Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-13 00:00:00

Заявник в червні 2024 року звернувся до суду із заявою про встановлення неправильності в актових записах про народження його та батька. Вимоги заявника мотивовані тим, що батько заявника є за національністю грек, хоча в актовому записі міститься виправлений запис і зазначено національність українець. Таким чином, поряд з громадянством батька заявника, його національність визначалась як українець за спорідненням від свого батька. Водночас, як вбачається з актового запису про народження батька заявника, його батько був греком. Разом з тим, відповідно до вищезазначеного Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, у відомостях про батька заявника також неправильно зазначено національність батька, а саме «українець», замість «грек». Також заявник зазначив, що у свідоцтві про народження батька, наявне виправлення про національність на українець. Внесення відповідних змін до актового запису заявнику потрібні для підтвердження своєї дійсної національності, продовження її визнання на своїх дітях та онуках, як це передбачено відповідним законом. На підставі викладеного заявник звернувся до суду з даною заявою, в якій просить встановити факт неправильності актового запису про державну реєстрацію народження [PERSON] , який народився [INFO] в м.Мелітополь Запорізької області, складений Мелітопольським міським відділом РАЦС за № 2205 в графі "національність батька" щодо національності "грек"; встановити факт неправильності неправильності актового запису про державну реєстрацію народження [PERSON] , який народився [INFO] в м.Мелітополь Запорізької області, складений Мелітопольським міським відділом РАЦС за № 2205 в графі "національність батька" щодо національності "грек" та зобов`язати органи реєстрації внести відповідні зміни. Ухвалою суду від 06.06.2024 вказану заяву залишено без руху, надано час для усунення недоліків. 18.06.20254 р до суду від заявника надійшла заява про усунення недоліків з якої вбачається, що вимоги ухвали суду виконано. Ухвалою судді від 16.0..2024 у справі відкрито провадження та призначено судовий розгляд. Ухвалою суду від 05.09.2024 у справі витребувано докази. У судовому засіданні заявник [PERSON] та його представник заяву підтримали та просили її задовольнити. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки не відомі. Пояснень до суду не надходило. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності представника заінтересованої особи, за наявних у справі матеріалів. Вислухавши доводи учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження [PERSON] в графі "батько" вказано [PERSON] , в графі "національність" українець, в графі "мати" [PERSON] українка. Згідно свідоцтва про народження батька заявника [PERSON] , батьками зазначено [PERSON] . національність українець, мати [PERSON] українка. Згідно висновку експерта №349/05.2024 за результатами проведення технічної експертизи документів від 14.05.2024 р. у свідоцтві про народження [PERSON] у рядку "національність" у розділі батьки, під рукописними записами прізвища, імені, по батькові у графі "батько", рініше проводився рукописний запис "грек", який було змінено на рукописний запис "украинец" шляхом виправлення літери "Г" на похилі елементи літери "К" та дописування до них вертикального елементу літери "К", пілчистки елементів літер "ЕК" на місці яких були написані елементи літер "АИ" з послідуючим дописуванням літери "У" та літер "НЕЦ" (а.с. 25-35). На виконання вимог ухвали суду від 05.09.2024 р. надійшли витребувані судом докази з Святошинського районного у м. Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції (м. Київ), зокрема: витяг з актового запису про державну реєстрацію народження [PERSON] , витяг з актового запису про державну реєстрацію народження [PERSON] , витяг з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію смерті [PERSON] . Згідно витягу з актового запису про державну реєстрацію народження [PERSON] , номер актового запису 2205, вчиненого Мелітопольським міським відділом РАЦС, відомості про батька вказано [PERSON] , національність українець. Згідно витягу з актового запису про державну реєстрацію народження [PERSON] , номер актового запису 405, вчиненого Мелітопольським міським відділом РАЦС , відомості про батька внесено [PERSON] , національність грек. Згідно витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію смерті [PERSON] , номер актового запису 49, національність грек. Таким чином, достовірно встановлено, що дідусь заявника - [PERSON] по національності був греком. Що стосується вимоги заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, щодо неправильності актового запису про державну реєстрацію народження [PERSON] , який народився [INFO] в м.Мелітополь Запорізької області, складений Мелітопольським міським відділом РАЦС за № 2205 в графі "національність батька" щодо національності "грек", в цій частині заява не підлягає задоволенню, оскільки ця обставина підтверджується витягом з актового запису про державну реєстрацію народження [PERSON] , номер актового запису 405, вчиненого Мелітопольським міським відділом РАЦС, відомості про батька внесено [PERSON] , національність грек. Відповідно до статті 11 Конституції України держава сприяє консолідації та розвиткові української нації, її історичної свідомості, традицій і культури, а також розвиткові етнічної, культурної, мовної та релігійної самобутності всіх корінних народів і національних меншин України. Відповідно до ст. 11 Закону "Про національні меншини в Україні" громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається. Це означає, що будь-який громадянин у будь-який час може через суд довести свою національну ідентичність, змінивши національність, яку в дитинстві за нього обрали. Критеріями, які служать для визначення національної приналежності, можуть бути і родовід батьків людини, і місце народження, проживання чи її роботи, тобто місце становлення людини як особистості, формування її життєвих цінностей (освіта, релігія, територіальні або національні традиції, виховання, вплив певної національної групи людей (оточення) тощо). Відповідно до ст. 300 ЦК України фізична особа має право на індивідуальність. Фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства. Той факт, що заявник визнає повагу до традицій, культури, мови, релігії грецької бажає зберегти своє кровне коріння, виявляє почуття національного самоусвідомлення та спільності з людьми конкретної національності, знайшли своє підтвердження під час розгляду справи та доведений належними та допустимими доказами. Визнання даного факту не суперечить правам та інтересам третіх осіб. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви. При зверненні до суду з заявою заявником сплачений судовий збір . При ухваленні судом рішення у справах окремого провадження згідно ч.7 ст. 294 ЦПК України судові витрати не відшкодовуються. На підставі викладеного та

Outcome: partial