Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-21 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство «Страхова Компанія «ІНГО» (в особі представника Сакалюка Д.В.) звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів в розмірі 24672, 07 грн. та понесених судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 3028,00 грн. В обґрунтування позову позивачем зазначено, що між ТОВ «Перша Лізингова Компанія» та Акціонерним товариством «Страхова компанія «ІНГО» (далі за текстом - АТ «СК «ІНГО») був укладений договір добровільного страхування засобів наземного транспорту № 47-07 (далі - договір страхування), відповідно до якого застраховано транспортний засіб «Nissan», д.н.з. [NUMBER] . В період дії договору страхування, 09.09.2023 року на автодорі М-05 Київ-Одеса 22 км., мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів - «Nissan», д.н.з. [NUMBER] (власник - ТОВ «Перша Лізингова Компанія», водій - [PERSON] ) та «Daewoo», дн.з. [NUMBER] (власник та водій - [PERSON] ) (далі за текстом - Відповідач). Відповідно до відповіді поліції про ДТП та постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16.10.2023 року у справі №369/15802/23, ДТП сталася внаслідок порушення відповідачем Правил Дорожнього Руху України. Після вищезазначеної ДТП потерпіла сторона - ТОВ «Перша Лізингова Компанія», звернулась до АТ «СК «ІНГО» із Заявою про виплату страхового відшкодування за подією, яка мала місце 09.09.2023 року із участю застрахованого автомобіля, з метою отримання виплати страхового відшкодування. Оскільки даний випадок є страховим, за договором страхування №47-07, АТ «СК «ІНГО» вищевказана заява була прийнята та були здійснені дії по встановленню всіх обставин події, визначенню розміру збитку та виплаті страхового відшкодування. АТ «СК «ІНГО», на підставі зібраних документів по справі, враховуючи умови договору страхування, здійснила виплату страхового відшкодування в розмірі 24672, 07 грн. на користь потерпілої сторони Враховуючи, що цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП не була застрахована, до позивача перейшло право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 04.06.2024 року цивільну справу передано за підсудністю до Святошинського районного суду м. Києва. Ухвалою суду від 08.07.2024 року розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін. Ухвалою суду відповідачу надано встановлений законом строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, надано строк для направлення відзиву на позовну заяву. Відзив на позов матеріали справи не містять. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що між ТОВ «Перша лізингова компанія» та Акціонерним товариством «Страхова компанія «ІНГО» був укладений договір добровільного страхування засобів наземного транспорту та цивільної відповідальності №47-067, за яким застраховано транспортний засіб - «Nissan», д.н.з. [NUMBER] . В період дії договору страхування, 09.09.2023 року на автодорі М-05 Київ-Одеса 22 км., мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів - «Nissan», д.н.з. [NUMBER] (власник - ТОВ «Перша Лізингова Компанія», водій - [PERSON] ) та «Daewoo», дн.з. [NUMBER] (власник та водій - [PERSON] ) - відповідача по справі. Відповідно до Постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16.10.2023 відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 850 грн. У результаті цієї дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль «Nissan», д.н.з. [NUMBER] , що належить ТОВ «Перша лізингова компанія», та застрахований АТ «СК «Інго» згідно Договору страхування №47-07. 02.10.2023 потерпіла сторона ТОВ «Перша Лізингова Компанія» (власник транспортного засобу) звернулася до АТ «Страхова компанія «Інго» із заявою на виплату страхового відшкодування. Позивачем АТ «Страхова компанія «Інго» проведено огляд пошкодженого транспортного засобу, складено страховий акт №6280660 від 30.10.2023, відповідно до яких розмір страхового відшкодування у загальному розмірі складає 29606, 48 грн. На підставі страхового акту № 6280660 від 30.10.2023, АТ «Страхова компанія «Інго» прийнято рішення про визнання цієї події страховим випадком та про виплату страхового відшкодування за договором у загальному розмірі 24672, 07 грн. (розрахунковий розмір страхового відшкодування), що підтверджуються розпорядженням №6280660 від 30.10.2023 року на виплату по страховій події та платіжним дорученням № 23658 від 14.11.2023 року. Як вбачається з даних перевірки чинності полісу внутрішнього страхування, цивільно-правову відповідальність водія автомобіля «Daewoo», д.н.з. [NUMBER] , яким керував відповідач - [PERSON] , станом на дату скоєння ДТП застрахована не була. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування» страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Згідно зі ст. 9 Закону України «Про страхування» страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. За приписами ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Частиною 2 стаття 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Матеріалами справи підтверджується завдання шкоди відповідачем та компенсація завданої шкоди позивачем постраждалій особі. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Статтею 1191 ЦК України визначено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Отже, право страховика подати регресний позов до страхувальника регламентовано положеннями Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, чинній на момент скоєння спірного ДТП) і пов`язується саме із встановленим фактом неповідомлення страхувальником про настання ДТП у встановлені таким Законом строки. Правовий висновок з даного питання був викладений в постанові Верховного Суду України від 12.02.2014 року у справі №6-1цс14, в якій Верховний Суд України наголосив, що вимоги Закону №1961-IV зобов`язують страхувальника/водія забезпеченого транспортного засобу повідомляти страховика про ДТП в порядку та в строки відповідно до п. 33.1 ст. 33 Закону, невиконання вказаної вимоги закону надає право страховику після виплати страхового відшкодування подати регресний позов до страхувальника або водія транспортного засобу, який спричинив ДТІІ, в порядку ст. 38 Закону. Відповідно до ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Позивач просить стягнути з відповідача суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 24672, 07 грн. Суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, доводяться наявними у справі доказами, а також враховуючи, що матеріали справи не містять доказів того, що відповідач відшкодував завдану шкоду, належних та допустимих доказів на спростування розміру страхового відшкодування суду не надав, у зв`язку з чим з [PERSON] на користь акціонерного товариства «Страхова компанія «Інго» підлягає стягненню сума сплаченого страхового відшкодування в розмірі 24672, 07 грн. Згідно з вимогами статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви у сумі 3028,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved