Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-21 00:00:00

1.Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що у жовтні 2010 року познайомилася з [PERSON] , від якого [INFO] народила дитину [PERSON] . Запис про батька був зроблений в порядку ч. 1 ст. 135 СК України. Шлюб між ним не укладався. [PERSON] постійно піклувався про дитину, надавав необхідну допомогу. 28.09.2022 року [PERSON] пішов захищати Батьківщину та був відправлений у зону ведення бойових дій. [INFO] [PERSON] загинув. З метою підтвердження факту батьківства була проведена молекулярно-генетична експертиза на спорідненість між [PERSON] (сестрою [PERSON] ) та дитиною [PERSON] . Встановлення факту батьківства потрібно для оформлення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, отримання виплат та оформлення спадщини. Відповідач [PERSON] у відзиві на позовну заяву зазначила, що з 2010 року проживала разом із [PERSON] , а 29.04.2022 року вони зареєстрували шлюб. Відповідач вказує, що додані до позову роздруківки листування, квитанцій банку не мають доказового значення. Звертає увагу, що 27.12.2017 року позивач уклала шлюб з [PERSON] , що, на думку відповідача, суперечить принципу одношлюбності. Також відповідач зазначає, що висновок молекулярно-генетичного експертного дослідження не стосується [PERSON] , а лише визначає, що [PERSON] є тіткою дитини, що не виключає вірогідного батьківства іншого брата [PERSON] . Також матеріали справи не містять доказів, що [PERSON] є сестрою [PERSON] . Крім того відповідач вказує, що позивачем пропущений строк позовної давності та позивач не довела, що строк пропущений з поважних причин. З урахуванням викладеного просить відмовити у задоволенні позову. Відповідач [PERSON] (мати [PERSON] ) відзив на позов не надала. Від третьої особи - Відділу № [NUMBER] [INFO] надійшов відзив, в якому зазначено, що вимоги, викладені позивачем у заяві визнаються в повному обсязі. 2.Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. 13.08.2024 року винесено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі. 22.08.2024 року позивачем долучено оригінал висновку молекулярно-генетичного експертного дослідження. 23.08.2024 року надійшов відзив на позовну заяву від Відділу № [NUMBER] [INFO] . 27.09.2024 року надійшов відзив на позовну заяву від [PERSON] 14.10.2024 року позивач надала заперечення на відзив. 14.10.2024 року від позивача надійшло клопотання про відшкодування судових витрат. 16.10.2024 року надійшла заява про відшкодування судових витрат від представника відповідача. 16.10.2024 року в судовому засіданні розглянуто заяву відповідача про розгляд справи в порядку загального провадження. Представник відповідача, адвокат Баховський М.М. пояснив, що це необхідно для того, щоб мати можливість оскаржити рішення суду в касаційному порядку. Оскільки така підстава не передбачена нормами ЦПК України, в задоволенні клопотання відмовлено, про що зазначено в протоколі судового засідання. 3.Фактичні обставини справи, встановлені судом. [PERSON] народився [INFO] , у свідоцтві про народження серії [NUMBER] якого батьком вказаний [PERSON] (арк. с. 8). Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження державна реєстрація проведена відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (арк. с. 9). 27.12.2017 року укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Після державної реєстрації шлюбу дружина змінила прізвище на [PERSON] (арк. с. 11). [PERSON] народився [INFO] , згідно свідоцтва про народження мати [PERSON] (арк. с. 135). 29.04.2022 року укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] , після реєстрації шлюбу дружина змінила прізвище на [PERSON] (арк. с. 137). Від іншого шлюбу [PERSON] має дитину [PERSON] , [INFO] (арк. с. 139). 27.10.2023 року [PERSON] отримав свідоцтво про зміну імені, відповідно до якого отримав прізвище, ім`я та по-батькові [PERSON] (арк. с. 141). Згідно витягу з наказу командира військової частини [NUMBER] від 28.06.2024 року [PERSON] загинув [INFO] (арк. с. 115). Свідоцтво про смерть видано 21.06.2024 року (арк. с. 136). Вказані обставини не є спірними між сторонами. Згідно висновку молекулярно-генетичного експертного дослідження для подання до суду № 43689 від 19.08.2024 року «ймовірність того, що [PERSON] , [INFO] , є біологічною тіткою, тобто сестрою батька за обома батьками, відносно учасника [PERSON] , [INFO] , народженого матір`ю [PERSON] , [INFO] , в рамках проведеного дослідження складає 99,97%» (арк. с. 91-110). [PERSON] , [INFO] має дошлюбне прізвище [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб № [NUMBER] (арк. с. 165). 4.Оцінка аргументів сторін та норми права, які застосував суд. Статтею 81 ЦПК України\~встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до\~статті 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частина перша\~статті 89 ЦПК України). Згідно ч.4 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Положеннями частин 1-3 статті 13\~ЦПК України також передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до пунктів 1 та 3 ч.2 ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 3) за рішенням суду. Згідно ч.1-2 ст.130 СК України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду.\~Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до\~частини першої статті 135\~цього Кодексу.\~Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у\~частині третій статті 128\~цього Кодексу. Пленум Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3, зазначив, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) - як заінтересовані особи. В свою чергу, відповідно до ч.1 ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду про встановлення факту повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Враховуючи викладене, на підставі наданих доказів, суд дійшов висновку, що наявність кровного споріднення між загиблим [PERSON] і дитиною [PERSON] , доведено належним, допустимим, достовірним і достатнім доказом, а саме висновком експерта за результатом проведення судової молекулярно-генетичної експертизи, яка на сьогодні є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини. Суд не приймає до уваги аргумент відповідача, що батьком дитини міг бути інший брат [PERSON] . Відповідач не скористалась своїм правом та не заявила про необхідність проведення експертизи на встановлення батьківства із цими особами. Аналогічно, твердження, що [PERSON] міг бути позашлюбною дитиною теж не має під собою жодного підґрунтя, але може бути перевірено шляхом генетичної експертизи, про яку відповідач теж не заявляла. Крім того, відповідач зазначає, що відсутні докази того, що [PERSON] є сестрою [PERSON] . Суд не приймає цей довід до уваги, оскільки відповідач, як дружина [PERSON] , не може не знати, чи є вказана особа сестрою її чоловіка, але ставить під сумнів її особу лише з формальних підстав, відсутності в матеріалах справи свідоцтва про народження. Також суд враховує те, що мати загиблого - [PERSON] не висловила жодних заперечень щодо позову. У зв`язку з чим суд вважає, що заява в частині основної\~вимоги про встановлення факту батьківства є обґрунтованою, а тому в цій частині заява підлягає задоволенню, що надасть можливість заявнику підтвердити зв`язок народженої нею дитини із загиблим, як між сином та батьком, зокрема\~з метою призначення дитині соціальної допомоги внаслідок смерті її батька. При цьому суд не досліджує чи було спільне проживання між [PERSON] та [PERSON] , чи вели вони спільне господарство, наявність взаємного піклування, сплату аліментів тощо, оскільки такі обставини жодним чином не підтверджують (або спростовують) батьківство. Суд не бере до уваги посилання відповідача на пропущення строку позовної давності. За приписами ч. 1 ст. 20 СК України до вимог, що випливають із сімейних відносин, позовна давність не застосовується, крім випадків, передбачених\~частиною другою статті 72,\~частиною другою статті 129,\~частиною третьою статті 138,\~частиною третьою статті 139\~цього Кодексу. Отже, в даному випадку, позовна давність не застосовується. Відповідно до ч.1 ст. 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду\~орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить\~відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. У відповідності до положень підпункту 2.16.4 пункту 2.16 розділу II Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, який затверджений наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року № 96/5, на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. Крім того, відповідно до положень першого абзацу пункту 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» 15.05.2006 року № 3, резолютивна частина рішення щодо визнання батьківства (материнства) має містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. 5. Розподіл судових витрат. Частиною 1 ст. 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат,\~пов`язаних з\~розглядом справи,\~належать,\~зокрема,\~витрати на професійну правничу допомогу. За приписами ч. 1-2 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Враховуючи, що ані у позовній заяві, ані у запереченні на відзив позивач не ставила питання щодо відшкодування судових витрат на проведення експертизи, в цій частині вимоги задоволенню не підлягають. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved