Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-20 00:00:00

I.Стислий виклад позиції учасників справи 1.Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Бахмут-Енергія» (далі - ТОВ «Бахмут-Енергія»), звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] (далі [PERSON] ) про стягнення з відповідача заборгованості за спожиту теплову енергію в розмірі 42\~317,77 грн. 2.В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що у період з квітня 2016 року по вересень 2021 року ТОВ «Бахмут-Енергія» здійснювало постачання теплової енергії споживачу [PERSON] , яка є власником (наймачем) квартири [ADDRESS] , особовий рахунок № [NUMBER] . В результаті порушення [PERSON] своїх обов`язків оплачувати вартість товару, що постачається (тобто теплової енергії) утворилась заборгованість, яка за період з квітня 2016 року по вересень 2021 року становить 42\~317,77 грн. Просив суд стягнути з відповідача суму заборгованості за надані послуги по теплопостачанню у розмірі 42\~317,77 грн. та понесені ним витрати по сплаті судового збору в розмірі 2270,00 грн. 3.Відповідач у\~відзиві на\~позовну заяву\~просила суд\~відмовити ТОВ\~«Бахмут-Енергія»\~у задоволені\~позову в\~повному обсязі.\~В обґрунтування\~своєї позиції\~зазначила,\~що позивачем пропущено строк позовної давності, оскільки, відповідно до Публічного договору (договору публічної оферти) з індивідуальним споживачем про надання послуги з постачання теплової енергії (без обслуговування внутрішньобудинкових систем) від 13 вересня 2021 року вказано, що «Виконавець формує та не пізніше 11 числа місяця, що настає за розрахунковим, надає рахунок на оплату послуги, а Споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше 25 числа місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу». Враховуючи наведене, платіж за квітень 2016 року мав бути здійснений до 25.05.2016 року, платіж за травень 2016 року - до 25.06.2016 року, тощо. Отже з вищенаведеного вбачається, що згідно ст. 256 ЦК України сплив строк позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, та є підставою для відмови у позові відповідно до ч.4 ст. 267 Цивільного кодексу України. 4.Представник позивача у відповіді на відзив заперечує проти застосування строків позовної давності, виходячи з наступного, 30 березня 2020 року Верховною Радою України прийнято закон № 540-ІХ «Про внесення мін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» (далі - Закон). Відповідно до п.5 ч.1 зазначеного Закону України, Розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України (Відомості Верховної Ради України, 2003 р., №№ 40- ст. 356) доповнений пунктами 12-14 такого змісту: «12. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 157, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Постановою КМУ № 1236 від 09.12.2020 року «Про встановлення карантину та впровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на територїї України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS- CoV-2» (із змінами та доповненнями) установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS- CoV-2 (далі - COVID-19), з 19 грудня 2020 року до 31 березня 2022 року на території України карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. N 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS- CoV-2» (офіційний вісник України, 2020 року, N 23, ст. 896, N 30, ст. 1061), від 20 травня 2020 року N 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS- CoV-2 «(Офіційний вісник України, 2020 року, N 43, ст. 1394, N 52, ст. 1626) та від 22 липня 2020 року N 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS- CoV-2» (Офіційний вісник України, 2020 року, N 63, ст. 2029). Відтак, зазначений закон продовжує свою дію до 31 березня 2022 року. Врахувавши, що Закон України від 30 березня 2020 року № 540-ІХ про внесення змін до деяких законодавчих актів України, зокрема до ЦК України, щодо продовження строків на час дії карантину, набрав чинності 02 квітня 2020 року, тобто в межах строку позовної давності, оскільки позов подано до суду 24.09.2021 року, з огляду на встановлені з 12 березня 2020 року карантинні обмеження, які діяли на час закінчення строку позовної давності, вимоги статті 257, і частини п`ятої статті 267 ЦК України, пункт 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України та встановлені судом обставини, Позивач вважає, що строки позовної давності повинні обчислюватися з квітня 2017 року. До таких же самих висновків прийшов Артемівський міськрайонний суд Донецької області у рішенні від 15.02.2022 року у справі № 219/1643/21. II.Процесуальні дії у справі 5.Ухвалою суду\~від 08.11.2021\~року відкрито провадження у справі. Судовий розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 6.24.02.2022\~указом Президента України № 64/2022\~у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої\~статті 106 Конституції України,\~Закону України «Про правовий режим воєнного стану»\~введено воєнний стан на всій території України. На теперішній час Указом Президента України строк дії воєнного стану в Україні продовжено. 7.Розпорядженням голови Верховного Суду від 21.10.2022 №61 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність Артемівського міськрайонного суду Донецької області за Дружківським міським судом Донецької області. 8.Згідно розпорядження\~керівника апарату\~Дружківського міського\~суду Донецької\~області від\~15.03.2024\~року за\~№131,\~був проведений\~повторний автоматизований\~розподіл судової\~справи:\~№ 2/229/829/24; 219/10258/21, за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Бахмут Енергія» до [PERSON] про стягнення заборгованості за теплову енергію, у зв`язку з відпусткою по вагітності та пологам судді [PERSON] та згідно п.2.3.50 положення про АСДС. 9.Протоколом повторного\~автоматизованого розподілу\~судової справи\~між суддями\~від 15.03.2024\~року на\~підставі розпорядження\~керівника апарату\~Дружківського міського\~суду Донецької\~області Ю.\~Неживенко справу\~розподілено у\~провадження судді\~Дружківського міського\~суду Донецької\~області Давидовської\~Т.В. 10.Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 18.03.2024 року прийнято справу до провадження судді Давидовської Т.В. та призначено судовий розгляд у справі. III.Заяви, клопотання 11.Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність та про те, що наполягає на задоволенні позовних вимог. 12.Представник відповідачу у судовому засіданні просив відмовити у задоволені позовних вимог. 13.З урахуванням ч.2\~ст.247\~Цивільного процесуального\~кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. IV.Установлені судом фактичні обставини 14.У ТОВ «Бахмут-Енергія», що надає житлово-комунальні послуги, відкритий особовий рахунок № [NUMBER] на ім`я відповідача [PERSON] . 15.Згідно відповіді Бахмутської міської ради від 07.10.2021 року №6249, встановлено що за даними реєстру Бахмутської міської територіальної громади, місце проживання фізичної особи [PERSON] , [INFO] зареєстровано з 19.09.2016 року за адресою: [ADDRESS] (а.с.29). 16.Згідно розрахунку заборгованості за спожиту теплову енергію по особовому рахунку № [NUMBER] по оплаті за теплопостачання у споживача [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , за період з квітня 2016 року по вересень 2021 року існує заборгованість у розмірі 43\~317,77 грн. (а.с.5).\~ 17.З актів, складених представниками ТОВ «Артемівськ-енергія» та ТОВ «Бахмут-Енергія», вбачається, що протягом 2016-2021 років в будинок [ADDRESS] надавалися послуги з опалення (а.с.11-13). 18.Відповідно до копії відомості з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, ТОВ «Бахмут-Енергія» знаходиться за адресою: 84500, Донецька область, м. Бахмут, вул. Зелена, буд. 41. 19.Згідно копій ліцензій, наданих Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг, ТОВ «Бахмут-Енергія» унесено 14 вересня 2012 року за № 304 до державного реєстру на право: постачання теплової енергії; транспортування теплової енергії магістральними та місцевими (розподільчими) тепловими мережами; виробництва теплової енергії (крім діяльності з виробництва теплової енергії на теплоелектроцентралях, теплоелектростанціях, атомних електростанціях і когенераційних установках та уставках з використанням нетрадиційних або поновлюваних джерел енергії). 20.Згідно з копією рішення виконавчого комітету Бахмутської міської ради від 29 грудня 2017 року №288 «Про встановлення тарифів на теплову енергію (виробництво, транспортування, постачання) для населення, бюджетних установ та інших організацій (крім населення) та послуг з централізованого опалення для потреб населення в м.Бахмут» встановлено тарифи на теплову енергію\~для населення, бюджетних установ та інших організацій (крім населення), яка надається ТОВ «Бахмут-Енергія» в м. Бахмут згідно з Додатком № 1, а також встановлено тарифи на послугу з централізованого опалення для потреб населення, яка надається ТОВ «Бахмут-Енергія» в м. Бахмут згідно з Додатком №2. 21.Рішенням виконавчого комітету Бахмутської міської ради № 265 від 21 листопада 2018 року «Про коригування тарифів на теплову енергію (виробництво, транспортування, постачання) для населення, бюджетних установ та інших організацій (крім населення) та послуг з централізованого опалення для потреб населення в м. Бахмут» встановлено скориговані тарифи відповідно до Додатків № 1, 3 на теплову енергію (виробництво, транспортування, постачання) для населення, яка надається ТОВ «Бахмут-Енергія» в м. Бахмут та послугу з централізованого опалення для потреб населення, яка надається ТОВ «Бахмут-Енергія» в м. Бахмут. 22.Рішенням виконавчого комітету Бахмутської міської ради № 396 від 21 грудня 2020 року «Про коригування тарифів на теплову енергію (виробництво, транспортування, постачання) для населення, бюджетних установ та інших організацій (крім населення) та послуг з централізованого опалення для потреб населення в м. Бахмут» встановлено скориговані тарифи відповідно до Додатків № 1, 3 на теплову енергію (виробництво, транспортування, постачання) для населення, яка надається ТОВ «Бахмут-Енергія» в м. Бахмут та послугу з централізованого опалення для потреб населення, яка надається ТОВ «Бахмут-Енергія» в м. Бахмут. 23.З копії рішення чергових зборів учасників товариства № 1/2016 від 18 лютого 2016 року вбачається, що найменування юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Артемівськ-Енергія» змінене на ТОВ «Бахмут-Енергія» з 14 березня 2016 року. V.Оцінка суду 24.Відповідно до Правил надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених\~Постановою Кабінету\~Міністрів України\~№ 630\~від 21\~липня 2005\~року (далі Правила) \~споживачі житлово-комунальних послуг зобов`язані щомісяця вносити плату за використані комунальні послуги згідно з тарифом, що затверджується органами місцевого самоврядування. 25.Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VIII (зі змінами, далі Закон № 2189-VIII) житлово-комунальні\~послуги результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. 26.Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.\~Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору (ч. 1 ст. 9\~Закону № 2189-VIII). 27.Згідно частини 1 статті 10\~Закон № 2189-VIII\~ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У\~такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. 28.Аналогічні положення містились і у ст.16, 32\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» у попередній редакції. 29.Таким чином, споживач зобов`язаний оплатити отримані ними житлово-комунальні послуги. Відсутність письмового договору щодо надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов`язку оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними зі згоди постачальника послуг. За таких обставин зобов`язання відповідача оплатити надані послуги виникає на підставі закону з узгоджених дій постачальника і споживача послуг (постанова Верховного Суду України, від 30 жовтня 2013 року по справі №6-59цс13). 30.В силу\~ст. 509 Цивільного кодексу України (далі ЦК) зобов`язанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана здійснити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, виплатити гроші та ін.) або утриматися від певної дії, а кредитор від боржника має право вимагати від боржника виконання його зобов`язання. 31.Відповідно до\~статті 68 Житлового кодексу України\~споживачі зобов`язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги, в тому числі за послуги з централізованого опалення. 32.Відповідно до положень частини четвертої статті 319 ЦК\~ власність зобов`язує. 33.Згідно зі статтею 322 ЦК власник\~зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або\~законом. Тобто, положення статті 322 ЦК\~України\~встановлюють презумпцію обов`язку\~власника\~нести усі витрати, пов`язані з утриманням належного йому майна, у тому числі з оплати комунальних та інших наданих йому\~послуг,\~поза залежністю від того, чи користується він ними безпосередньо чи ні. До таких витрат належать витрати, пов`язані зі зберіганням майна, його ремонтом, забезпеченням збереження його властивостей тощо. Такий обов`язок\~власника\~є похідним від належних йому, як абсолютному володарю, правочинів володіння, користування та розпорядження майном. Невиконання\~власником\~свого обов`язку по утриманню своєї власності може створювати небезпеку для третіх осіб. 34.Позивачем представлено до суду докази надання послуг з постачання теплової енергії до квартири [ADDRESS] , яка з 19.09.2016 року зареєстрована за вищезазначеною адресою. 35.Ураховуючи викладене, суд приходить до висновку про доведеність та обґрунтованість позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за теплову енергію за період за період з квітня 2016 року по вересень 2021 року існує заборгованість у розмірі 43\~317,77 грн. 36.Щодо застосування строків позовної давності слід зазначити таке. 37.Відповідач [PERSON] надала до суду заяву, в якій просила застосувати позовну давність до вимог ТОВ «Бахмут-Енергія». 38.Відповідно до ст. 257 ЦК, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. 39.За ч. ч. 3, 4 ст. 267 ЦК, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. 40.З приписами ст. 264 ЦК України\~перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку, в силу ч. 3 ст. 264 ЦК України після переривання перебіг позовної давності починається заново. 41. З розрахунку заборгованості, яка виникла за період з квітня 2016 року по серпень 2021 року, вбачається, що відповідачем здійснювались оплата боргу у 2019-2020 роках, перша у березні 2019 року, остання у січні 2020 року. Позивач звернувся з позовом до суду 24.09.2021 року. 42.Одночасно, суд ураховує, що Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12 березня 2020 року до 22 травня 2020 року на всій території України карантин, що діє і на сьогоднішній день. 43.Законом України № 540-IХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено,\~зокрема, пунктом 12 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». 44.Урахувавши, що\~Закон України від 30 березня 2020 року № 540-IX\~«ро внесення змін до деяких законодавчих актів України, зокрема до\~ЦК України, щодо продовження строків на час дії карантину, набрав чинності 02 квітня 2020 року, тобто в межах строку позовної давності, оскільки позов подано до суду 24.09.2021 року, з урахуванням переривання строків позовної давності визнанням боргу відповідачем та дати звернення позивачем до суду, суд дійшов висновку, що строки давності щодо вимог про стягнення заборгованості 43\~317,77 грн за період з квітня 2016 року по серпень 2021 року не спливли, а тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі. VI.Розподіл судових витрат між сторонами Відповідно до ст. 141 ЦПК, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 2\~270 грн. На підставі\~вищевикладеного та\~

Outcome: approved