Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-13 00:00:00

На розгляд суду передано цивільну справу за вказаним позовом. Позивачка просить суд визнати відповідача батьком її дитини та зобов`язати Виноградівський відділ ДРАЦС внести відповідні зміни до Актового запису про народження дитини. Позов мотивовано тим, що позивачка та відповідач з 2015 до 2018 перебували у фактичних шлюбних відносинах, шлюб не реєстрували. [INFO] позивачка народила дитину, дівчинку Мілену. При реєстрації народження дитини запис про батька зроблено зі слів матері. Позивачка стверджує, що повідомляла відповідачу про вагітність, проте він проявив безвідповідальну поведінку. Наразі він змінив ставлення до дитини, вони відновили спілкування. Проте, обіцянки офіційно оформити батьківство не виконує. Відзив не подано. Позивачка у судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити. Відповідач у судовому засіданні не заперечив обставини, що викладені у позовній заяві. Визнає себе батьком дитини. Проти задоволення позову не заперечив. Допитана у якості свідка позивачка [PERSON] дала показання про те, що у період 2015-2018 роки перебувала у фактичних шлюбних відносинах із відповідачем, проте шлюб не реєстрували. Вона завагітніла від нього та повідомила йому про це. [INFO] народила дівчинку, а при реєстрації народження батько був записаний зі слів матері. Відносини із відповідачем припинилися. Згодом він змінив ставлення до дитини, вони відновили спілкування, проте своєї обіцянки офіційно оформити батьківство він не виконує. Допитаний у якості свідка відповідач [PERSON] у судовому засіданні дав показання про те, що у період 2015-2018 роки він дійсно перебував у фактичних шлюбних відносинах із позивачкою, проте шлюб не реєстрували. Позивачка у 2016 році повідомила його про те, що завагітніла від нього. Він не був готовий до сім`ї та дітей. Відносини припинилися. Згодом він познайомився з дитиною, вони з позивачкою відновили спілкування. Він обіцяв позивачці офіційно оформити батьківство, та все відкладав. Допитана у якості свідка [PERSON] - мати відповідача, суду показала, що дочка позивачки [PERSON] є її онукою. Їй було відомо, що на протязі 2015-2018 років позивачка зустрічалася з її сином. Знайомі повідомили її, що у березні 2017 року позивачка народила дитину, але син тоді не розповів їй, як матері, що являється батьком дівчинки. Зараз все налагодилося, син визнав своє батьківство. Допитана у якості свідка [PERSON] , яка є матір`ю позивачки, дала показання про те, що їй достеменно відомо, що позивачка та відповідач у період 2015-2018 роки перебували у фактичних шлюбних відносинах, проте шлюб не реєстрували. [PERSON] завагітніла і знала, що від відповідача. [INFO] народила дівчинку, а при реєстрації народження батько був записаний зі слів матері. Вони припинили відносини. Згодом відповідач змінив ставлення до дитини, вони відновили спілкування, дитина називає його татом, проте своєї обіцянки офіційно оформити батьківство він не виконує. Третя особа без самостійних вимог на предмет позову подала заяви про розгляд справи без участі її представника. Заслухавши сторін, вивчивши доводи позовної заяви, дослідивши наявні у справі письмові докази, заслухавши показання свідків, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши фактичні обставини, що мають юридичне значення для прийняття рішення по суті порушеного питання, суд вирішив наступне. Суд встановив, що [INFO] позивачка [PERSON] народила дитину дівчинку Мілену (а.с.13). При реєстрації народження доньки запис про батька був зроблений зі слів матері, тобто відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, в якій зазначено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Це підтверджено змістом Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану від 02.02.2019. (а.с.18) Відповідно до положень ст.128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до\~частини першої статті 135\~цього Кодексу. Таким чином, у суду є законні підстави прийняти до судового розгляду порушене позивачкою питання про визнання відповідача батьком дитини на підставі ст.128 СК України. В судовому засіданні здобуто достатню сукупність належних, допустимих доказів, які не викликали у суду сумнівів у їх достовірності, які свідчать про те, що позивачка та відповідач у період 2015-2018 роки перебували у фактичних шлюбних відносинах, проте шлюб не реєстрували. [PERSON] завагітніла і повідомила про це відповідачу. Відповідач не брав участі у процедурі реєстрації народження дитини, не подавав до органу ДРАЦС заяву про визнання себе батьком дитини; також не подано було і спільної заяви матері та батька при реєстрації народження дитини. Наразі відповідач визнає обставини, що наведені у позовній заяві; таке визнання не суперечить закону і не порушує прав та законних інтересів інших осіб; відповідач визнає батьківство, та дав показання, які узгоджуються зі змістом інших доказів у справі. Тому за результатами судового розгляду, із врахуванням визначеного ч.2 ст.128 СК України стандарту доказування, суд констатує наявність достатніх правових підстав для визнання відповідача батьком дитини, що якнайкраще відповідає її інтересам. Відповідно до положень ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 3) за рішенням суду. Оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, з врахуванням вищенаведеного, розглядаючи справу у межах заявлених вимог та на підставі поданих доказів, суд прийшов до переконання, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. У зв`язку із задоволенням позову судові витрати позивачки підлягають відшкодуванню відповідачем. Позивачка при поданні позовної заяви сплатила судовий збір у розмірі 1211,20 грн (а.с.12), які слід на її користь стягнути із відповідача.

Outcome: approved