Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-21 00:00:00

Позивач - ТОВ "Страхова група «Оберіг» в особі свого представника - адвоката Стецюри О.В. звернувся до суду з позовом до відповідача та просить суд стягнути грошові кошти в розмірі 21 764 грн. 18 коп., витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7 300 грн. та судовий збір у розмірі 2 422 грн. 40 коп. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 02.01.2021 року в місті Харкові по вулиці Московській сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Toyota», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «Toyota» д.н.з. [NUMBER] . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а їх власникам було завдано матеріальних збитків. Відповідно до Електронного європотоколу від 02.01.2021 року визначено, що дорожньо-транспортна пригода сталася в результаті порушення Правил дорожнього руху водієм транспортного засобу «Toyota», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Toyota», д.н.з. [NUMBER] відповідача станом на дату настання ДТП була забезпечена в Товаристві з додатковою відповідальністю «Страхова група «ОБЕРІГ» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ЕР-201914718. Відповідно до ремонтної калькуляції вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Toyota» д.н.з. [NUMBER] склала 43 528,36 грн. Відповідно до заяви на виплату страхового відшкодування від 14.01.2021 року між потерпілою особою та ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» було узгоджено розмір страхового відшкодування в розмірі 43 528,36 грн. На підставі заяви на виплату страхового відшкодування від 14.01.2021 року, а також, враховуючи інші матеріали страхової справи, ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 43 528,36 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 14.04.2021 року. Під час укладення полісу ЕР-201914718 Страхувальник зазначив, що транспортний засіб «Toyota», д.н.з. [NUMBER] не використовується як таксі/ маршрутне таксі. У зв`язку з вищевказаним, на основі інформації, наданої Страхувальником, було укладено поліс ЕР-201914718, яким було забезпечено транспортний засіб «Toyota», д.н.з. [NUMBER] . Відповідно до наданої Страхувальником інформації щодо транспортного засобу «Toyota», д.н.з. [NUMBER] при укладенні полісу ЕР-201914718 було невірно зазначено "Сфери використання транспортного засобу (К3)" та застосовано коригуючий коефіцієнт лише - К3=1, оскільки, в ході розслідування страхового випадку, було встановлено що транспортний засіб «Toyota», д.н.з. [NUMBER] використовується для надання послуг із перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом загального користування або для надання послуг із перевезення пасажирів та їх багажу на таксі. Підтвердженням даного факту є наявність на транспортному засобі «Toyota», д.н.з. [NUMBER] ознак використання транспортного засобу для перевезення пасажирів і вантажів з метою отримання прибутку, а саме наліпок з логотипом служби таксі "Bolt". Таким чином, було встановлено факт використання транспортного засобу «Toyota», д.н.з. [NUMBER] для надання послуг із перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом загального користування або для надання послуг із перевезення пасажирів та їх багажу на таксі. Полісом ЕР-201914718 щодо транспортного засобу «Toyota», д.н.з. [NUMBER] було застосовано коригуючий коефіцієнт К3=1, замість К3=1.1-1.4, тобто значно менший, ніж передбачено чинними нормативно - правовими актами. Враховуючи винність відповідача у настанні ДТП, порушення обов`язків, встановлених Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а також здійснення виплати страхового відшкодування, ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» отримало право звернутися до відповідача за компенсацією 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування в розмірі 43 528,36 грн. / 50% = 21 764,18 грн. Разом з позовними вимогами представник позивача просив стягнути витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7 300 грн. Ухвалою від 30.04.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Вивчивши матеріали цивільної справи та з урахуванням того, що від відповідача на адресу суду повернувся конверт з відміткою Укрпошти «за закінченням терміну зберігання», ухвалою суду від 23.08.2024 року було здійснено перехід розгляду справи з порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін в розгляд справи в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та дату судового розгляду повідомлялися належним чином. В матеріалах справи наявне клопотання представника позивача про розгляд справи без участі представника товариства, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та дату судового розгляду повідомлявся належним чином. Суд вважає, за можливе розглянути справу за відсутності сторін у відповідності до ст.ст. 280, 281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, а від відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, відомостей про причини неявки не надійшло. Судом встановлено, 02.01.2021 року в місті Харкові по вулиці Московській сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Toyota», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «Toyota» д.н.з. [NUMBER] . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а їх власникам було завдано матеріальних збитків. Відповідно до Електронного європотоколу від 02.01.2021 року визначено, що дорожньо-транспортна пригода сталася в результаті порушення Правил дорожнього руху водієм транспортного засобу «Toyota», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Згідно абз. 2 п. 33.2 ст. 33 вказаного Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди (ДТП) за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про ДТП (Європротокол). Такий механізм спрощеного оформлення ДТП запроваджено в Україні з 19 вересня 2011 року, коли вступив в силу Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування» від 17.02.2011 №3045-VI. Європротокол - це спеціальний бланк повідомлення про настання дорожньо-транспортної пригоди, який заповнюється водіями-учасниками ДТП на місці аварії, потім надається страховику та є підставою для виплати страхового відшкодування потерпілим. Таким чином, вина відповідача є встановленою. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Toyota», д.н.з. [NUMBER] , відповідача станом на дату настання ДТП була забезпечена в Товаристві з додатковою відповідальністю «Страхова група «ОБЕРІГ» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ЕР-201914718. Відповідно до ремонтної калькуляції вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Toyota» д.н.з. [NUMBER] склала 43 528,36 грн. Відповідно до заяви на виплату страхового відшкодування від 14.01.2021 року між потерпілою особою та ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» було узгоджено розмір страхового відшкодування в розмірі 43 528,36 грн. На підставі заяви на виплату страхового відшкодування від 14.01.2021 року, а також, враховуючи інші матеріали страхової справи, ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 43 528,36 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 14.04.2021 року. Під час укладення полісу ЕР-201914718 Страхувальник зазначив, що транспортний засіб «Toyota», д.н.з. [NUMBER] , не використовується як таксі/ маршрутне таксі. У зв`язку з вищевказаним, на основі інформації, наданої Страхувальником, було укладено поліс ЕР-201914718, яким було забезпечено транспортний засіб «Toyota», д.н.з. [NUMBER] . Відповідно до п. 17.3 ст. 17 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при укладенні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності страхувальник зобов`язаний повідомити страховика про всі діючі договори обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності, укладені з іншими страховиками, а також, за вимогою страховика, надати інформацію про всі відомі обставини, що мають істотне значення для оцінки страхового ризику. Відповідно до наданої Страхувальником інформації щодо транспортного засобу «Toyota», д.н.з. [NUMBER] при укладенні полісу ЕР-201914718 було невірно зазначено "Сфери використання транспортного засобу (К3)" та застосовано коригуючий коефіцієнт лише - К3=1, оскільки, в ході розслідування страхового випадку, було встановлено що транспортний засіб «Toyota», д.н.з. [NUMBER] використовується для надання послуг із перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом загального користування або для надання послуг із перевезення пасажирів та їх багажу на таксі. Підтвердженням даного факту є наявність на транспортному засобі «Toyota», д.н.з. [NUMBER] ознак використання транспортного засобу для перевезення пасажирів і вантажів з метою отримання прибутку, а саме наліпок з логотипом служби таксі "Bolt". Таким чином, було встановлено факт використання транспортного засобу «Toyota», д.н.з. [NUMBER] для надання послуг із перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом загального користування або для надання послуг із перевезення пасажирів та їх багажу на таксі. Відповідно до п. 1 розділу ІІІ таблиці "Коригуючі коефіцієнти та їх розміри" Розпорядження Сфери використання транспортного засобу (К3) Визначається залежно від сфери використання транспортного засобу легковий автомобіль або автобус з кількістю місць для сидіння до 20, який використовується фізичною особою для надання послуг із перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом загального користування або для надання послуг із перевезення пасажирів та їх багажу на таксі має розмір коригуючого коефіцієнта 1.1-1.4. Полісом ЕР-201914718 щодо транспортного засобу «Toyota», д.н.з. [NUMBER] було застосовано коригуючий коефіцієнт К3=1, замість К3=1.1-1.4, тобто значно менший, ніж передбачено чинними нормативно - правовими актами. Відповідно до п. 38-1.1. ст. 38-1 Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, чи з порушенням умов, передбачених пунктом 13.2 статті 13 цього Закону (при укладенні договору страхування із застосуванням такого пункту), то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування. Враховуючи винність відповідача у настанні ДТП, порушення обов`язків, встановлених Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а також здійснення виплати страхового відшкодування, ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» отримало право звернутися до відповідача за компенсацією 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування в розмірі 43 528,36 грн. / 50% = 21 764,18 грн. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Судом встановлено, що позивач в повному обсязі виплатив власнику пошкодженого транспортного засобу в дорожньо-транспортній пригоді, яка сталась за участю та з вини відповідача [PERSON] страхове відшкодування згідно страхового акту від 14.04.2021 року №257160/1 в сумі 43 528,36 грн. Враховуючи, п. 38-1.1. ст. 38-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач має право стягнення з відповідача компенсацію 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування, а тому, суд вважає, що позовна вимога щодо стягнення з відповідача грошових коштів в розмірі 21 764,18 грн. підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд керується положенням ст. 141 ЦПК України. Згідно зі учасники справи мають право користуватися правничою допомого ст. 15 ЦПК України. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Відповідно до положень ч.1, п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За змістом ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно з ч.3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Пунктами 1, 2 ч.2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На підтвердження судових витрат понесених позивачем у зв`язку з розглядом в суді справи № 754/6007/24 представником позивача було надано до суду договір № 25160/1 від 18.04.2024 року про надання професійної правничої допомоги укладений між Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» та адвокатом Стецюрою О.Ю., яким передбачено, що вартість правової допомоги, що надається адвокатом складає -7 300 грн. та порядок розрахунку, а саме: за результатами надання правової допомоги, складається акт прийому-передачі наданих послуг, що підписується сторонами. В акті прийому-передачі наданих послуг вказується обсяг наданої адвокатом правової допомоги та її вартість. Оплата за даним договором здійснюється не пізніше 10 днів з дня отримання клієнтом інформації щодо набрання законної сили судового рішення ухваленого на користь клієнта. Оплата правничої допомоги здійснюється в безготівковій формі шляхом перерахування коштів на банківські реквізити, надані адвокатом. (п. 4.1-4.6 договору). Враховуючи положення ст. 141 ЦПК України та зважаючи на задоволення позовних вимог, виходячи з обсягу фактично наданих послуг, розгляду справи в спрощеному позовному провадженні, з урахуванням характеру виконаної адвокатом роботи, принципу диспозитивності, суд вважає що витрати в сумі 7300 грн. на професійну правничу допомогу не відповідають обсягу виконаної адвокатом роботи при формуванні позовної заяви яка підлягає розгляду в спрощеному позовному провадженні, де ціна позову 21 764,18 грн., судовий збір 2 422, 40 грн. та вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу в сумі 4 000 грн., що буде відповідати ціні позову та об`єму виконаної адвокатом роботи. З урахуванням ціни позову, згідно ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 422, 40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial