Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-16 00:00:00

16.09.2024\~позивачзвернулася до суду з позовом, в якому просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їх малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 3000 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку у розмірі 2000 грн., починаючи стягнення з дня пред`явлення позову. В обґрунтування позову вказувала, що вони з відповідачем мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачем, батьком якої у свідоцтві про народження записаний відповідач. На даний час відповідач проживає окремо від позивача. Як зазначає позивач разом із позивачем вони досягли домовленості про те, що відповідач щомісячно буде надавати позивачці матеріальну допомогу на її утримання та утримання їх спільної дитини у розмірі 5000 грн., проте нотаріально таку домовленість вони не оформили, оскільки відповідач не має бажання укладати такий договір у письмовій формі. У зв`язку із чим, позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку, а також на утримання дитини до її повноліття. Ухвалою суду від 18.09.2024 позовну заяву було залишено без руху як таку, що не відповідає вимогам ст.ст.175, 177 ЦПК України. Недоліки позову усунуто. Ухвалою суду від 27.09.2024 провадження по справі відкрито, справу призначено до судового розгляду. Позивач у судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні. Відповідач, представник відповідача в судове засідання не з`явилися. Через канцелярію суду представник відповідача подав заяву в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності та відсутності відповідача, а також зазначив, що не заперечує проти позовних вимог. У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі,\~ відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши докази, подані позивачем в обґрунтування позовних вимог, встановивши правовідносини, які виникли між сторонами та яка правова норма підлягає застосуванню до них, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] , батьками якої у свідоцтві про народження записані сторони по справі (а.с. 10). Малолітня [PERSON] проживає разом з позивачкою за адресою: [ADDRESS] та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою, виданою Лозуватською сільською радою Криворізького району Дніпропетровської області від 19.09.2024 за № 4/133 (а.с. 19). Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 № 2402 «Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України». Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до\~ст.\~182\~СК України,\~при визначенні\~розміру аліментів\~на утримання\~дитини,\~суд враховує\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини,\~платника аліментів,\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~та інші\~обставини,\~які мають\~істотне значення.\~При цьому,\~розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ст. 74, 77 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно. Згідно зі ст. 79-80 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.2 ст. 91 Сімейного кодексу України, жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до\~частин другої - четвертої статті 84\~та\~статей 86\~і\~88\~цього Кодексу. Відповідно до ч.1, 4 ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. \~ \~ \~ \~Оскільки відповідач позовні вимоги визнав, не заперечує проти їх задоволення, вказане визнання позову не суперечить закону і не порушує права інших осіб, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити. Згідно з ст. 141 ЦПК України, ст. 4, абз. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 1211, 20 грн.

Outcome: approved