Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-09 00:00:00

04.07.2024 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, посилаючись на те, що батько дитини ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Ухвалою суду від 12.08.2024 року відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 24 вересня 2024 року закрито підготовче судове засідання, справа призначена до розгляду у судових засіданнях. В судовому засіданні позивачка пояснила, що батько з дитиною не спілкується, у дитини з народження хворе серце, він постійно перебуває на лікуванні. Коли дитина була маленькою, батько робив спроби спілкування, але кожного разу коли він їй дзвонив і просив зібрати дитину, через деякий час перетелефоновував та говорив, що він не може. На сьогодні їй відомо, що [PERSON] отримав свідоцтво про народження [PERSON] , та це дало йому можливість виїхати закордон. Батько не спілкується з сином з трирічного віку, самоусунувшись від виконання своїх обов`язків щодо виховання та утримання дитини, життям дитини не цікавиться. Сина виховує вітчим. [PERSON] самостійно прийняв рішення щодо зміни прізвища, з ним було погоджено звернення до суду з заявленими вимогами. Просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому порядку, з заявою про відкладення судового засідання не звертався. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Запорізької міської ради по Хортицькому району просить винести рішення відповідне наданому висновку щодо доцільності позбавлення відповідача батьківський прав, яке буде відповідати інтересам дитини. Неповнолітній [PERSON] у відповідності до ст.172 СК України висловив думку щодо задоволення позову, при цьому пояснив, що з батьком зовсім не спілкується, він навіть змінив прізвище, бо не хоче носити прізвище людини, яка йому не відома. Свідки [PERSON] , ?? [PERSON] , ?? [PERSON] , ?? [PERSON] у судовому засіданні пояснили, що батько дитини не приймає жодної участі у вихованні дитини, дитиною опікується мати та її чоловік [PERSON] . Після розірвання шлюбу, [PERSON] та [PERSON] жили у матері, мати допомагала фінансово їм, батько спочатку виявляв бажання щодо побачень з сином, але уникав зустрічей, посилаючись на зайнятість. Потім перестав навіть цікавитися життям дитини, самоусунувшись від виконання батьківських обов`язків. Оскільки позивачка не заперечувалапроти розгляду справи у відсутності відповідача, на підставі документів наявних у матеріалах справи з ухваленням заочного рішення, тому суд вирішив справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно з ч.1 п.2 ст.280 ЦПК України. Вислухавши пояснення учасників провадження, вивчивши матеріали справи, оцінивши всі докази в сукупності, суд приходить до висновку, що позов пред`явлений обґрунтовано і підлягає задоволенню з наступних підстав. За положеннями ч.1 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.3 ст. 12 ЦПК України). Вказане узгоджується із положеннями ч.1 ст. 81 ЦПК України, згідно яких кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.5 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (ст. 76 ЦПК України). Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. У відповідності зі ст.164 Сімейного кодексу України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей. В абзаці 2 п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст.165 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 28.04.2007, який був розірваний 25.02.2010 року, що підтверджено свідоцтвом про розірвання шлюбу серія [NUMBER] . Від сумісного подружнього життя сина [PERSON] , [INFO] . Згідно свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] прізвище [PERSON] змінено на [PERSON] , що підтверджується, актовий запис 05 від 7 жовтня 2023 року. Після припинення шлюбних відносин син, залишилась проживати з [PERSON] . [PERSON] з 2010 року сина [PERSON] , 2007 р.н., не утримує, вихованням не займається, долею дитини не цікавиться. Станом на травень 2024 року відповідач має заборгованість зі сплати аліментів на утримання сина у розмірі 71712,70 грн. Ухвалою Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 16 травня 2024 року [PERSON] оголошено у розшук. Відповідно до інформацій Запорізьких гімназій № 40 та № 45, де навчався та навчається [PERSON], за період навчання заклади освіти відвідувала мати - [PERSON] та вітчим - [PERSON] . [PERSON] , за період навчання жодного разу не з?являвся до навчальних закладів, не відвідував батьківськи збори і не цікавився життям дитини. Вихованням дитини займається мати, [PERSON] , яка постійно цікавиться успіхами у навчанні свого сина, відвідує батьківськи збори та виконує усі вимоги педагогів й адміністрації навчального закладу, де навчається [PERSON]. Відповідно до інформації Запорізького міського центру соціальних служб від 16.09.2024 під час спілкування фахівця центру з [PERSON] було з?ясовано, що свого біологічного батька [PERSON] , він зовсім не пам?ятає. Неповнолітній [PERSON] мешкає разом з матір?ю, [PERSON] , вітчимом [PERSON] , та молодшим братом [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Умови проживання створені належним чином, родина проживає у чотирьох кімнатній квартирі дев?яти поверхового будинку з сучасним ремонтом. Дитина забезпечена усім необхідним, наявна окрема кімната, в наявності одяг та взуття по сезону, сучасна техніка, продукти харчування. Рішенням Районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району від 02.10.2024 затверджений висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , 1984 р.н., відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Таким чином, судом встановлено, що відповідач фактично, свідомо, самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, при цьому припинивши спілкування з сином та не підтримує з ним жодного зв`язку. Зазначений висновок повністю узгоджується з іншими матеріалами справи та наданими суду доказами. Таким чином, з`ясувавши обставини справи та давши належну оцінку зібраним у справі доказам, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про позбавлення [PERSON] батьківських прав законні та обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню. Крім того, з відповідача підлягає стягнення судового збору на користь держави в розмірі 1211,20 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved