Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-13 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог У вересні 2024 року позивач Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» звернулося до суду з вищевказаним позовом, в якому просять суд: стягнути з [PERSON] заборгованість за спожиті до 01 травня 2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 19840,69 грн; заборгованість за спожиті до 01 травня 2018 року послуги з централізованого гарячого водопостачання у розмірі 1236,55 грн; заборгованість за спожиті з 01 травня 2018 року по 31 жовтня 2021 року послуги з централізованого опалення у розмірі 24228,29 грн; заборгованість за спожиті з 01 травня 2018 року по 31 жовтня 2021 року послуги централізованого постачання гарячої води у розмірі 7682,67 грн; заборгованість за спожиті з 01 листопада 2021 року послуги з постачання теплової енергії в розмірі 32772,97 грн; заборгованість за спожиті з 01 листопада 2021 року послуги з постачання гарячої води у розмірі 2733,65 грн; заборгованість з плати за абонентське обслуговування з послуг постачання теплової енергії у розмірі 874,44 грн; заборгованість з плати за абонентське обслуговування з послуг постачання гарячого водопостачання у розмірі 383,75 грн; заборгованість зі сплати внесків за обслуговування вузла комерційного обліку централізованого опалення у розмірі 10,40 грн; витрати пов`язані з отриманням інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майноу розмірі 43,00 грн та витрати по сплаті судового збору врозмірі 3028,00 грн. В обґрунтування заявлених вимог вказує, що [PERSON] є споживачем послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] . Як зазначає позивач, відповідачу надавалися послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, проте відповідач своєчасно не сплачував за спожиті послуги, в результаті чого утворилася заборгованість, яка станом на 01 липня 2024 року становить 67417,58 грн. Крім того, за позивачем рахується заборгованість зі сплати внесків за обслуговування вузла комерційного обліку централізованого опалення у розмірі 10,40 грн; заборгованість з плати за абонентське обслуговування з послуг постачання теплової енергії у розмірі 874,44 грн; заборгованість з плати за абонентське обслуговування з послуг постачання гарячого водопостачання у розмірі 383,75 грн. Окрім того, позивач на підставі Договору № 602-18 про відступлення прав вимоги від 11 жовтня 2018 року, укладеного між ПАТ «Київенерго» та КП (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» прийняв право вимоги до відповідача з оплати спожитих до 01 травня 2018 року послуг з централізованого опалення та/або з централізованого постачання гарячої води у розмірі 21077,24 грн. Надання послуг здійснювалося на підставі Договору про надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, затвердженого Правилами, який був опублікований 31 липня 2014 року на офіційному сайті ПАТ «Київенерго», а також у газеті «Хрещатик» від 06 серпня 2014 року № 111 (4511). Відповідач від послуг централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води у встановленому законодавством порядку не відмовлявся (не відключався). З цих підстав позивач просить суд задовольнити заявлені позовні вимоги та вирішити питання судових витрат. Рух справи Протоколом автоматизованого розподілу судових справ між суддями від 10 вересня 2024 року справу передано для розгляду головуючому судді Шролик І.С. Відповідно до вимог ч. 8 ст. 187 ЦПК України, суддею скеровано запит до Єдиного державного демографічного реєстру. 11 вересня 2024 року надійшла відповідь з інформацією відносно відповідача [PERSON] . Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 12 вересня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження на 14 жовтня 2024 року та витребувано з Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» відомості, що підтверджують право власності/користування об`єктом нерухомості за адресою: [ADDRESS] . В судове засідання, призначене на 14 жовтня 2024 року представник позивача не з?явився, про розгляд справи повідомлений судом належним чином. 14 жовтня 2024 року представник Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» - Глущенко К.В. надав на адресу суду заяву, в якій просить суд проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судові засідання 14 жовтня 2024 року не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином. Копія позовної заяви, ухвала суду про відкриття спрощеного позовного провадження та судова повістка про виклик до суду надсилалась відповідачу на адресу зареєстрованого місця проживання: [ADDRESS] . Отримана відповідачем 26 вересня 2024 року. Клопотання про відкладення розгляду справи, до суду відповідач не надіслав, про причину неявки суд не повідомив, відзив та інші заяви з процесуальних питань від нього до суду не надходили. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України в разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін у справі за наявними матеріалами справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Дослідивши повно та всебічно обставини справи, оцінивши в сукупності всі наявні по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступного. Фактичні обставини справи Судом встановлено, що 11 жовтня 2018 року між ПАТ «Київенерго» та КП (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» було укладеного Договір № 602-18 про відступлення права вимоги, за яким ПАТ «Київенерго» відступило право вимоги, а КП «Київтеплоенерго» набуло право вимоги до юридичних осіб, фізичних осіб, фізичних осіб-підприємців, щодо виконання ними грошових зобов`язань перед кредитором з оплати спожитих до 01 травня 2018 року послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання. Розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10 квітня 2018 року № 591 КП «Київтеплоенерго» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам. У зв`язку з чим КП «Київтеплоенерго» здійснює з 01 травня 2018 року надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Мешканцям будинку, в якому розташована квартира відповідача, послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води надаються Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (КМДА) «Київтеплоенерго». Надання послуг здійснювалося на підставі Договору про надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, затвердженого Правилами, який опублікований у газеті «Хрещатик» від 06 серпня 2014 року № 111 (4511). Правовідносини з постачання фізичним особам централізованого опалення та централізоване постачання гарячої води регулюються Законом України « Про житлово - комунальні послуги» від 24.06.2004 №1875-IV та правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженні Постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630. Правовідносини з постачання теплової енергії та гарячої води між постачальною організацією та споживачем (фізичною особою) починаючи з 01.11.2021 року здійснюється на підставі Постанови КМУ від 11.12.2019 року №1182 «Про затвердження Правил надання послуги з постачання гарячої води та типових договорів про надання послуг з постачання гарячої води» та Постанови №830 «Про затвердження Правил надання послуг з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуг з постачання теплової енергії» від 21.08.2019 року. На виконання вимог Закону КП «Київтеплоенерго», на підставі типового договору, підготовлено та опубліковано договір про надання послуг та централізованого опалення та постачання гарячої води в газеті «Хрещатик» від 28.03.2018 №34 (5085). Судом встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , з 08 червня 2006 року, що підтверджується відповіддю з Єдиного державного демографічного реєстру за № 780348 від 11 вересня 2024 року, а тому є споживачем послуг, які надає позивач. Згідно відповіді комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» від 10 жовтня 2024 року № 062/14-10280, квартира [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 29 липня 2005 року належить [PERSON] . Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті рішення Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦПК України власність зобов?язує. За ст. 322 ЦК України власник зобов?язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг. Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газопостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Частиною 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV та ч. 1 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Проте відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року №1875-IV, п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Водночас такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV та п. 5 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року № 2189-VIIIобов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Отже, згідно з наведеними законодавчими нормами споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Підключення будинку до мереж централізованого опалення та/або постачання гарячої води свідчить про надання послуг позивачем. Відповідач [PERSON] в свою чергу від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води у встановленому чинним законодавством не відмовлявся, не відключався. Крім того, постановою Судової палати у цивільних та господарських справах Верховного суду України від 20 квітня 2016 року справа № 6-2951цс15 містить висновок про те, що факт відсутності договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг. За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідач своєчасно не сплачував за спожиті послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, в результаті чого утворилась заборгованість, яка станом на 01 липня 2024 року становить 89763,41 грн, що складається із: заборгованості за спожиті до 01 травня 2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 19840,69 грн; заборгованості за спожиті до 01 травня 2018 року послуги з централізованого гарячого водопостачання у розмірі 1236,55 грн; заборгованості за спожиті з 01 травня 2018 року по 31 жовтня 2021 року послуги з централізованого опалення у розмірі 24228,29 грн; заборгованості за спожиті з 01 травня 2018 року по 31 жовтня 2021 року послуги централізованого постачання гарячої води у розмірі 7682,67 грн; заборгованості за спожиті з 01 листопада 2021 року послуги з постачання теплової енергії в розмірі 32772,97 грн; заборгованості за спожиті з 01 листопада 2021 року послуги з постачання гарячої води у розмірі 2733,65 грн; заборгованості з плати за абонентське обслуговування з послуг постачання теплової енергії у розмірі 874,44 грн; заборгованості з плати за абонентське обслуговування з послуг постачання гарячого водопостачання у розмірі 383,75 грн; заборгованості зі сплати внесків за обслуговування вузла комерційного обліку централізованого опалення у розмірі 10,40 грн. Станом на день звернення позивача до суду відповідач не сплатив зазначену заборгованість. Відповідно до п. п. 1, 6, 9 ч. 2 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV, п. п. 1, 5, 8 ч. 2 ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII виконавець зобов`язаний: забезпечувати своєчасність, безперервність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, в тому числі шляхом створення систем управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів; розглядати у визначений законодавством термін претензії та скарги споживачів і проводити відповідні перерахунки розміру плати за житлово-комунальні послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості; вести облік вимог (претензій) споживачів у зв`язку з порушенням порядку надання житлово-комунальних послуг, зміною їх споживчих властивостей та перевищенням термінів проведення аварійно-відновлювальних робіт. Водночас факт ненадання послуги або зниження якості наданої послуги (що є порушенням умов договору у розумінні ст. ст. 526, 530 ЦК України) повинен бути зафіксований належним чином (на це звертає увагу Верховний Суд у постанові від 20 листопада 2019 року у справі № 640/18143/16-ц). Враховуючи те, що КП ВО Київради (КМДА) «Київтеплоенерго» надавались послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води споживачу, який отримував вказані послуги і користувався ними за адресою: [ADDRESS] , у відповідача [PERSON] , як споживача, виник обов`язок щодо оплати цих послуги. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. На підтвердження своїх доводів щодо заборгованості відповідача, позивач надав суду розрахунок заборгованості за надані послуги, з якого вбачається, що станом на 01 липня 2024 року наявна заборгованість у сумі 89763,41 грн, яка складається з заборгованості за спожиті послуги У зв`язку з тим, що відповідачем не надано до суду заперечень проти позову, доказів в підтвердження того, що ним належним чином виконувалися умови договору, а також враховуючи, що позивачем доведено належними та достатніми доказами обґрунтованість заявленої до стягнення з відповідача суми боргу у розмірі 89763,41 грн за надані житлово - комунальні послуги, а тому позов підлягає задоволенню. Щодо стягнення судових витрат Згідно ч. 1ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Як вбачається з положень п. 3 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до квитанції від 09 липня 2024року позивачем за отримання відомостей з Державного реєстру речових прав сплачено 43,00 грн. Окрім того, позивачем при зверненні з даною позовною заявою було сплачено судовий збір у розмірі 3028,00 грн. Відповідно дост. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За таких обставин, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат в розмірі 3071,00 грн. (3028,00 + 43,00). На підставі викладеного,

Outcome: approved