Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-20 00:00:00

Заявник звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Заяву мотивує тим, що їй на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] на підставі реєстраційного посвідчення, виданого Львівським міжміським бюро технічної інвентаризації згідно довідки ЖБК-102 за №91 від 23.01.1996 та записано в реєстрову книг №61 за реєстровим №10379. 12.08.2024 під час здійснення реєстраційних дій, державним реєстратором прав на нерухоме майно [PERSON] , Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради, їй відмовлено в проведенні реєстраційних дій у зв`язку з тим, що подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження, а саме в довідці №91 від 23.01.1996 наявні розбіжності щодо ПІБ заявника (по батькові). Вказує, що у даному реєстраційному посвідчені та даній довідці зазначено неправильно її по батькові, оскільки вона згідно паспорту значиться як [PERSON] . Встановлення факту належності їй довідки ЖБК-102 за №91 від 23.01.1996 та реєстраційного посвідчення, виданого Львівським міжміським бюро технічної інвентаризації згідно довідки ЖБК-102 за №91 від 23.01.1996, в інший спосіб як через встановлення даного факту судовим рішенням, вона не має змоги. Дані обставини стали підставою для звернення з даною заявою до суду захистом свого права та інтересу. Просить заяву задоволити. Ухвалою суду від 02.09.2024 у справі відкрито провадження та призначено судовий розгляд справи за участю учасників справи. Заявник у судовому засіданні заяву підтримала, пояснення дала аналогічні викладеним у заяві. Просить заяву задоволити. Представник заінтересованої особи у судовому засіданні заяву не заперечила, та вказала, що рішенням від 12.08.2024 заявнику відмовлено в проведенні реєстраційних дій, оскільки у довідці №91\~від 23.01.1996\~наявні розбіжності\~по батькові\~заявника,\~а відтак\~заявнику слід\~встановити факт\~належності правовстановлюючих\~документівчерез суд. Просить заяву задоволити. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення, з таких підстав. У судовому засіданні установлено, що згідно копії реєстраційного посвідчення, виданого Львівським міжміським бюро технічної інвентаризації від 22.01.1996, стверджується, що кооперативна квартира [ADDRESS] (кооператив ЖБК-102) зареєстрована за [PERSON] на праві особистої власності на підставі довідки ЖБК-102 за №91 від 23.01.1996, та записано у реєстрову книжку №61 за реєстровим №10379 від 22.01.1996. Копією довідки ЖБК-102 за №91 від 23.01.1996 стверджується, що така видана [PERSON] , про те, що вона є членом житлово-будівельного кооперативу № [NUMBER] , і їй належить в цьому кооперативі квартира [ADDRESS] , яка повністю внесла внесок за вказану квартиру в черні місяці 1991 року. Згідно з копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 20.05.1965 заявник [PERSON] народилася [INFO] . Як вбачається із копії свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] від 07.03.1974, що між заявником та [PERSON] укладено шлюб, після реєстрації якого заявник змінила прізвище на « [PERSON] ». З копії паспорту громадянина України [NUMBER] , що був виданий Франківським РВ ЛМУ УМВС України у Львівській області від 08.02.2002, та пенсійного посвідчення серія [NUMBER] від 03.11.2015, по батькові заявник значиться як « [PERSON] ». Згідно довідки ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» №1-2649 від 15.07.2024 стверджується, що така видана [PERSON] про те, що згідно інвентаризаційних матеріалів ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» станом на 29.12.2012 квартира [ADDRESS] зареєстрована за: [PERSON] . За таких обставин, суд вважає, що у вищевказаних правовстановлюючих документах було невірно зазначено по батькові заявника, а саме « [PERSON] », замість вірного « [PERSON] », що призводить до неточності у визначенні власника по таких правовстановлюючих документах. Вирішуючи питання про встановлення даного факту суд виходить з того, що відповідно до ч.1\~ст. 293 ЦПК України,\~окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пунктом 5 частини 2 статті 293\~ЦПК України\~передбачено суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 6 ч. 1\~ст.\~315\~ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Як зазначено у постанові Верховного Суду № 320/948/18 від 10.04.2019 року у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Суд враховує роз`яснення, викладені у п. 12\~постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», за змістом якого при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Також суд приймає до уваги роз`яснення, викладені у листі Верховного Суду України 01.01.2012 «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», де зазначено, що громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа у відповідності до п. 6 ч. 1\~ст. 315 ЦПК України. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Відповідно до ч. 1\~ст. 28 ЦК України, фізична особа набуває прав та обов`язків і здійснює їх під своїм ім`ям. Ім`я фізичної особи, яка є громадянином України, складається із прізвища, власного імені та по батькові, якщо інше не випливає із закону або звичаю національної меншини, до якої вона належить. Встановити факт належності довідки про членство особи в кооперативі та внесення пайового внеску та реєстраційного посвідчення про право власності на квартиру у інший спосіб, як через встановлення даного факту судовим рішенням, заявник не має змоги. Задоволення заяви має юридичне значення для заявника. Окрім цього, встановлення даного юридичного факту в достатній мірі захистить інтереси заявника та відповідатиме завданням цивільного судочинства, визначеним у ст.2 ЦПК України. У суду немає підстав ставити під сумнів істинність фактів, повідомлених заявником та підтверджених документами. Проаналізувавши дані, що знаходяться в матеріалах справи та дослідивши докази у їх сукупності суд приходить до переконання, що обставини на які покликається заявник у заяві знайшли своє підтвердження у представлених суду доказах, а тому вимоги, викладені у заяві підлягають до задоволення. Згідно ч. 7\~ст. 294 ЦПК України\~при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved