Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до Макарівського районного суду Київської області із зазначеним позовом, та просить визнати за нею право власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] у порядку спадкування після смерті її матері. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що після смерті матері [PERSON] , вона та її сестра [PERSON] звернулися із заявою про прийняття спадщини. Однак процес спадкування не був завершений і свідоцтво про право на спадщину спадкоємці не отримали. У 2018\~році померла\~сестра позивачки\~ [PERSON] , тож донька сестри відповідачка [PERSON] як спадкоємиця першої черги за законом звернулася до приватного нотаріуса Ольшевського В.С., який відкрив спадкову справу 64148311 та отримала свідоцтво про право на спадщину, згідно з яким набула право власності на відповідну земельну ділянку. У 2022 році [PERSON] повторно звернулась до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину, але через складність цього процесу і необхідність зібрати великий обсяг документів, позивачка отримала рішення нотаріуса лише 01 травня 2024 року, згідно з яким їй було повідомлено, що на запит до Комунального підприємства Київської обласної ради «Київське обласне бюро технічної інвентаризації» від 22 березня 2023 року №\~ 423/2010/02-14 та Архівної довідки від 17 квітня 2023 року № М-135 з`ясовано, що станом на 31 грудня 2012 року право власності на об`єкт нерухомого майна, житловий будинок [ADDRESS] за спадкодавцем [PERSON] не зареєстровано, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав. У зв`язку з чим, свідоцтво про право на спадщину не може бути виданим. Макарівський районний суд Київської області ухвалою від 19 серпня 2024 року позовну заяву прийняв до розгляду та відкрив провадження у справі. Розгляд справи вирішив здійснювати в порядку загального позовного провадження, призначив підготовче засідання та встановив відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання відзиву на позовну заяву. На адресу суду 30 серпня 2024 року від відповідачки [PERSON] відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги визнає у повному обсязі та просить їх задовольнити, визнавши право власності на будинок за її тіткою [PERSON] , судові витрати, у тому числі судовий збір покласти на позивачку. Від третьої особи Макарівської державної нотаріальної контори, в особі завідувача державної нотаріальної контори, державного нотаріуса Тищенко Вікторії Григорівни надійшла заява про проведення розгляду справи без участі представника нотаріальної контори, рішення прийняти відповідно до законодавства. Від позивачки [PERSON] та відповідачки [PERSON] 25 вересня 2024 року надійшли заяви про розгляд справи без їх участі. Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів (частина третя статті 211 Цивільного процесуального кодексу України). Макарівський районний суд Київської області ухвалою суду від 25 вересня 2024 року закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні на 10 жовтня 2024 року. Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно з частиною четвертою статті 206 Цивільного процесуального кодексу України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити з таких підстав. Відповідно до свідоцтвом про народження позивачки Серія [NUMBER] від 20 січня 2023 року (повторно) вбачається, що [PERSON] є мамою [PERSON] , [INFO] . Виконком Макарівської селищної Ради депутатів трудящих рішенням від 06 жовтня 1970 року за заявою [PERSON] надав дозвіл на забудову хати на земельній ділянці, яка розташована на [ADDRESS] . На підставі рішення виконавчого комітету Макарівської районної Ради від 25 листопада 1970 року № 498 відведено земельну ділянку під будівництво індивідуального житлового будинку [PERSON] та 27 листопада 1970 року складено акт про відвід у натурі у користування [PERSON] у користування земельної ділянки, розташованої у [ADDRESS] . Згодом, обласний відділ у справах будівництва та архітектури 09 грудня 1970 року склав план забудові відповідної земельної ділянки. Між виконавчим комітетом Макарівської селищної Ради депутатів трудящих та [PERSON] 13 березня 1972 року укладений договір про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності з кількістю кімнат від однієї до п`яти включно, який засвідчений нотаріально 16 березня 1972 року. Будівництво житлового будинку було закінчено у 1975 році. У зв`язку з чим 25 листопада 1975 року проведено технічну інвентаризацію будинку та складено технічний паспорт. Відповідно до будинкової книги 21 січня 1975 року [PERSON] зазначена як домовласник. Однак відповідного запису у погосподарській книзі про реєстрацію права власності не здійснено, оскільки у Макарівській селищній раді погосподарська книга не велася, що підтверджується довідкою від 03 червня 2024 року № 1018. Виконавчий комітет Макарівської селищної ради народних депутатів рішенням від 19 січня 1988 року № 2 впорядкував нумерації будинків у селищі Макарів, згідно з яким будинок, розташований на [ADDRESS] . Макарівська селищна рада рішенням від 26 січня 2023 року № 495-21-VIII назву [ADDRESS] змінила на [PERSON] . Мати позивачки [PERSON] , померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, спадкова справа № \~ 50315325, спадкоємцями за законом є: позивачка [PERSON] та її сестра [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтвом про укладення шлюбу серія [NUMBER] від 15 листопада 1975, згідно з яким вбачається, що [PERSON] , [INFO] після укладення шлюбу присвоєно прізвище « [PERSON] ». Однак, спадковий процес не був завершений, свідоцтво про право на спадщину спадкоємці не отримали. Сестра позивачки [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] від 06 листопада 2018\~ року. Згідно з Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 16 вересня 2019 року №\~ 57568156, спадкова справа № 64148311 у реєстрі, у нотаріуса № 18/2019, зареєстровано видачу свідоцтва про право на спадщину доньці померлої [PERSON] відповідачці [PERSON] . Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 16 вересня 2019 року, відповідачка [PERSON] є спадкоємицею майна [PERSON] , а саме: земельної ділянки площею 0,1208 г, розташованої на [ADDRESS] . Відновивши процес прийняття спадщини, державний нотаріус Тищенко Вікторія Григорівна Макарівської державної нотаріальної контори листом від 01 травня 2024 року №\~ 127/02-14 відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність правовстановлювальних документів щодо права власності спадкодавця [PERSON] на об`єкт нерухомого майна, а саме: житловий будинок [ADDRESS] . Як було зазначено вище, відповідачка [PERSON] у своєму відзиві зазначила, що окрім відповідної земельної ділянки, після смерті її матері [PERSON] вона успадкувала частину спірного житлового будинку, що належав її бабусі [PERSON] , який після її смерті успадкували тітка позивачка [PERSON] та її мати [PERSON] . Однак, відповідачка не зацікавлена у набуті у власність частини цього житлового будинку та вважає справедливим визнати право власності на нього за її тіткою позивачкою [PERSON] . Тобто, єдиним спадкоємцем за законом щодо майна померлої [PERSON] є її донька позивачка [PERSON] , яка належить до першої черги спадкоємців за законом. Як вбачається з копії технічного паспорту на житловий будинок за вказаною вище адресою, до складу домоволодіння входить: (А) житловий будинок 1975 року, загальна площа якого складає 75,5 кв. м, житлова 56,96 кв. м, який складається з кухні 6,1 кв.м, та чотирьох житлових кімнат 14,7 кв.м, 16,5 кв.м , 10,1 кв.м, 15,6 кв.м, котельні 5,2 кв.м. Через відсутність правовстановлювальних документів на житловий будинок унеможливлює видачу свідоцтва про право на спадщину, а тому позивачка змушена звернутися до суду за захистом порушеного права. Відповідно до статей 12161218 Цивільного кодексу України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із статтею 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За частиною першою статті 1296 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (частина перша статті 1297 Цивільного кодексу України). Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Статтею 392 Цивільного кодекс України регламентовано, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання , у разі якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Ураховуючи викладені обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому їх необхідно задовольнити у повному обсязі. Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати з відповідача не стягуються через відсутність її протиправних дій, що стали підставою подання позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved