Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-14 00:00:00

\~ \~ \~ \~Представник позивача [PERSON] через засоби поштового зв`язку звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з позовною заявою до [PERSON] про стягнення безпідставно набутих грошових коштів. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 11 червня 2020 року на підставі Заяви про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 287514381 від 11 червня 2020 року АТ «ПУМБ» відкрило [PERSON] поточний рахунок у форматі IBAN: № [NUMBER] , у валюті гривня, операції за яким можуть здійснюватися з використанням платіжної картки. Відповідно до заяви про зміну умов обслуговування за Договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 24 серпня 2022 року до поточного рахунку на ім`я відповідача випущено платіжну картку міжнародної платіжної системи Visa Rewards Pay Wave Instant Issue № [NUMBER] . 24 вересня 2022 року на рахунок відповідача помилково зараховані кошти в розмірі 93693,03 грн., замість правильної суми 936,90 грн., за трьома операціями переказу з-за кордону на суму 105842,04 малагасійських аріарі (MGA) з конвертацією цих коштів в гривню. Отже, різниця між 93693,03 грн. та 936,90 грн., яка становить 92756,13 грн. є безпідставно набутими грошовими коштами відповідачем, з яких 69162,12 грн. не повернуті відповідачем та становлять суму боргу відповідача. Просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 69162,12 грн., та судові витрати. \~ \~ \~ \~Представник позивача в судове засідання не з`явився, але надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, просить позовні вимоги задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся воєчасно та належним чином. \~ \~ \~ \~ Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Так, в судовому засіданні встановлено, що 11 червня 2020 року на підставі Заяви про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 287514381 від 11 червня 2020 року АТ «ПУМБ» відкрило [PERSON] поточний рахунок у форматі IBAN: № [NUMBER] , у валюті гривня, операції за яким можуть здійснюватися з використанням платіжної картки. Відповідно до заяви на зміну умов обслуговування за Договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 24 серпня 2022 року до поточного рахунку на ім`я [PERSON] випущено платіжну картку міжнародної платіжної системи Visa Rewards Pay Wave Instant Issue № [NUMBER] . Відповідно до звіту по транзакціях по рахунку № [NUMBER] в валюті Гривня 24 вересня 2022 року на зазначений рахунок зараховані кошти в розмірі 93693,03 грн. за трьома операціями переказу з-за кордону на суму 105842,04 малагасійських аріарі (MGA) з конвертацією цих коштів в гривню. Відповідно до листа компанії Euronet від 26 січня 2023 року, по усім переказам з-за кордону, що були здійснені у валюті малагасійський аріарі (MGA), внаслідок рахункової помилки у програмному комплексі процесингового центру АТ «ПУМБ» на рахунки отримувачів переказу зараховувалася грошова сума у стократному розмірі від ініційованої суми переказу. Помилка в розрахунках була обумовлена тим, що в програмному компоненті Integrated Transaction Management версії 4.5 (далі за текстом - Програма ITM), який є частиною програмного забезпечення процесингового центру АТ «ПУМБ», було неправильно визначено «параметр експоненти», який визначає скільки цифр у кінці суми переказу, який підлягає зарахуванню отримувачу, мають бути відокремлені комою. У «параметрі експоненти» замість значення «2» було вказано значення «0», що призвело до того, що програмне забезпечення ІТМ не ставило кому перед двома останніми цифрами суми транзакції для позначення останніх двох цифр як сантими. Необхідність відокремлення двох останніх цифр суми транзакції комою від решти суми валютної транзакції MGA пояснюється тим, що мінімальною одиницею MGA є один сантим, що становить одну соту (1/100) валюти малагасійський аріарі (MGA). Якби програмні компоненти, що визначають «параметр експоненти», були реалізовані належним чином, останні дві цифри були б позначені як сантими, в результаті чого на рахунки отримувачів були б зараховані коректні суми транзакцій. Натомість, до моменту виявлення та усунення проблеми, на рахунки отримувачів були зараховані суми, що в сто разів перевищували фактичні суми, які мали б бути зараховані. Наявність вищевказаної помилки в Програмі ITM, що використовується АТ «ПУМБ» для управління транзакціями за платіжними картками, яка належить компанії Euronet USA, LLC та підтримується нею, підтверджується листом компанії Euronet від 26 січня 2023 року. Після виявлення помилкового зарахування грошових коштів на рахунки отримувачів у стократному розмірі від ініційованої суми переказів та здійснення отримувачами видаткових операцій понад суму залишку власних коштів на рахунку, АТ «ПУМБ» здійснено коригування помилкового зарахування коштів по операціям у валюті малагасійський аріарі (MGA), у тому числі по рахунку відповідача, на якому 24 вересня 2022 року утворилась заборгованість за технічним (несанкціонованим) овердрафтом у розмірі\~\~93693,03 грн., що підтверджується випискою по рахунку відповідача. 28 жовтня 2022 року АТ «ПУМБ» направило на адресу [PERSON] ( [ADDRESS] ) вимогу про сплату заборгованості за несанкціонованим овердрафтом у розмірі 69162,12 грн. 19 грудня 2022 року АТ «ПУМБ» направило на адресу [PERSON] ( [ADDRESS] ) вимогу про сплату заборгованості за несанкціонованим овердрафтом у розмірі 69162,12 грн. \~ \~ \~ \~У відповідності до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий та неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно з частинами першою, другою\~статті 1212 Цивільного кодексу України\~(далі -\~ЦК України) особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.\~Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. У постановах Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2018 року у справі № 922/3412/17 (провадження № 12-182гс18) та від 13 лютого\~\~2019 року у справі № 320/5877/17 (провадження № 14-32цс19) зроблено висновок, що предметом регулювання\~глави 83 ЦК України\~є відносини,\~\~\~\~що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Відповідно до частин першої та другої\~статті 1212 ЦК України\~особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення\~глави 83 ЦК України\~застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень\~глави 83 ЦК України. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених\~статтею 11 ЦК України). Загальна умова частини першої\~статті 1212 ЦК України\~звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, бо отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на цій підставі тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання. Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не вважається безпідставним. Тобто в разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, положення\~статті 1212 ЦК України\~можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі. Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідносин і їх юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Згідно з частиною першою, пунктом 1 частини другої статті\~11, частинами першою, другою статті\~509 ЦК України\~цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені цими актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. До підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, належать договори та інші правочини. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, установлених\~статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина перша\~статті 526 ЦК України). Згідно з частиною першою\~статті 177 ЦК України\~об`єктами цивільних прав\~\~\~є речі, у тому числі гроші. Частиною першою\~статті 202 ЦК України\~встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Тлумачення положень частини першої, пункту 1 частини другої статті\~11, частини першої статті\~177, частини першої статті\~202, частини першої статті\~1212 ЦК України\~дає можливість дійти висновку про те, що чинний договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання грошей). Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в незаборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками відповідних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов`язків, зокрема внаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені частиною другою\~статті 11 ЦК України. У той самий час сама лише наявність укладеного між сторонами договору не є достатньою підставою для віднесення до договірних будь-яких правовідносин, що виникають між цими особами. Для визнання відповідних зобов`язань між сторонами договірними необхідним є встановлення факту їх виникнення саме на підставі умов та на виконання відповідного договору. Подібний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 24 лютого 2021 року у справі № 912/2601/19, від\~26 травня 2021 року у справі № 202/7994/17-ц. Судом встановлено, що 24 вересня 2022 року банком на рахунок відповідача були помилково зараховані грошові кошти в розмірі\~\~93693,03 грн., замість правильної суми коштів 936,90 грн. за трьома операціями переказу коштів з-за кордону на загальну суму 105842,04 малагасійських аріарі (MGA) з конвертацією цих коштів в гривню. По усім переказам з-за кордону, що були здійснені у валюті малагасійський аріарі (MGA), внаслідок рахункової помилки у програмному комплексі процесингового центру АТ «ПУМБ» на рахунки отримувачів переказу зараховувалася грошова сума у стократному розмірі від ініційованої суми переказу. Помилка в розрахунках була обумовлена тим, що в програмному компоненті Integrated Transaction Management версії 4.5 (далі за текстом - Програма ITM), який є частиною програмного забезпечення процесингового центру АТ «ПУМБ», було неправильно визначено «параметр експоненти», який визначає скільки цифр у кінці суми переказу, який підлягає зарахуванню отримувачу, мають бути відокремлені комою. У «параметрі експоненти» замість значення «2» було вказано значення «0», що призвело до того, що програмне забезпечення ІТМ не ставило кому перед двома останніми цифрами суми транзакції для позначення останніх двох цифр як сантими. Наявність вказаної помилки, яка була усунена АТ «ПУМБ» після її встановлення, стала подією, скориставшись якою, відповідач безпідставно набув майно, що належить банку. Згідно зі\~статтею 1213 ЦК України\~набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. Отже, наявні всі обов`язкові умови для виникнення зобов`язання з безпідставного збагачення: набуття або збереження майна; набуття або збереження майна за рахунок іншої особи (збільшення або збереження майна у особи є наслідком втрати або недоотримання цього майна іншою особою); відсутність правової підстави для набуття або збереження майна за рахунок іншої особи. Таким чином, установивши, що на рахунок відповідача [PERSON] позивачем помилково зараховано грошові кошти за одним переказом у стократному розмірі від ініційованої ним самим суми операції, а у подальшому ним за рахунком здійснено видаткові операції і не повернуто грошові кошти АТ «ПУМБ», незважаючи на направлені останньому вимоги, суд першої інстанції обгрунтовано вважав, що грошові кошти у розмірі 93693,03 грн. вважаються отриманими відповідачем безпідставно у розумінні\~статті 1212 ЦК України\~та є такими, що підлягають поверненню. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 10 квітня 2024 року по справі № 183/5849/23. Таким чином, враховуючи викладене, позовні вимоги АТ «ПУМБ» про стягнення з [PERSON] безпідставно набутих грошових коштів у розмірі 69162,12 грн. підлягають повному задоволенню. Таким чином, відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 2684,00 грн.

Outcome: approved