Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-10 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. Рух справи. У лютому 2024 року ТОВ «ВЕРРА ФІНАНС» (далі - «позивач») звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі - «відповідач») про стягнення кредитної заборгованості у розмірі 165 946,31 гривень. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на наступні обставини. 13.06.2019 року між АТ «Укрсиббанк» до [PERSON] укладено договір про відкриття та комплексне розрахункове-касове обслуговування банківського рахунку фізичної особи та умови кредитування № 95412905000 від 13.06.2019 року згідно якого відповідач отримала кредит на споживчі цілі у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 49 000 грн. 00 коп., який в подальшому збільшено до 102 000 грн. 00 коп. під процентну ставку у розмірі 55% річних. 25.01.2023 року АТ «Укрсиббанк» на підставі договору факторингу №237 передав ТОВ «Верра Фінанс» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі і до [PERSON] , на підставі чого новим кредитором у вказаних правовідносинах є ТОВ «Верра Фінанс» у якого виникло право вимоги по поверненню кредиту до відповідача, заборгованість у якої станом на 06.02.2024 року становить 165 946 грн. 31 коп. До теперішнього часу відповідачем борг не погашено. Посилаючись на приписи матеріального і процесуального права, позивач просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором № 95412905000 від 13.06.2019 року у загальній сумі 165 946,31 грн., та судові витрати у розмірі 3 028,00 грн. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду клопотання про розгляд справи без його присутності. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував (а.с. 4). У судове засідання відповідач [PERSON] , не з`явилася про дату, час та місце розгляду справи була повідомленою належним чином, направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутності та про визнання позову (а.с. 125). У зв`язку з тим, що сторони не з`явилися в судове засідання, згідно із ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч.1, 4 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Судом встановлено наступні фактичні обставини. 13.06.2019 року [PERSON] звернулася до АТ «Укрсиббанк» із анкетою-заявою на надання споживчого кредиту, згідно якої строк дії ліміту кредитування становить 24 місяці, сума кредитного ліміту 49 000 грн. 00 коп. (а.с.10). Так, згідно договору-анкети про відкриття та комплексне розрахункове-касове обслуговування банківського рахунку фізичної особи та умови кредитування від 13.06.2019 року АТ «Укрсиббанк» відкрив [PERSON] та обслуговує тарифний план «Револьверна Кредитна Картка «Шопінг картка НПК», відкриває поточний рахунок № [NUMBER] у національній валюті України та встановлює ліміт кредитування у розмірі 49000 грн. 00 коп. зі строком дії до 10.07.2021 та процентною ставкою на суму кредитної заборгованості 55% річних (а.с. 11-12). Відповідно до п. 2.9. Договору встановлена відповідальність відповідача, так у разі прострочення сплати відповідачем чергового платежу позивач має право вимагати сплати відповідачем комісії за надання послуг з управління кредитом при простроченні сплати платежу у розмірі до 500 грн. 00 коп. Як вбачається з інформації щодо руху коштів по рахунку картки з лімітом у відповідача за період з 16.05.2019-15.06.2019 кредитний ліміт становив - 49000 грн. 00 коп., за період з 16.08.2019-15.11.2021 року кредитний ліміт становив - 50 000 грн. 00 коп. та за період з 16.11.2019-15.01.2023 року кредитний ліміт становив - 102 000 грн. 00 коп. (а.с. 16-78). Крім цього, позивачем надано Правила (договірні умови) відкриття, використання і обслуговування поточних рахунків фізичних осіб у національній і іноземній валютах в АТ «Укрсиббанк» (зі змінами) згідно п. 1.1. дані правила встановлюють порядок відкриття, обслуговування, закриття поточних рахунків для власних потреб фізичних осіб, надання платіжних послуг та проведення інших операцій, а також порядок встановлення та зміни тарифів й інші питання, пов`язані з використанням поточних рахунків (а.с. 79-89). Згідно п. 4.1. Правил (договірні умови) споживчого кредитування позичальників АТ «Укрсиббанк» за порушення відповідачем термінів погашення будь-яких своїх грошових зобов`язань, передбачених кредитним договором, зокрема термінів повернення кредиту (всієї суми або його частини) та/або термінів сплати процентів та/або комісій, Позивач має право вимагати від Позичальника додатково сплатити позивачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу, якщо сума такої заборгованості виражена у гривні. 25.01.2023 між АТ «Укрсиббанк та ТОВ «Верра Фінанс» укладено договір факторингу №237, відповідно до якого АТ «Укрсиббанк» передав (відступив), а ТОВ «Верра Фінанс» прийняло всі права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі до [PERSON] (а.с. 97-99). Згідно Витягу з реєстру боржників до Договору факторингу №237 від 25.01.2023 АТ «Укрсиббанк» передав право вимоги ТОВ «Верра Фінанс» по кредитному договору № 95412905000 від 13.06.2019 року, де боржником виступає [PERSON] , загальна сума боргу становить 165 946 грн. 31 коп., яка складається із: заборгованість за основним боргом - 101 970 грн. 39 коп.; заборгованість за відсотками - 63 965 грн. 92 коп.; заборгованість за комісіями - 10 грн.00коп. (а.с. 101). 30.10.2023 ТОВ «Верра Фінанс» надіслав на адресу фактичного проживання відповідача ( [ADDRESS] ) вимогу №1453 про погашення заборгованості за кредитним договором № 95412905000 від 13.06.2019 року, яка становить 165 946 грн. 31 коп. та складається із: заборгованість за основним боргом - 101 970 грн. 39 коп.; заборгованість за відсотками - 63 965 грн. 92 коп.; заборгованість за комісіями - 10 грн.00 коп. (а.с. 90). Нормами матеріального та процесуального права України, якими керується суд. Згідно з положеннями ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно положень ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтями 525, 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк згідно з вказівками закону та договору. Відповідно до укладеного між сторонами договору та статей 1049, 1050 та 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Згідно з ст.6, ч. 1 ст. 627 та ч. 1 ст. 628 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Перевіряючи обґрунтованість позовних вимог, суд приймає до уваги те, що відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Стаття 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). У ході розгляду справи стороною позивача доведено те, що позивач на даний час є законним правонаступником стягувача за укладеними договорами, боржником за якими є відповідач. Стороною відповідача наданий позивачем розрахунок не спростовано, як і не надано доказів належного виконання договірних зобов`язань та сплати коштів в добровільному порядку. За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Висновки суду. Відповідачем позовні вимоги визнано у повному обсязі. З огляду на викладене, даючи оцінку зібраним доказам у справі, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги позивача є законними та такими, що підлягають задоволенню. З відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість у сумі 165 946,31 гривень. Судові витрати. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України, зокрема, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки відповідачем [PERSON] було визнано позов у повному обсязі, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, що складає 1 514,00 грн., а інші 50 відсотків у сумі 1 514,00 грн. необхідно стягнути на користь позивача з відповідача [PERSON] . На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved