Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-15 00:00:00

18 липня 2024 року позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовною заявою до Вугледарської міської військової адміністрації Волноваського району Донецької області, в якій просили визнати за кожним з них право власності на 1/4 частину квартири [ADDRESS] та складається з 2 кімнат, має загальну площу 48,69 кв.м., житлову площу 27,50 кв.м. В обґрунтування позову зазначили, що позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON] ) [INFO] отримали свідоцтво про право власності на квартиру у [ADDRESS] . [PERSON] та [PERSON] рідні діти [PERSON] та [PERSON] . На зворотній стороні свідоцтва має місце реєстраційний напис, посвідчений начальником Вугледарського бюро технічної інвентаризації, про те, що зазначена в свідоцтві квартира [ADDRESS] зареєстрована Вугледарським бюро технічної інвентаризації на праві приватної власності за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (нинішнє прізвище - [PERSON] ), про що 08 жовтня 1996 року здійснено запис в реєстрову книгу за № 5/5дк336 (31). Позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зареєстровані та фактично проживали за зазначеною адресою. Але після початку повномасштабного вторгнення через активні бойові дії усі троє вимушені були евакуюватись з м. Вугледар Донецької області і на теперішній час [PERSON] , [PERSON] фактично проживають у м. Київ.14 жовтня 2023 року позивачі звернулися до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) з заявою про реєстрацію права власності на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] . Однак, позивачі отримали рішення від 31 жовтня 2023 року про відмову в проведенні реєстраційних дій № 69989598, яке мотивоване наступним: згідно наданої відповіді на запит населені пункти Вугледарської міської територіальної громади знаходиться в зоні проведення активних бойових дій та тимчасовій окупації, у зв`язку з чим не має змоги отримати інформацію щодо реєстрації об`єкту нерухомого майна, розташованого за адресою: [ADDRESS] . У зв`язку з пошкодженням житла у позивачів є необхідність подати заяву на отримання компенсації до відповідної Комісії, відповідно до постанови КМУ від 21 квітня 2023 року № 381. З урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК України власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Наразі провести реєстрацію права власності на квартиру не вбачається за можливе, так як відсутня можливість отримання інформації в БТІ щодо квартири, що в свою чергу обмежує право позивачів на отримання від держави компенсації за пошкоджене житло. Враховуючи відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення невизнаного права власності на квартиру, позивачі вимушені звертатися з даним позовом у порядку, визначеному статтею 392 ЦК України. У зв`язку з викладеним позивачі звернулись до суду з даним позовом. Представник позивачів [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та за відсутності позивачів, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи без його участі та вирішити справу на розсуд суду. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Відповідно до положень ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з\~п.\~1\~ч.\~2\~ст.\~16\~ЦК України\~способом захисту\~цивільних прав\~та інтересів\~може бути,\~зокрема, визнання права. Судом встановлено, що 28 серпня 1996 [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в порядку приватизації набули на праві спільної власності квартиру за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 48,69 кв.м., про що видане свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS] (а.с. 19). На вказаному свідоцтві зроблено реєстраційний напис про те, що зазначена в свідоцтві квартира [ADDRESS] зареєстрована Донецьким бюро технічної інвентаризації засвідчує право приватної власності позивачів і записана в реєстрову книгу за № 5/5 дк-336 (31) від 08 жовтня 1996 року (а.с. 20). Оскільки у\~свідоцтві про\~право власності\~на квартиру\~ [ADDRESS] \~від 28\~серпня 1996\~року не\~визначений розмір\~часток співвласників,\~суд приходить\~до висновку\~що їх\~частки є\~рівними і кожному з позивачів належала частка квартири у праві спільної власності на неї. У подальшому, 24 червня 2008 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , актовий запис № 891, та змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим 24.06.2008 року (зв. бік а.с. 15). 09 грудня 2011 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано на підставі рішення Дніпровського районного суду м. Києва по справі № 2-1577/11 (а.с. 16). 25 квітня 2015 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , актовий запис № 692, та змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим 24.04.2015 року (зв. бік а.с. 16). Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ч. 1 ст. 317 ЦК України). Відповідно до\~статті 328\~ЦК України\~право власності\~набувається на\~підставах,\~що не\~заборонені законом,\~зокрема із\~правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. З технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] вбачається, що вказана квартира загальною площею 48,69 кв.м, житловою площею 27,50 кв.м., розташована на 6 поверсі 9-поверхового будинку та складається з наступних приміщень: перша кімната 12,30 кв.м., друга кімната 15,20 кв.м., ванна кімната 2,6 кв.м., вбиральня 0,9 кв.м., коридор 7,9 кв.м., кухня 7,2 кв.м., вбудована шафа 0,3 + 0,3 кв.м., квартира обладнана лоджією 1,99 кв.м. (а.с. 20-21). Місто Вугледар відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22 грудня 2022 року № 309 (із змінами відповідно Наказу № 30 від 05 лютого 2024 року), відноситься до територій активних бойових дій. Позивачі [PERSON] , [PERSON] є внутрішньо переміщеним особами та у 2022 році виїхали з м. Вугледар Донецької області до м. Києва, згідно з довідками від 26 грудня 2022 № 3003-5002456486, № 3003-5002456588 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, та фактично проживають за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9, 11). Позивачі у позовній заяві зазначили, що їм відомо, що внаслідок активних бойових дій їхня квартира [ADDRESS] була пошкоджена, але оцінити характер та обсяг пошкоджень квартири на теперішній час не вбачається можливим. При цьому, суд враховує, що за загальновідомою інформацією на теперішній час у місті Вугледар внаслідок бойових дій майже не залишилось вцілілих будинків, більшість будинків пошкоджені. 22 травня 2023 року набрав чинності Закон України «Про компенсацію\~за пошкодження\~та знищення\~окремих категорій\~об`єктів нерухомого\~майна внаслідок\~бойових дій,\~терористичних актів,\~диверсій,\~спричинених збройною\~агресією Російської\~Федерації проти\~України,\~та Державний\~реєстр майна,\~пошкодженого та\~знищеного внаслідок\~бойових дій,\~терористичних актів,\~диверсій,\~спричинених збройною\~агресією Російської\~Федерації проти\~України» № 2923-ІХ від 23 лютого 2023 року, яким, зокрема, визначено правові та організаційні засади надання компенсації за пошкодження та знищення окремих категорій об`єктів нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, з дня набрання чинності Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року\~№ 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року\~№ 2102-IX. Механізм надання\~компенсації для\~відновлення окремих\~категорій об`єктів\~нерухомого майна,\~пошкоджених внаслідок\~бойових дій,\~з використанням\~електронної публічної\~послуги «єВідновлення»\~визначений Порядком\~надання компенсації\~для відновлення\~окремих категорій\~об`єктів нерухомого\~майна,\~пошкоджених внаслідок\~бойових дій,\~терористичних актів,\~диверсій,\~спричинених збройною\~агресією Російської\~Федерації,\~з використанням\~електронної публічної\~послуги «єВідновлення»,\~затвердженим постановою\~Кабінету Міністрів\~України від 21 квітня 2023 р. № 381. Згідно з пунктом 6 вищевказаного Порядку, компенсація надається за умови, що відомості про право власності на пошкоджений об`єкт внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. У пункті 13 цього ж Порядку закріплено, що для отримання компенсації необхідно з урахуванням\~пункту 13-1\~цього Порядку, серед іншого, переконатися, що пошкоджений об`єкт внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно або у разі відсутності такого запису провести його реєстрацію. Механізм надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна та її використання відповідно до\~Закону України № 2923-ІХ\~від 23\~лютого 2023\~року визначений\~Порядком надання\~компенсації за\~знищені об`єкти\~нерухомого майна,\~затвердженим постановою\~Кабінету Міністрів\~України від 30 травня 2023 р. № 600. У пункті 13 даного Порядку визначено, що отримувач компенсації здійснює відповідно до\~Закону України\~«Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» дії щодо державної реєстрації припинення права власності на знищений об`єкт нерухомого майна. Згідно з пунктом 24 вказаного Порядку, проведення виплат\~компенсації здійснюється\~за умови наявності відомостей щодо державної реєстрації припинення права власності на знищений об`єкт нерухомого майна, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Отже, як для отримання компенсації для відновлення об`єктів нерухомого майна, так і для отримання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна необхідною є наявність інформації про об`єкт нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. 14 жовтня 2023 року позивачі звернулась до державного реєстратора прав на нерухоме майно [PERSON] з відповідною заявою (реєстраційний номер 57527877) з метою проведення державної реєстрації права власності на квартири [ADDRESS] в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну\~реєстрацію речових\~прав на\~нерухоме майно\~та їх\~обтяжень» державний реєстратор під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, а також під час проведення державної реєстрації прав, які набуваються з прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником, крім випадків, коли державна реєстрація прав здійснюється у зв`язку із вчиненням нотаріальної дії та такі документи були надані у зв`язку з вчиненням такої дії. 31 жовтня 2023 року державним реєстратором прав на нерухоме майно [PERSON] . департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради було прийнято рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій № 69989598 у зв`язку з тим, що не має змоги отримати інформацію щодо реєстрації об`єкту нерухомого майна, а саме квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] (а.с.\~18).\~ У зв`язку з викладеним та враховуючи той факт, що на теперішній час право власності позивачів на квартиру [ADDRESS] не визнається, з метою захисту своїх прав на нерухоме майно з посиланням на статтю 392 ЦК України, позивачі звернулась до суду з даною позовною заявою про визнання права власності на належну їм квартиру. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За правилами статті 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою, по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності. Позивачем у спорі про визнання права власності є власник - особа, яка має право власності на майно (тобто вже стала його власником, а не намагається ним стати через пред`явлення позову). Згідно роз`яснень наведених у пункті 37 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014\~№ 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», з урахуванням положень частини першої\~статті 15 та статті 392\~ЦК власник\~майна має\~право пред`явити\~позов про\~визнання його\~права власності,\~якщо це\~право оспорюється\~або не\~визнається іншою\~особою,\~а також\~у разі\~втрати ним\~документа,\~який засвідчує\~його право\~власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше. У частині 1 статті 321 ЦК України закріплено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Позивачі є співвласниками квартири [ADDRESS] , однак на теперішній час її право власності на цю квартиру не визнається органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та позивачі не можуть здійснити у державного реєстратора прав на нерухоме майно державну реєстрацію її права власності на квартиру, що позбавляє позивачів можливості розпорядитись своєю власністю на власний розсуд або отримати компенсацію за пошкоджене чи знищене майно. З огляду на наведене, встановивши та проаналізувавши усі обставини справи, оскільки позивачі в іншій спосіб, окрім як звернутися з позовом до суду про визнання за кожним з них (як співвласників у праві спільної власності на нерухоме майно), права власності на нерухоме майно, захистити своє порушене право не можуть, суд вважає за можливе визнати за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] право власності на частини квартири [ADDRESS] , яка складається з двох кімнат загальною площею 48,69 кв.м, житловою площею 27,50 кв.м. Підсумовуючи наведене, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до\~ст. 2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до\~висновку, що позовні вимоги позивачів підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 15, 16, 316, 317, 321, 328, 392 Цивільного кодексу України, та

Outcome: approved