Рекомендації виконуються мамою вибірково, діти недообстежені, на огляд з`являються. Мама виходить на зв`язок в телефонному режимі особисто за потребою. [PERSON] повільно відновлює втрачену вагу. У [PERSON] відмічається затримка психомоторного розвитку. Вакциновані з порушенням календаря щеплення. ДНЗ [PERSON] не відвідує. На чергове запрошення 12.07.2021 діти не з`явилися. З заяви [PERSON] (місце проживання: [ADDRESS] ) адресованої начальнику служби у справах дітей та сім`ї Ірпінської міської ради Терещенко А.І. від 13 липня 221 року вбачається, що вона вирішила прийти подивитися як діти (двоє дівчат [PERSON] та [PERSON] ) дочки [PERSON] . Купила продуктів. Двері до квартири були відчинені. Діти були зовсім одні в квартирі, жодного дорослого не було. Менша дівчинка стала плакати. Старша повідомила, що вона голодна тому й плаче. Принесла пшона та манку, зварила дітям кашу. Переодягнула меншу дитину, дитина знаходилася в манежі, в якому не було ні матраса, ні простинки. Світла в квартирі немає, холодильника немає, жара в квартирі [NUMBER] , продуктів немає. Умови для дітей відсутні. Діти голодні та залишаються одні. Просить прийняти міри для захисту дітей. Заява не мітить відміток щодо реєстрації у Службі у справах дітей та сім`ї Ірпінської міської ради. Згідно акту обстеження умов проживання від 23.07.2021р. складеного начальником відділу у справах дітей ГСР [PERSON] та провідним спеціалістом відділу СЗН ГСР зроблено обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] , за цією адресою проживають і мають постійне місце реєстрації [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , - житло розміщене на 1 поверсі 4 поверхового будинку, складається з двох кімнат: загальна площа близько 55кв.м. У квартирі брудно, хаотично розкидані речі, квартира потребує ремонту, брудна білизна, брудний посуд, наявні порожні пляшки від алкогольних напоїв. [PERSON] був у стані алкогольного сп`яніння, зі слів сусідів веде аморальний спосіб життя. Згідно акту обстеження умов проживання від 06.07.2021р. головним спеціалістом служби у справах дітей та сім`ї Ірпінської міської ради [PERSON] та [PERSON] (підстава - анонімне повідомлення) з метою обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] , за цією адресою проживають і мають постійне місце реєстрації [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] мати, [PERSON] , [INFO] дочка, [PERSON] , [INFO] дочка, [PERSON] , [INFO] співмешканець матері, - житло розміщене на 1 поверсі 9 поверхового будинку, складається з двох кімнат, кухні коридору. Умови проживання: не створено належних умов для проживання дітей, в квартирі відсутня будь-яка побутова техніка, не вистачає меблів, відсутні засоби гігієни. За борги відімкнуто електро-постачання. Побут родини не організований. У Сніжани відсутнє окреме місце для сну, відсутня постільна білизна, Ауріка постійно знаходиться у ліжку-манежі без матрацу та постільної білизни, відсутні іграшки. Стосунки, традиції сім`ї: в родині постійно виникають конфлікти. Висновок: умови проживання потребують покращення, матері надано час для наведення ладу в квартирі та створення належних умов для проживання дітей. В примітках зазначено, що з матір`ю проведена профілактична бесіда щодо належного виконання батьківських обов`язків. Рекомендовано терміново відвідати лікаря-педіатра, лікаря-акушергінеколога з приводу ведення вагітності. Акт не містить підпису жодної особи з якою було ознайомлено зі змістом даного акту, в тому числі не містить і підпису [PERSON] . Згідно наказів Служби у справах дітей та сім`ї Ірпінської міської ради Київської області від 13.07.2021 року № 338 та № 337 [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] поставлені на облік, дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах у зв`язку з ухиленням батьків від виконання батьківських обов`язків. Згідно довідки Пологового будинку Комунального некомерційного підприємства «Ірпінська міська лікарня» Ірпінської міської рад Київської області № 35 від 09.12.2021 року вбачається, що [PERSON] знаходилася на стаціонарному лікуванні в Ірпінському пологовому будинку , історія (пологі) хвороби № 565 - 09.07.21 - 16.07.2021р., № 590 - 19.07.21 - 26.07.2021р. № 623 з 27.07.2021 року по 02.08.2021 року Рішенням Виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області № 103/10 від 27.07.2021 затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Згідно листа голови комісії КЗ КОР «Спеціалізований обласний будинок дитини м. Боярка» № 01-10-42 від 31.03.2023 року адміністрація КЗ КОР «Спеціалізований обласний будинок дитини м. Боярка» повідомляє, що в їхньому закладі з 29.07.2021р. по теперішній час перебувають діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до повідомлення опікуна вищезазначених дітей [PERSON] (постанова окружного суду у м. Слупськ, Польща від 28.03.2022р № 372/22, постанова окружного суду у м. Слупськ, Польща від 28.03.2022р. № 413/22) [PERSON] та [PERSON] - батьки дітей, не телефонують, станом здоров`я та їх розвитком не цікавляться. Згідно листа № 01-10-51 від 19.02.2024 року адміністрація КЗ КОР «Спеціалізований обласний будинок дитини м. Боярка» повідомляє, що в їхньому закладі з 29.07.2021р. по теперішній час перебувають діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до повідомлення опікуна вищезазначених дітей [PERSON] (постанова окружного суду у м.Слупськ, Польща від 21.08.2023р № 1048/23, постанова окружного суду у м. Слупськ, Польща від 18.08.2023р. № 1035/23) [PERSON] та [PERSON] - батьки дітей, не телефонують, станом здоров`я та їх розвитком не цікавляться. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ч. 1, 2, 3 ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до ч. 2 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Відповідно до ч.1 ст. 11 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» від 13.01.2000 року органами опіки та піклування є державні адміністрації районів, районів міст Києва і Севастополя, виконавчі органи міських чи районних у містах, сільських, селищних рад. У ч.1 ст.12 цього ж Закону передбачено, що безпосереднє ведення справ та координація діяльності стосовно дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, покладаються на служби у справах дітей. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Верховний Суд України в ч.2 п.16 постанови Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 наголосив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ч.1 ст. 170 СК України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 СК України, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Статтею 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто перелік підстав батьківських прав є вичерпним. Тлумачення пункту 2 частини 1 статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Зважаючи, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ передбачено, що держави учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини. Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини (справа «Хант проти України» від 7 грудня 2006 року) свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Позбавлення батьківських прав має бути виправдане інтересами дитини, і тоді інтереси повинні мати переважний характер над інтересами батьків, між інтересами дитини та інтересами батьків має існувати справедлива рівновага. Факт заперечення відповідачем проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини. У своїй практиці, зокрема у справі «М.С. проти України» Європейський суд з прав людини наголосив, що на сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. При цьому ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. Тобто, позбавлення батьківських прав слід розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних матір та батька. Виходячи з характеру такого засобу, його не можна застосовувати тоді, коли це не викликано необхідністю. Згідно з частиною 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до приписів ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи і згідно з ч.2 ст. 13 ЦПК України це не є обов`язком суду. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. У матеріалах справи відсутні докази застосування до [PERSON] та [PERSON] захотів впливу у вигляді попередження з боку органів внутрішніх справ, накладення адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов`язків, бесіди, попередження з боку органів опіки та піклування, органів місцевого самоврядування. Крім того, не подано позивачем і жодного доказу про те, що за період, коли дітей поставили на облік, як таких, що перебувають у складних життєвих обставинах, а саме: з 13.07.2021 року соціальними службами проводилися відповідні заходи попередження та впливу щодо належного виконання батьківських обов`язків. Позивачем не подано жодного належного доказу, про те, що відповідачі ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, чи жорстоко поводяться з дітьми, чи є хронічними алкоголіками або наркоманами, шкідливо впливають на них своєю аморальною, антигромадською поведінкою. Враховуючи те, що Акти органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 13.07.2021 року та Акт обстеження умов проживання від 06.07.2021 року, складені з грубими порушеннями норм чинного законодавства, характеристика депутата Ірпінської міської ради Нечитайло O.P. від 21.07.2021 р., містить абстрактні фрази без будь-якої конкретики не зрозуміло з чиїх слів дані факти записані та про кого з дітей йдеться мова, суд не вважає такі документи належними доказами по справі. Крім того, суд звертає увагу, що доповідна лікаря педіатра [PERSON] від 15.07.2021 року, ніяким чином не підтверджує факт свідомого нехтування відповідачами своїми батьківськими обов`язками відносно вказаних вище малолітніх дітей. Даних щодо стану здоров`я [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] позивачем не подано суду. Позивачем не заявлено жодних клопотань, щодо витребування доказів чи допиту свідків, згідно даних яких можна було б підтвердити викладені у позовній заяві обставини, будь яких заяв щодо змін позовних вимог зокрема щодо відібрання у відповідачів їх малолітніх доньок, без позбавлення батьківських прав, подано позивачем не було. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що батьки ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків свідомо, тобто, що систематично, незважаючи на всі інші заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки, і такі засоби впливу виявилися безрезультатними. За положенням частини шостої статі 19 СК України, суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування (про доцільність чи недоцільність позбавлення батьківських прав), якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Висновок виконавчого комітету має рекомендаційний характер. Судам слід мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, вирішення сімейних питань, на який вони йдуть лише у виняткових випадках, і головне - за наявності достатніх та переконливих доказів, що характеризують особливості батька й матері як особи, що становить реальну загрозу для дитини, її здоров`я та психічного розвитку. Самі по собі встановлені судами факти, що батьки спілкуються з дитиною, забезпечують її матеріально, приймають участь у вихованні не у достатній мірі не може бути підставою для позбавлення батьківських прав. Інтереси дитини полягають в тому, щоб забезпечити її право на потребу у любові, піклуванні та матеріальної забезпеченості. Дитина має право на особливе піклування та повинна мати свободу вибору щодо своїх батьків тощо. Аналізуючи встановлені факти у контексті позбавлення батьківських прав, суди повинні зважувати на те, що позбавлення батьківських прав на дитину та усвідомлення цього самою дитиною вже несе в собі негативний вплив на її свідомість та застосовувати цей захід як крайню міру впливу та захисту прав дитини. Правовий висновок про те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який слід розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків викладено, зокрема в постановах Верховного Суду від 29 липня 2021 року у справі № 686/16892/20, від 07 грудня 2022 року у справі № 562/2695/20, від 03 серпня 2022 року у справі № 306/7/20, від 11 січня 2023 року у справі № 461/7447/17. Судова практика щодо застосування положень статті 164 СК України є усталеною. Висновок органу опіки та піклування Ірпінської міської ради Київської області щодо доцільності позбавлення відповідачки батьківських прав відносно дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , не є обов`язковим для суду (ч. 5, 6 статті 19 СК України), такий висновок є доказом у справі, який підлягає дослідженню та оцінці судом. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року (далі - Декларація), у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю (батьком). Як визначено в статті 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Позивачем не обґрунтовано належними доказами, в чому полягає злісне небажання відповідачів виконувати свої обов`язки по вихованню дітей, при цьому доказів того, що до останніх застосовувались попередження про необхідність змінити своє ставлення до виховання дітей, що вони притягувалися до адміністративної відповідальності за неналежне виховання дітей, ведуть аморальний спосіб життя або зловживають алкогольними напоями чи вживають наркотичні засоби, суду не надано. А тому суд вважає, що матеріали справи не містять достатніх відомостей для застосування такої виключної міри як позбавлення відповідача батьківських прав. Дослідивши докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, повно, всебічно і об`єктивно з`ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку, що позивачем не додано до матеріалів справи жодного доказу про те, що мати та батько дітей ухиляються від виконання батьківських обов`язків систематично, не подано жодних доказів, що позивачем до [PERSON] та [PERSON] здійснювалися будь-які заходи впливу та попередження, оскільки з позовної заяви та доданих до неї документів взагалі не вбачається, що відповідними службами здійснювався соціальний супровід сім`ї [PERSON] , крім того, невизнання [PERSON] позовних вимог, відсутність доказів, які б безспірно свідчили про умисне ухилення її від виконання батьківських обов`язків щодо дітей, те, що позбавлення батьківських прав відносно її малолітніх дочок не забезпечуватиме інтересам самих дітей, а також враховуючи, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, є підставою про відмову у задоволенні позову про позбавлення відповідачів батьківських прав, однак, враховуючи в минулому протиправну поведінку відповідачки щодо ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків, по відношенню до її малолітніх дітей, яка виражалася у неналежному догляді за дітьми, занедбаному стані житлового приміщення, відсутністю окремого спального місця для дочки [PERSON] , відсутністю іграшок та шкільного приладдя, батьків слід попередити, що у разі продовження протиправної поведінки вони будуть позбавлені батьківських прав. Позовна вимога щодо стягнення з відповідачів аліментів на утримання дітей є також не обґрунтованою та недоведеною, відсутні належні докази щодо перебування неповнолітніх дітей під опікою у відповідній установі чи особи на підставі чинного законодавства України. Частиною 1, пунктом 2 частини 2 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі відмови в позові - на позивача. Тому, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, вимога позивача, щодо стягнення судового збору з відповідача в його користь не підлягає задоволенню. На підставі, ст. 51 Конституції України, ст. 150, 155, 157, 164-165, 170 СК України, ст. 12, 81, 83, 89, 141, 247, 263-265, 268, 352 ЦПК України, суд

Outcome: dismissed