Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-13 00:00:00

представник позивача звернувся в суд з позовом до відповідачки, просить суд стягнути аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій формі в розмірі 10000 гривень, щомісячно від дня пред`явлення позову до досягнення повноліття, а у випадку здобуття вищої освіти до закінчення навчання у вищому навчальному закладі. В обґрунтування позовних вимог представник позивача покликається на те, 27.12.2018 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований Шевченківським районним у м. Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, про що здійснено відповідний актовий запис за № 577, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Так. [INFO] у них народився син- [PERSON] . З червня 2020 року позивач з відповідачем фактично перестали разом проживати через різні погляди на життя, інші побутові проблеми, внаслідок чого значно погіршились сімейні відносини між сторонами. З лютого 2022 року відповідач виїхала за межі України і перестала підтримувати будь-які контакти з позивачем, крім того не цікавиться життям свого малолітнього сином, не бере участь у його вихованні та утриманні. Зазначає, що дитина проживає разом з позивачем , перебуває на повному його забезпеченні та утриманні. На даний час позивач звернувся до Радехівського районного суду Львівської області із позовної заявою про розірвання шлюбу. Ухвалою судді від 31 травня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 08.07.2024 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач стверджує про необґрунтованість позовних вимог з огляду на те, що інформація, зазначена у позовній заяві є такою, що не відповідає дійсності. Зокрема, відповідачка у відзиві зазначає, що незважаючи на складні відносини з позивачем, цікавиться життям малолітнього сина. Постійно надавала матеріальну допомогу сину шляхом надання коштів на утримання сина позивачу, оскільки у позивача заблоковані усі карткові рахунки через відкриття виконавчих проваджень. Також здіснюваоа надсиланням коштів його родичам, що підтверджується платіжними квитанціями. Окрім цього, зазначила, що позивач перестав надавати можливість її у спілкуванні із їхньою спільною дитиною. Вважає, що існує велика ймовірність того, що у випадку стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 10\~000 грн, дані кошти не підуть на утримання їхньої спільної дитини, а будуть витрачатися на погашення боргів за виконавчими провадженнями, утримання цивільної дружини і новонародженої дитини. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі з підстав та мотивів викладених у позовній заяві. Представник відповідача просив також врахувати платіжні інструкції, що були долучені до відзиву у якості додатків до такого. Позовні вимоги визнає частково, вважає за доцільне тягнути з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання малолітнього [PERSON] у розмірі 2563 грн. Звернув увагу суду на те, що ст. 141 СК України передбачає рівні обов`язки батьків щодо дитини, у контексті утримання такої теж, а кошти, що витрачаються на сина у заявленій сумі нічим не обґрунтовуються. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані докази та ухвалюючи рішення у відповідності до вимог ст. 264 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного. 27.12.2018 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований Шевченківським районним у м. Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, про що здійснено відповідний актовий запис за № 577 та підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Як вбачається з матеріалів справи, сторони є батьками малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в підтвердження чого до матеріалів справи долучено копію свідоцтва про народження. Згідно із ч.ч.1,2\~ст.184 Сімейного кодексу України (далі СК України), суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою (ч.1 ст. 141 СК України). В судовому засіданні судом встановлено, що на даний час дитина проживає із батьком позивачем по справі, що підтверджено як матеріалами справи, а саме: актом обстеження умов проживання та безпосередньо сторонами у судовому засіданні. Згідно із ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Позивачем заявлено вимогу про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій формі в розмірі 10000 гривень, щомісячно від дня пред`явлення позову до досягнення повноліття, а у випадку здобуття вищої освіти до закінчення навчання у вищому навчальному закладі. Відповідно до вимог ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, згідно із ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» встановлено у 2024 році прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років - 2563 гривні. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №\~789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Як вбачається із п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України, наданих від 15.05.2006р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При визначенні розміру аліментів, суд враховує вищенаведені обставини, зокрема і майновий стан відповідачки та вимоги законодавства щодо мінімального рекомендованого розміру аліментів на одну дитину, у зв`язку із чим приходить до висновку про задоволення позову частково шляхом стягнення аліментів в розмірі 5000 гривень на дитину, і на думку суду такий розмір аліментів є достатнім з врахуванням матеріального становища платника аліментів та можливим до сплати, оскільки відповідач являється фізично здоровою працездатною особою. У відповідності до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 1073,60 гривень. \~ \~ \~ \~ Згідно п.1 ч.1ст. 430 ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved