Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-20 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з тих підстав, що [INFO] померла [PERSON] , яка за життя склала заповіт, у відповідності до умов якого земельну ділянку, площею 5,9365 га , заповідала позивачу [PERSON] . Про існування вказаного заповіту позивач дізналась лише 29.03.2024 року. Їй не було відомо про наявність заповіту, на день смерті [PERSON] позивач не проживала разом із спадкодавцем, її ніхто не повідомив про наявність заповіту, уповноважена особа не вчиняла дій щодо розшуку та повідомлення її, як спадкоємця за заповітом, тому у встановлений строк позивач до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не зверталась. При зверненні позивача до приватного нотаріуса Криничанського районного нотаріального округу для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , постановою нотаріуса позивачу було відмовлено у видачі вказаного свідоцтва у зв`язку з тим, що спадкоємець [PERSON] пропустила шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Тому позивач просить визначити їй додатковий строк терміном три місяці для подачі заяви про прийняття спадщини після померлої [PERSON] . Представник відповідача Криничанської селищної ради в судове засідання не з`явився, про розгляд справи сповіщений, заяви про відкладення розгляду справи не надходило. Представник третьої особи приватний нотаріус Криничанського районного нотаріального округу Овчаренко Л.Л., згідно листа, просить розглянути справу без присутності нотаріуса. З урахуванням положень ст. ст.\~223, 280 ЦПК України\~ та думки позивача щодо заочного розгляду справи, суд вважає за можливе на підставі наявних у справі доказів провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Статтею 4\~ЦПК України\~передбачено,\~що кожна\~особа має\~право звернутися\~до суду\~за захистом\~своїх порушених,\~невизнаних або \~оспорюваних прав,\~свобод чи\~законних інтересів. Відповідно до\~ст.1216\~ЦК України\~спадкуванням є\~перехід прав\~та обов`язків\~(спадщини)\~від фізичної\~особи,\~яка померла\~(спадкодавця),\~до інших\~осіб (спадкоємців). Статтею 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Оцінивши докази по справі, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Стаття 1223 ЦК України\~визначає, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно зі ст.1235 ЦК України\~заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст.1220 ЦК України\~спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ч. 1 ст. ст.1221 ЦК України\~місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 17 жовтня 2023 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Камянське Кам`янського району\~Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 5,9365 га, яка розташована на території Криничанської селищної ради Криничанського району Дніпропетровської області, кадастровий номер 1222055100:02:001:0297, яка належала померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ЯЖ № 830428, виданого 04.02.2009 року. За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений 05.12.2016 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Вакуленко С.О., зареєстрований в реєстрі за № 1967, яким заповіла [PERSON] , позивачу по справі, земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 5,9365 га, яка розташована на території Криничанської селищної ради Криничанського району Дніпропетровської області, кадастровий номер 1222055100:02:001:0297, яка належала померлій на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 830428, виданого 04.02.2009 року. 29.03.2024 року гр. [PERSON] звернулась до ТОВ «Іванівка» із заявою про надання допомоги на поховання [PERSON] . До зазначеної заяви було додано зокрема, копію свідоцтва про смерть [PERSON] серії [NUMBER] , від 17 жовтня 2023 року, Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 830428, виданий 04.02.2009 року, загальною площею 5,9365 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, заповіт [PERSON] , від 05.12.2016 року, посвідчений [PERSON] приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Вакуленко С.О., зареєстрований в реєстрі за № 1967. Вищевказана земельна ділянка, загальною площею 5,9365 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Криничанської селищної ради Криничанського району Дніпропетровської області, кадастровий номер 1222055100:02:001:0297 перебуває у користуванні ТОВ «Іванівка», що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 74879994 від 05.12.2016 року. Позивач [PERSON] є співробітником ТОВ «Іванівка», що підтверджується наказом № 47 від 01.07.2006 року та наказом № 155 від 24.12.2007 року. Лише при зверненні гр. [PERSON] 29.03.2024 року із заявою про надання допомоги на поховання [PERSON] з копіями вищевказаних документів позивач [PERSON] дізналась про існування заповіту [PERSON] , складеного на користь позивача. 17 липня 2024 року позивач звернувся до нотаріуса із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , однак постановою нотаріуса їй було відмовлено у вчинені нотаріальної дії та видачі вказаного свідоцтва, у зв`язку з тим, що спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Позивач [PERSON] разом із спадкодавцем не проживала, про існування заповіту на її користь не знала, їй ніхто не повідомив про існування заповіту, уповноважена особа не вчиняла дій щодо розшуку та повідомлення його як спадкоємця за заповітом, тому у встановлений строк позивач до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не зверталась. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах\~уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Відповідно до ч. 3\~ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272\~ЦК України\~про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 23.08.2017 року № 6-1320цс17. Якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Такий правовий висновок висловлений зокрема у постанові Верховного Суду від 26.06.2019 року у справі № 565/1145/17. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Враховуючи встановлені судом обставини справи, наявність заповіту на користь позивача, як спадкоємця майна\~ [PERSON] , з метою недопущення порушення спадкових прав позивача [PERSON] та відповідно відновлення її законних прав як спадкоємця в порядку спадкування за заповітом, що відповідає верховенству права, суд розцінює причини пропуску строку поважними, тому вважає можливим в порядку ст. 1272 діючого ЦК України визначити позивачу додатковий строк в три місяці, який є достатнім для подання заяви про прийняття спадщини до відповідної нотаріальної контори.

Outcome: approved