Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-09 00:00:00

У квітні 2024 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі ПриватБанк, банк) звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовна заява мотивована тим, що відповідач звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим 22.06.2022 підписав заяву, чим підтвердив свою згоду на те, що остання разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, складає між ним та ПриватБанком Договір про надання банківських послуг. Відповідачу було відкрито кредитний рахунок, він отримав кредитну картку та йому встановлено кредитний ліміт, який в подальшому збільшився до 75000 грн. Виконання відповідачем договору підтверджується фактом користування картковим рахунком та використанням кредитних коштів. Банк свої зобов`язання перед відповідачем виконав в повному обсязі. Позичальник, в свою чергу, своєчасно не повертає отримані грошові кошти і станом на день звернення з позовом до суду має заборгованість на загальну суму 94177,50 грн, яку позивач просить стягнути в судовому порядку. Сторони в судове засідання не прибули, належним чином повідомлені про слухання справи, клопотань про відкладення розгляду справи від них не надходило, у зв`язку з чим розгляд справи проведено у їхній відсутності. Представник позивача, подаючи позов, просив розглянути справу за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористався, в судове засідання повторно не з`явився, причини неявки не повідомив. Також до суду не надходили від відповідача заяви чи клопотання щодо розгляду справи. Виклики відповідача про місце і час розгляду справи здійснювалися через оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України (https://ko.arbitr.gov.ua/). Крім того, інформація про час та місце проведення судового засідання була оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень, доступ до якого є вільним, цілодобовим і безкоштовним. З урахуванням положень ч.1 ст.280, ст.281 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи та надані докази, судом встановлено наступне. З оглянутої судом заяви від 22.06.2022 слідує, що [PERSON] , ознайомившись з Умовами та Правилами надання банківських послуг (далі Умови) і Тарифами ПриватБанку, виявив бажання оформити на своє ім`я кредитну картку та своїм підписом висловив свою згоду, що Умови і Тарифи складають між ним та банком договір про надання банківських послуг. Базова відсоткова ставка в місяць для кредитних карт «Універсальна» передбачена Тарифами. Відповідач, підписуючи інформацію про умови кредитування в банку, що містять усі істотні умови договору (строк, суму, відсоткову ставку, комісії та додаткові послуги, за які доведеться сплатити), зобов`язався їх виконувати. Тип кредиту відновлювана кредитна лінія, це такий вид кредиту, який передбачає можливість клієнта отримувати кошти періодично по мірі необхідності в рамках встановленого заздалегідь ліміту, погашати всю суму заборгованості або тільки її частину, здійснювати повторне запозичення протягом терміну дії кредитної лінії. Строк кредиту 12 місяців, при цьому сторони узгодили, що строк користування кредитом продовжується на кожні наступні 12 місяців, якщо щонайменше як за 30 календарних днів до дати повернення кредиту банк не повідомить клієнта про припинення кредитування. Загальний розмір кредиту становить розмір кредитного ліміту, встановлений банком клієнту. Відповідачем було отримано кредитну картку «Універсальна», яка видана 22.06.2022 з терміном дії до 03/23. В подальшому йому було видано ще одну кредитну картку з терміном дії до 03/24. Кредитний ліміт протягом часу з 22.06.2022 (старт карткового рахунку) по 26.07.2023 змінювався, зокрема спершу він був встановлений у розмірі 10000 грн, а в подальшому збільшувався до 75000грн, і станом на 01.12.2023 становив 0 грн (довідка про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ім`я відповідача). Перед укладенням кредитного договору відповідач був вільний в погодженні всіх умов кредитування в банку. З наданої банком виписки по картковому рахунку клієнта (далі Виписка) слідує, що починаючи з червня місяця і по серпень 2023 року відповідач активно користувався кредитними коштами: проводив розрахунки в магазинах, знімав готівку, переказував кошти на інші рахунки через додаток Приват24, оплачував різні послуги. Згідно наданого банком розрахунку у відповідача станом на 10.04.2024 заборгованість за кредитним договором становить 94177,50 грн, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту в сумі 75655,56 грн та заборгованості за простроченими відсотками в сумі 18521,94 грн. Останніми є нараховані відсотки за користування кредитним лімітом, які на конкретну дату мали бути погашені відповідачем, але не погашені, або погашені не в повному обсязі. Правильність проведеного позивачем розрахунку відповідачем не спростована, будь-яких клопотань на його спростування не заявлено, як і не було надано власного розрахунку, що свідчить про погодження з вказаною в позовній заяві сумою. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Виписки з особових рахунків клієнтів є регістрами аналітичного обліку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Отже, Виписка є належним доказом щодо заборгованості відповідача за кредитом. Однією із засад цивільного судочинства є свобода договору (ст.3 ЦК), яким є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 ЦК України). Згідно із ч.1 ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст.628 ЦК України). Статтями 1049, 1050, 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах, встановлених договором, та сплатити відсотки за користування кредитними коштами. Позичальник, в свою чергу, зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. За змістом ст.1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Договір про відкриття кредитної лінії є одним із видів кредитного договору, а кредитна лінія однієї із форм її кредитування, в якій у межах встановленого ліміту здійснюється видача і погашення кредиту кількома частинами (траншами). Оскільки кредитний договір є двостороннім договором, то й права і обов`язки виникають у кожного контрагента. Відтак, факт існування кредитних відносин між сторонами підтверджується кредитним договором (який є чинним). Оскільки сторони досягли домовленості згідно з положеннями чинного на момент укладання кредитного договору ЦК України та уклали цей договір, у якому передбачені певні умови, то вони підлягають виконанню. Дослідженими в судовому засіданні доказами підтверджено встановлення позивачем відповідачу кредитного ліміту, його розміру, отримання кредитної картки з визначеним строком дії, користування кредитними коштами. Статтями 525-526 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Як вбачається з матеріалів справи і встановлено в судовому засіданні, позивач свої зобов`язання перед відповідачем виконав в повному обсязі, надавши кредит, а останній належним чином не виконував свої зобов`язання за кредитним договором, допустивши заборгованість. Таким чином, невиконання відповідачем своїх договірних зобов`язань порушує право позивача на своєчасне та в повному обсязі отримання грошових коштів, які були надані в кредит. Оскільки позивачем надано достатні та належні докази на підтвердження істотного порушення відповідачем умов кредитного договору та існування заборгованості по тілу кредиту і відсотків за його користування, зазначених в позовній заяві, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача також належить стягнути судовий збір, понесений банком при подачі позову.

Outcome: approved