Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-14 00:00:00

Виконавчий комітет Житомирської міської ради як орган опіки та піклування звернувся до Корольовського районного суду м. Житомира з позовом в інтересах неповнолітньої [PERSON] та малолітньої [PERSON] , за змістом якого просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] ; стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 усіх видів доходу, але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь особи чи установи, яка у подальшому буде здійснювати догляд за ними. В обґрунтування позову позивач зазначає, що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Діти народилися у шлюбі між [PERSON] та [PERSON] . У зв`язку з тим, що спільне життя у батьків дітей не склалося, 11 липня 2017 року шлюб між ними було розірвано, діти залишилися на подальше проживання з матір`ю в [ADDRESS] , батько дітей став проживати за місцем своєї реєстрації в [ADDRESS] . [INFO] мати дітей - [PERSON] померла. У зв`язку з тим, що діти зазнали психологічної травми після смерті матері, сім`я [PERSON] була взята на облік Житомирського міського центру соціальної служби Житомирської міської ради. 22 грудня 2021 року до служби (управління) у справах дітей Житомирської міської ради надійшов лист -звернення ЗОШ №22 про те, що у [PERSON] склалися напружені стосунки з батьком, він її ображає, зобов`язує робити всю хатню роботу, доглядати з молодшою сестрою, зловживає спиртними напоями. Під час спілкування з [PERSON] з ним проводилась відповідна профілактична робота, він попереджався про можливість позбавлення його батьківських прав та вилучення дітей з сім`ї, необхідності приведення помешкання до санітарно-гігієнічних норм, зміни ставлення до дітей. Проте, [PERSON] продовжував ухилятися від виконання батьківських обов`язків по відношенню до своїх дітей, зловживати спиртними напоями, не здійснював догляд за дітьми, не допускав до свого приміщення, де проживали діти, у зв`язку з чим на нього був складений протокол за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 188-50 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу. 08 грудня 2022 року після надходження чергового-листа повідомлення Житомирського ліцею №22 про злісне невиконання батьківських обов`язків [PERSON] , суб`єктом соціальної роботи вдалось потрапити до помешкання, де він проживає разом з дітьми та встановлено, що [PERSON] перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння, у помешканні антисанітарні умови проживання, неприбрано, речі розкидані, порожні пляшки з під горілки, залишки їжі тощо. У подальшому діти були відібрані у батька та поміщені до комунального підприємства "Дитяча лікарня імені В.Й,Башека" Житомирської міської ради. Після поміщення дітей до лікарняного закладу з ними спілкувався психолог Житомирського міського центру соціальної служби Житомирської міської ради та встановив, що [PERSON] та Софія не бажають повертатись до батька, оскільки він систематично вживає алкогольні напої, чинить психологічний та інколи фізичний тиск відносно них, обмежує спілкування з родичами по лінії матері після її смерті. 16.02.2023 ухвалою суду відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати у загальному позовному провадженні, призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 21.07.2023 року, яка занесена до протоколу судового засідання, суд закрив підготовче провадження у справі та призначив справу до судового розгляду по суті. Представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги не визнала та просила відмовити у їх задоволенні. Вказала, що відповідач хворий на туберкульоз та наразі лікується, а тому не може з`явитися в судове засідання. Відповідач у раніше проведених судових засіданнях вказував, що заявлені позовні вимоги не визнає та просив суд не позбавляти його батьківських прав відносно дітей [PERSON] та [PERSON] . Вказав, що намагається відновити спілкування з дітьми, однак тітка дітей, у якої вони на даний час проживають, чинить перешкоди у спілкуванні. Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , та малолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтва про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] (а.с.6,7). Мати дітей [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.8). Відповідно до акту спроби обстеження умов проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] від 26.11.2021 року, яке було здійснено на підставі телефонного дзвінка поліції сектору "Поліна" про дітей, які вдома з батьком у стані алкогольного сп`яніння, було встановлено, що дитина [PERSON] в телефонному режимі повідомила, що батько п`яний, вони вдома разом із сестрою, зазначила, що нагодовані і що у помешканні тепло (а.с.25). Актом обстеження умов проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] від 30.11.2021 року, було встановлено, що умови проживання задовільні. Для виховання та розвиту дітей створено такі умови: наявне місце для сну, речі першої необхідності, одяг та взуття. Зі слів батька стосунки доброзичливі, шкідливих звичок немає (а.с.16). Згідно акту обстеження умов проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] від 07.12.2021 року, було встановлено, що умови проживання задовільні, не змінилися. Для виховання та розвиту дітей створено належні умови. (а.с.24). У листі-зверненні до служби (управління) у справах дітей Житомирської міської ради та Департаменту освіти Житомирської міської ради від 22.12.2021 року, адміністрація Житомирської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №22 ім. В.М. Кавуна зазначила, що дитина [PERSON] при спілкування повідомила факти зі свого життя, а саме розказала про те, що батько [PERSON] їх з сестрою часто ображає, принижує, кричить, обзиває, може вдарити. Також дитина повідомила, що батько систематично вживає спиртні напої, інколи по кілька днів поспіль, зобов`язує її виконувати всі хатні справи: приготування їжі, прибирання будинку, догляд за меншою сестрою. Батько не дозволяє дітям розповідати про ситуацію в сім`ї та лякає тим, що відправить дітей в дитячий будинок через погану поведінку (а.с.9). Згідно акту спроби обстеження умов проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] від 24.12.2021 року, яке було здійснено на підставі листа ЗОШ №22 м. Житомира від 22.12.2021 року, було встановлено, що батько дітей [PERSON] у телефонній розмові повідомив, що зараз перебуває дома, але спілкуватися не бажає та членів комісії до приміщення не допустив. У телефонній розмові відчувалось, що батько [PERSON] вживав алкогольні напої, оскільки була нечітка, нерозбірлива мова, емоційний характер мовлення (а.с.17). Відповідно до акту спроби обстеження умов проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] від 05.01.2022 року, яке було здійснено на підставі листа ЗОШ №22 м. Житомира від 22.12.2021 року, було встановлено, що батько дітей [PERSON] двері не відчинив, по телефону відмовився спілкуватися з членами комісії, не пояснивши причини (а.с.18). Листом від 10.01.2022 року начальник служби (управління) у справах дітей Житомирської міської ради Ольга Біла звертається до Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області з проханням притягнути [PERSON] до адміністративної відповідальності за ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків згідно чинного законодавства (а.с.26-27). 12 січня 2022 року начальник служби (управління) у справах дітей Житомирської міської ради Ольга Біла направила на адресу [PERSON] лист в якому повідомила останньому про можливість притягнення його до адміністративної відповідальності у зв`язку з не допуском до обстеження умов проживання та уникнення спілкування з працівниками служби (а.с.28-29). 19 січня 2022 року головним спеціалістом служби (управління) у справах дітей органу опіки та піклування при виконавчому комітеті ЖМР [PERSON] було складено протокол про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] , згідно якого батько [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов`язків по відношенню до малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] . 24.12.2021, 05.01.2022 та 19.01.2022 було здійснено спроби обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] членів комісії жодного разу до будинку не допустив, хоча при цьому перебував дома, про що проінформував членів комісії по мобільному телефону (а.с.31). Постановою Корольовського районного суду м. Житомира від 09.02.2022 року у справі №296/483/22 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 188-50 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 грн (а.с.32-33). У листі-зверненні до служби (управління) у справах дітей Житомирської міської ради, ЖМЦССМР, Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області та Департаменту освіти Житомирської міської ради від 20.01.2022, адміністрація Житомирської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №22 ім. В.М. Кавуна зазначила аналогічні факти повідомлені дитиною [PERSON] , що і в попередньому листі-зверненні від 22.12.2021 року (а.с.10). У листі-зверненні до служби (управління) у справах дітей Житомирської міської ради, ЖМЦССМР, Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області та Департаменту освіти Житомирської міської ради від 26.10.2022, адміністрація Ліцею №22 м. Житомира ім.В.М. Кавуна звернула увагу на невідвідування дитиною навчального закладу на протязі тривалого часу (а.с.11). Згідно акту спроби обстеження умов проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] від 26.10.2022 року, яке було здійснено на підставі листа-звернення ЗОШ №22 м. Житомира від 26.10.2022 року, було встановлено, що дочка [PERSON] підняла слухавку та сказала, щоб телефонували батькові. Але телефон батька - відключено. Двері помешкання не відкрили (а.с.19). 01 листопада 2022 року було здійснено спробу обстежити умови проживання [PERSON] на підставі листа адміністрації ліцею №22 м. Житомира, що підтверджується відповідним актом (а.с.20). Відповідно до акту спроби обстеження умов проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] від 08.11.2022 року, яке було здійснено на підставі листа адміністрації ліцею №22 щодо невідвідування навчального закладу [PERSON] , було встановлено, що мобільний телефон поза зоною досяжності (а.с.21). 01 грудня 2022 року було здійснено спробу обстежити умови проживання [PERSON] на підставі листа навчального закладу, що підтверджується відповідним актом (а.с.22). У черговому листі-зверненні до служби (управління) у справах дітей Житомирської міської ради, ЖМЦССМР, Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області та Департаменту освіти Житомирської міської ради від 08.12.2022, адміністрація Ліцею №22 м. Житомира ім.В.М. Кавуна наголошує на невиконанні належним чином [PERSON] своїх батьківських обов`язків по відношенню до своїх дітей та притягнення його до адміністративної відповідальності (а.с.12-13). Згідно акту спроби обстеження умов проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] від 08.12.2022 року, яке було здійснено на підставі сигнального повідомлення адміністрації ліцею №22 щодо несприятливого становища в сім`ї малолітніх [PERSON] та [PERSON] , було встановлено, що зі слів сусідів, [PERSON] зловживає спиртними напоями, неналежним чином виконує батьківські обов`язки (а.с.23). Відповідно до акту обстеження умов проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] від 08.12.2022 року, яке було здійснено на підставі сигнального повідомлення адміністрації ліцею №22, було встановлено, що умови проживання незадовільні. На момент обстеження в квартирі неприбрано, брудно, в квартирі "важке повітря", антисанітарія, на підлозі залишки їжі, собачі екскременти, на підлозі розкидані пляшки з-під горілки. В квартирі розкидані одяг, речі вжитку. Для виховання та розвитку дітей створені такі умови: в дітей речі першої необхідності, одяг та взуття за сезоном, відповідно до віку, є окреме місце для сну та відпочинку. На момент обстеження [PERSON] перебував у нетверезому стані, стані сильного алкогольного сп`яніння (а.с.25). Розпорядженням міського голови "Про відібрання у [PERSON] малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] " від 08.12.2022 року №896 було вирішено негайно відібрати малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у батька [PERSON] (а.с.34). У повідомленні від 08.12.2022 року адміністрація Комунального підприємства "Дитяча лікарня імені В.Й.Башека" Житомирської міської ради інформує про поступлення до 2-го інфекційного відділення [PERSON] та [PERSON] (а.с.36). Згідно висновку виконавчого комітету Житомирської міської ради, як органу опіки і піклування, затвердженого 14.12.2022, виконавчий комітет, як орган опіки та піклування, вирішив відібрати у [PERSON] малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] ; затвердити висновок щодо позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.35). Листом від 16.12.2022 року адміністрація комунального підприємства "Дитяча лікарня імені В.Й.Башека" Житомирської міської ради повідомляє, що 16.12.2022 року з педіатричного відділення №3 передано малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , їх тітці [PERSON] (а.с.14). Житомирський міський центр соціальних служб міської ради листом від 19.12.2022 року повідомляє службу (управління) у справах дітей Житомирської міської ради про те, що за результатами бесід з дітьми [PERSON] та [PERSON] було з`ясовано, що діти не бажають повертатися до батька [PERSON] , оскільки він систематично вживав алкогольні напої, чинив психологічний та інколи фізичний тиск відносно них. Зі слів [PERSON] вони хочуть проживати з тіткою [PERSON] , змінити навчальні заклади, які відвідують з [PERSON] , щоб уникнути можливих зустрічей та спілкування з батьком в майбутньому. Також діти зауважили, що їм важливо підтримувати контакти з родичами, а саме: братом [PERSON] , рідними тітками та хрещеними, оскільки [PERSON] обмежував дівчат у спілкуванні з ними, після смерті їх матері (а.с.37). 27.06.2023 року [PERSON] звернувся до Житомирського міського центру соціальних служб Житомирської міської ради із заявою про надання допомоги у спілкуванні з дітьми в якій повідомив, що він дійсно не прибирав у квартирі та іноді міг насваритися на дітей, але його діти ні в чому не знали відмови. Після відібрання дітей він усвідомив свої помилки, навів лад у будинку та дуже хоче побачитися зі своїми доньками (а.с.96). З долучених до матеріалів справи фотографій з місця проживання [PERSON] та його дітей вбачається, що умови проживання дітей незадовільні, в кімнаті бруд, неприбрано, речі розкидані, наявні порожні пляшки з-під горілки (а.с.77-91). 13.12.2023 в якості свідка було допитано [PERSON] (психолог Житомирського міського центру соціальної служби Житомирської міської ради), яка будучи попереджена про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві покази засвідчила, що в 2021 року до Житомирського міського центру соціальної служби Житомирської міської ради звернувся [PERSON] із заявою в якій просив залучити психолога для роботи з старшою донькою [PERSON] . Бесіда її як психолога з донькою [PERSON] була проведена один раз, після цього батько [PERSON] повідомив, що [PERSON] більше не буде відвідувати психолога. В грудні 2022 року, після відібрання дітей у батька [PERSON] , з [PERSON] була проведена бесіда, в ході якої остання повідомила, що не хоче повертатися до батька, оскільки він зловживає алкогольними напоями, здійснює фізичне насильство, б`є по руках, штовхає, змушує готувати їсти, прибирати по дому, доглядати за меншою сестрою, не дає можливості спілкуватися з родичами. Після надходження заяви про організацію побачень з дітьми, діти відмовились зустрічатися з батьком. Свідок вказала, що [PERSON] в стані алкогольного сп`яніння вона не бачила, про зловживання алкоголем повідомили діти. Синців на тілі дітей теж не бачила. Зазначила, що її спілкування з дітьми як психолога також відбувалося за місцем їх проживання у тітки, після розмов з дітьми було зрозуміло, що дітям подобається у тітки. Крім того, вона була залучена фахівцями органу опіки та піклування до відвідування житла [PERSON] та з цього приводу пояснює, що в будинку було прибрано, були продукти харчування, однак донька [PERSON] говорила, що прибирає по дому та готує їсти вона сама. Спілкування з дітьми завжди було у присутності батька, який був тверезий, хоча родичі повідомляли, що він вживає алкогольні напої. 21.03.2024 в якості свідка було допитано [PERSON] (старший інспектор Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області), яка будучи попереджена про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві покази засвідчила, що з 01.06.2022 року по 16.10.2023 року вона працювала старшим інспектором Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області та до її обо`язків входила перевірка конфліктних сімей. У зв`язку з надходженням звернення від адміністрації Ліцею №22 м. Житомира ім.В.М. Кавуна було вирішено відвідати сім`ю [PERSON] , однак з вересня 2022 року потрапити до будинку [PERSON] для перевірки умов проживання цієї сім`ї було неможливо, [PERSON] вимикав телефон або ж просто ішов з будинку. Коли ж все таки потрапили до будинку, то [PERSON] перебував у стані алкогольного сп`яніння, повітря в будинку було дуже важке, на підлозі був ніж і травматичний пістолет, двері у ванній кімнаті були зняті, бруд був по всьому будинку. Діти були вдома, дошкільний та навчальний заклади не відвідували, старша донька доглядала свою меншу сестричку, заплітала їй волосся. В подальшому [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності, а також прийнято рішення про відібрання дітей у батька та поміщення їх до медичного закладу. В лікарні діти повідомили, що не хочуть жити з батьком. Крім того, батько [PERSON] жодного разу не відвідав дітей у лікарні. Після лікарні дітей [PERSON] та [PERSON] було передано їх тітці [PERSON] . У тітки вони були доглянуті та задоволені. 10.04.2024 в якості свідка було допитано [PERSON] (фахівець з соціальної роботи Житомирського міського центру соціальної служби Житомирської міської ради), який будучи попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві покази засвідчив, що [PERSON] та [PERSON] були розлучені, [PERSON] проживав окремо. Після смерті [PERSON] діти були передані батьку [PERSON] . Після цього Житомирський міський центр соціальної служби Житомирської міської ради почав здійснювати нагляд за сім`єю [PERSON] . В жовтні 2021 року почали надходити заяви від тіток дівчат з приводу неможливості їх відвідати. Також з листопада 2021 року почали надходили заяви від навчального закладу щодо невідвідування старшою донькою [PERSON] школи. Однак, щоб потрапити до будинку [PERSON] та побачити дітей потрібно було чекати приблизно 40 годин. [PERSON] відмовлявся впускати до будинку працівників центру, не давав можливості побачити дітей, оскільки зловживав алкогольними напоями та намагався це приховати. Так в 2022 року працівники центру намагалися разів з десять відвідати сім`ю [PERSON] і лише 08.12.2022 року потрапили до будинку. [PERSON] в цей час перебував у нетверезому стані, речі в хаті були розкидані, старша дитина [PERSON] готувала їсти для себе і для меншої сестри [PERSON] . Свідок зазначає, що [PERSON] коли виходить із «запою», то він піклується про дітей, прибирає по будинку, варить їсти і тоді він телефонує працівникам центру, щоб вони прийшли. Але коли заходив в «запой», то починалися проблеми. Тітка дівчаток живе через дорогу і говорить, що коли [PERSON] випиває, то діти сидять під замком, а сусіди відмовляються будь-що говорити за [PERSON] , бо не бажають конфліктів. Також свідок повідомив, що [PERSON] не дозволяв донькам спілкуватися зі старшим братом, конфліктував з родичами покійної дружини. 24.04.2024 в якості свідка було допитано [PERSON] (заступник директора з навчально виховної роботи ліцею №22 м. Житомира ім.В.М. Кавуна), яка будучи попереджена про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві покази засвідчила, що вона знайома з сім`єю [PERSON] з 2020 року та була класним керівником [PERSON] . З вересня 2022 року [PERSON] була в школі лише 01.09.2022 року. Батьку [PERSON] неодноразово було запропоновано перевести дитину на дистанційну форму навчання, однак він відмовився. Свідок також вказала, що вона як класний керівник, разом з психологом та соціальним працівником приходили до будинку [PERSON] , однак потрапити до будинку на змогли, оскільки їм ніхто двері не відкрив. Батько [PERSON] відмовлявся від побачень та від обов`язку забезпечити дитину правом на освіту. 08.12.2022 року [PERSON] повідомила директора, що батько [PERSON] в неадекватному стані, при цьому стан дитини був тривожний, тому цього ж дня було здійснено виїзд до будинку сім`ї [PERSON] . Після обіду разом з працівниками поліції вдалося потрапити до будинку [PERSON] , стан будинку був жахливий, повна анисанітарія, працівниками поліції було знайдено травматичну зброю. [PERSON] пояснювала, що батько зловживає спиртними напоями, а вона хвилюється за меншу сестричку, яка не відвідувала дошкільний заклад і залишалася вдома з батьком, в той час коли була в школі і не знала, що з сестрою. Також [PERSON] говорила, що батько застосовує до неї фізичну силу, погрожує. З вересня 2023 року [PERSON] перевелася до 8-го ліцею м. Житомира, стала краще навчатися, виглядати, стала схожою на дитину, а не нажінку, яка переживає, що їй приготувати. В березні-квітні 2023 року батько [PERSON] зателефонував та попросив забезпечити спілкування з дітьми. На думку свідка, це було пов`язано з судовим процесом. При цьому свідок наголосила, що протягом 2022-2023 рр [PERSON] навчанням дитини не цікавився, батьківські збори не відвідував, лише влітку 2022 року один раз прийшов до школи забрати дитячий одяг. 24.04.2024 в якості свідка було допитано [PERSON] (сусід відповідача [PERSON] ), який будучи попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві покази засвідчив, що відповідач [PERSON] його сусід, який багато чого зробив для будинку. Бійок та сварок ніколи не чув. За життя дружини поставив батут та басейн. Після смерті дружини [PERSON] свідок до хати не заходив, однак бачив як [PERSON] купував харчі в магазині. Старша донька [PERSON] допомогала в городі. [PERSON] міг крикнути на старшу доньку, висловити нецензурні слова. Також свідок зазначив, що одного разу бачив, як до [PERSON] приходили соціальні працівники та дві години чекали на нього. Від інших сусідів було відомо про невідвідування школи старшою донькою. 30.05.2024 в якості свідка було допитано [PERSON] (сусід відповідача [PERSON] ), який будучи попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві покази засвідчив, що [PERSON] піклується про своїх дітей, відвозив старшу доньку до школи, а молодшу до дитячого садочку, купував продукти харчування. Також вказав, що він разом з [PERSON] декілька разів приїздили до місця проживання дітей з можливістю зустрічі з ними, однак двері ніхто не відкрив, на телефонні дзвінки не відповідають. 30.05.2024 в якості свідка було допитано [PERSON] (сестра покійної дружини відповідача [PERSON] ), яка будучи попереджена про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві покази засвідчила, що в грудні 2022 року вона забрала дітей [PERSON] та [PERSON] з лікарні до себе і з того часу вони проживають з нею. Перший час діти були дуже налякані, боялися навіть включати світло. Наразі з [PERSON] відвідують невропатолога, дівчинка дуже замкнута. Під час спілкування з [PERSON] , дівчинка повідомила, що батько тягнув її за коси та примушував мити посуд, прибирати по дому, жити з батьком вона не хоче, каже, що краще бути "бомжом". Крім того, [PERSON] півроку не відвідувала школу, боялася побачити батька. Про те, що батько застосовував фізичну сили діти не розповідали. Наразі за батька не згадують. 18.09.2024 в якості свідка та за участі педагога було допитано неповнолітню [PERSON] (старша донька [PERSON] ), яка пояснила, що за життя мами в сім`ї були постійні сварки, скандали, істерики, батько навіть "піднімав руку" на маму, бив її. Свідок зазначає, що за весь час її проживання з батьком він також її бив і руками і ногами, ображав, залякував, що віддасть до дитячого будинку, погрожував, забирав телефон, висловлював нецензурні слова, влаштовував скандали серед ночі, постійно був у нетверезому стані, навіть коли був за кермом автомобіля, змушував купувати йому алкогольні напої, прибирати по дому, готувати їсти та прати. Крім того, батько жодного разу не відвідав навчальний заклад, не спілкувався з вчителями, зовсім не допомагав з навчанням і до школи не пускав. [PERSON] також не пускав до садочка, не доглядав за нею, ображав її, міг дати "ляпаса", з будинку не випускав та говорив, що це не його дитина. Свідок наголошує, що батько звинувачував її в усьому, щоб б вона не зробила. Категорично не хоче повертатися до батька. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Забезпечення найкращих інтересів дитини - дії та рішення, що спрямовані на задоволення індивідуальних потреб дитини відповідно до її віку, статі, стану здоров`я, особливостей розвитку, життєвого досвіду, родинної, культурної та етнічної належності та враховують думку дитини, якщо вона досягла такого віку і рівня розвитку, що може її висловити (абзац четвертий частини першої статті 1 Закону України "Про охорону дитинства"). Частиною першою статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України "Про охорону дитинства"). Частиною сьомою статті 7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року N 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності (частина перша статті 155 СК України). Відповідно до положень статті 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) дитина, з огляду на її фізичну і розумову незрілість вимагає спеціального захисту і турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Статтею 150 Сімейного кодексу України закріплені обов`язки батьків по вихованню та розвитку дітей, у числі яких передбачені турбота про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, підготовка її до самостійного життя. Ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків є підставою для покладання на них відповідальності, установленої законом. Відповідно до ч.1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Відповідно до частини 1 статті 12 Закону України "Про охорону дитинства", виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладаються однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Тлумачення змісту пункту 2 частини першої статті 164 СК України дає змогу зробити висновок, що ухилення від виконання обов`язків з виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є винятковим заходом, який тягне за собою істотні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Відповідно до п.п. 15,16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. У частині першій статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав та свобод людини та практику ЄСПЛ як джерело права. Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і потрібно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. У рішенні від 16 липня 2015 року справі "Мамчур проти України" (заява N 10383/09) ЄСПЛ зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. За приписами, що містяться у нормах ст.ст. 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України. Відповідач у судовому засіданні не скористався своїми процесуальними правами сторін в процесі і не надав належних доказів, які спростовують доводи позивача. Водночас таких доводів і не оспорював. Суд зазначає, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно із висновком виконавчого комітету Житомирської міської ради як органу опіки і піклування, затвердженого рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради №1131 від 14.12.2022, встановлено, що [PERSON] злісно ухиляється від виконання обов`язків з виховання та утримання дітей [PERSON] та [PERSON] , зловживає спиртними напоями, не здійснює догляд за дітьми, не допускає працівників служби (управління) у справах дітей, Житомирського міського центру соціальних служб міської ради, правоохоронних органів до помешкання, де проживають діти з метою обстеження їх матеріально-побутових умов проживання, у зв`язку з чим постановою Корольовського районного суду м. Житомира від 09 лютого 2022 року він був визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 188-50 Кодексу України про адміністративні правопорушення за невиконання законних вимог посадових осіб органу опіки і піклування (недопущення до обстеження умов проживання дітей). У зв`язку з тим, що подальше перебування малолітніх [PERSON] та [PERSON] в сім`ї становило безпосередню загрозу їх життю та здоров`ю, розпорядженням Житомирського міського голови від 08.12.2022 №896 діти були відібрані у батька та поміщені до комунального підприємства «Дитяча лікарня імені В.Й. Башека» Житомирської міської ради. Під час відібрання дітей у [PERSON] , він перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння, у помешканні антисанітарні умови проживання, неприбрано, речі розкидані тощо. Ha підставі вищенаведених фактів, виходячи з інтересів дітей, виконавчий комітет Житомирської міської ради, як орган опіки і піклування, вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . За таких обставин, суд приймає до уваги висновок органу опіки та піклування, оскільки такий висновок зроблений на підставі вивчення всіх обставин справи, взаємин батька із дітьми. Вирішуючи спір суд виходить з інтересів дітей та вважає, що стосунки між батьком та доньками знаходяться в стані, в якому збереження прав батька відносно дітей не є в їхніх інтересах. Поведінка відповідача під час проживання з дітьми, ухилення від спілкування зі службами та вчителями, перешкоджання у відвідуванні дітьми навчальних закладів, стан житла, наявність небезпечних предметів у доступних для дітей місцях вказує, що відповідач неналежним чином виконує свої батьківські обов`язки та наражає дітей на небезпеку. Хоча відповідачем і були надані фотографії в підтвердження проведеного спільно з дітьми часу, зокрема катання на конях, плавання на човні, облаштування басейну біля будинку, однак такі факти мали місце одразу після смерті колишньої дружини і в подальшому відношення до дітей та батьківська поведінка значно погіршилися, в наслідок чого дітей довелося відібрати. Хоча під час розгляду справи відповідач намагався встановити контакт з дітьми, однак суд вважає, що зібрані у справі докази, покази свідків, пояснення неповнолітньої доньки [PERSON] в судовому засіданні не дають можливості зробити висновки про відповідність інтересам дітей подальше їхнє перебування під опікою батька, їх спільне проживання, здійснення відповідачем виховання дітей. Аналізуючи наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов до переконання, що позивачем доведений факт доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] , а саме суду надані належні, допустимі та достовірні докази того, що відповідач впродовж тривалого періоду часу не виховував та не утримував дітей належним чином, не створював відповідних умови для їх проживання, не виявляє батьківської уваги та турботи, самоусунувся від виконання батьківських обов`язків. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в своїй сукупності, суд розцінює як те, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню доньок, що відповідно до ст. 164 СК України, є підставою для застосування до відповідача такого крайнього заходу, як позбавлення відповідача батьківських прав по відношенню до його дітей - [PERSON] та [PERSON] У суду немає підстав уважати, що позбавлення батьківських прав [PERSON] якимось чином вплине на інтереси дітей, які не отримують від батька необхідної уваги та догляду. Суд зауважує, що позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків. При зміні своєї поведінки та зміні обставин згідно із ст. 169 СК України, відповідач не позбавлений права звернутися до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Враховуючи зазначене, суд дійшов до висновку про обґрунтованість позову про позбавлення батьківських прав відповідача відносно його дітей [PERSON] та [PERSON] , та його задоволення у цій частині. Щодо вимог позивача про стягнення аліментів на утримання дітей, то такі вимоги позивача суд також уважає обґрунтованими та підставними та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст.181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно із ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Як визначено ч.2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Частиною 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Отже, враховуючи вказані положення матеріального права, суд уважає за доцільне та достатнім стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки від його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно на користь особи чи установи, яка у подальшому буде здійснювати догляд за ними, починаючи з дня подачі позову і до досягнення найстаршою дитиною повноліття, що відповідатиме вимогам статей 182, 184, 191 СК України. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, що мають значення для вирішення справи. Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя. Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. За викладених фактичних обставин суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. Розподіл судових витрат. Частиною першою статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позивач при подачі позову був звільнений від сплати судового збору на підставі закону, виходячи із кількості і характеру заявлених позовних вимог, з відповідача в дохід держави слід стягнути 2147,20 гривень судового збору, що підлягав сплаті при подачі позову.

Outcome: approved