Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-22 00:00:00

Позивач у травні 2024 року звернулася до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовом до Миколаївської міської ради, Виконавчого комітету Миколаївської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Перша миколаївська державна нотаріальна контора Миколаївської області, про визначення розміру часток у приватній спільній сумісній власності, в якому просив суд ухвалити рішення, яким: визначити частки в спільній сумісній власності на житловий будинок [ADDRESS] по частини кожному із її співвласників, а саме: [PERSON] частку, [PERSON] (який помер [INFO] ) частку; визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом, після смерті сина [PERSON] право власності на частку у праві власності на будинок [ADDRESS] ; визнати частки в спільній сумісній власності на земельну ділянку з кадастровим номером 4810137200:15:016:0023 по частини кожному із її співвласників, а саме: [PERSON] частку та [PERSON] (який помер [INFO] ) частку; визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом, після смерті сина [PERSON] право власності на частку у праві власності на земельну ділянку з кадастровим номером 4810137200:15:016:0023. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] вказує на те, що їй [PERSON] , її сину [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить будинок [ADDRESS] та земельна ділянка з кадастровим номером 4810137200:15:016:0023. Син [PERSON] помер. Після його смерті позивачка звернулась до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але їй було відмовлено з огляду на не визначення розміру часток між власниками. У судове засідання сторони у справі не з`явилися, надавши заяви про розгляд справи без їх участі. Вивчивши доводи позову, дослідивши письмові докази, судом встановлено такі факти та відповідні ним правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] - [PERSON] є матір`ю [PERSON] . З свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 01.09.2009 року слідує, що житловий будинок за адресою: [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності належить: [PERSON] та [PERSON] . Зазначене підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно видане Миколаївським міжміським бюро технічної інвентаризації №23720511 від 01.09.2009 року та технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] . Відповідно до державного акту серії ЯЛ №617005 [PERSON] та [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка кадастровий номер 4810137200:15:016:0023 розташованої за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. [PERSON] [INFO] помер, свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Позивач [PERSON] звернулася до Першої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області із заявою про прийняття спадщини, де і було заведено спадкову справу №34/2024. Листом державного нотаріуса Першої миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області Дехтяр Л.Ф. від 27 лютого 2024 року № 199/02-14 позивачу відмовлено у свідоцтва про право на спадщину після смерті її сина [PERSON] , який помер [INFO] на його частку у праві спільної сумісної власності на житловий будинок [ADDRESS] та земельну ділянку з кадастровим номером 4810137200:15:016:0023 у зв`язку з невизначеністю часток співвласників в праві спільної власності. Вирішуючи питання щодо обґрунтованості позовних вимог суд зазначає таке. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України). Стаття 1217 ЦК України\~передбачає, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених\~статтею 1259\~цього Кодексу (стаття 1258 Цивільного кодексу України). Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. З матеріалів справи слідує, що позивач є спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] . Будь-яких доказів наявності інших спадкоємців першої черги після його смерті матеріали справи не містять. За життя [PERSON] на праві спільної сумісної власності належав житловий будинок та земельна ділянка за адресою [ADDRESS] . Інший співвласник - [PERSON] Частина перша статті 355 ЦК України вказує на те, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). \~ \~ \~ \~Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно (частина друга, третя та четверта статті 355 ЦК України). Спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю (частина перша статті 368 ЦК України). Згідно із приписів статті 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду (частина перша статті 370 ЦК України). Частиною першою статті 1225 Цивільного кодексу України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд, об`єкта незавершеного будівництва, щодо якого зареєстровано право власності/спеціальне майнове право, переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені (частина друга статті 1225 Цивільного кодексу України). Згідно із частиною першою статті 1226 Цивільного кодексу України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність) (частина перша статті 86 Земельного кодексу України). Частина четверта статті 89 Земельного кодексу України вказує на те, що співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом (частина п`ята статті 89 Земельного кодексу України). Відповідно до частини першої статті 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці (крім земель державної, комунальної власності), право власності на таку земельну ділянку одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача такого об`єкта без зміни її цільового призначення. У разі якщо відчужувачу (попередньому власнику) такого об`єкта належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку, до набувача цього об`єкта переходить право власності на таку частку. При вчиненні правочину, що передбачає перехід права власності на зазначений об`єкт, мають дотримуватися вимоги частини шістнадцятої цієї статті. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що частки позивача та [PERSON] є рівними та складають по частині у праві власності на житловий будинок та земельну ділянку за адресою [ADDRESS] . Доказів наявності домовленості співвласників про визначення часток у праві власності в інших розмірах матеріали справи не містять. Оскільки позивачу відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , то і позовні вимоги про визнання права власності у порядку спадкування після смерті [PERSON] на частину у праві власності на житловий будинок та земельну ділянку за адресою [ADDRESS] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved