Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-23 00:00:00

позивачка [PERSON] 13.06.2024 звернулась в суд із позовом до Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради як органу опіки та піклування, в якому просить визнати її матір`ю дитини чоловічої статі - [PERSON] , [INFO] , яку вона залишила 01.05.2024 у Комунальному некомерційному підприємстві Львівської обласної ради «Львівський обласний клінічний перинатальний центр» - «Вікно життя». В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що [INFO] у неї народилась дитина [PERSON] , про що 02.04.2024 Другим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції зроблено актовий запис №154, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 02.04.2024. Після народження дитини та переїзду до м.Львова, у неї різко змінився психологічний стан, зокрема з`явилось почуття сильної тривоги за подальше майбутнє дитини, смутку, пов`язаного з військовою агресією російської федерації, неможливості та невпевненості у можливості фінансово забезпечити дитину всім необхідним, відсутність знань та розуміння перед новими викликами, пов`язаними з виховання дитини, страх та інші почуття, які впливали на емоційний, фізичний, психологічний та гормональний стан. Надалі, отримавши консультацію спеціаліста, вона зрозуміла, що в неї післяпологова депресія, яка може виникнути у жінок після народження дитини. Перебуваючи у такому стані, вона прийняла необдумане та емоційне рішення, у зв`язку із чим, 01 травня 2024 року залишила дитину без жодних документів у комунальному некомерційному підприємстві Львівської обласної ради «Львівський обласний клінічний перинатальний центр» - «Вікно життя». Також вона повідомила про таке своє рішення батька дитини [PERSON] . Протягом тижня з дня залишення дитини вона почала відчувати сильне занепокоєння та страх за здоров`я і добробут своєї дитини, відчуття провини за те, що залишили свою дитину та вирішила виправити наслідки необдуманого та емоційного рішення. Вона зрозуміла, що любить сина та хоче його виховувати, зрозуміла свою помилку та орієнтовно 09 травня 2024 року звернулась до комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівський обласний клінічний перинатальний центр» - «Вікно життя», з метою повернення дитини, де повідомили, що необхідно звернутися до органу опіки та піклування Сихівської районної адміністрації, оскільки нагляд за правами та інтересами дітей, залишеними у Сихівському районі м. Львова здійснюють вони. У органі опіки та піклування Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради повідомили, що відсутні правові підстави для повернення дитини, оскільки будь-які документи, які підтверджують як батьківство, так і материнство дитини, залишеної 01.05.2024, в них відсутні, а надані документи не можуть підтверджувати зазначені обставини. Враховуючи наведене вище, із покликанням на норми Сімейного кодексу України, Закон України «Про охорону дитинства» та Конвенцію про права дитини від 20.11.1989, просила позов задовольнити. Разом із позовною заявою 13.06.2024 до суду надійшла заява про забезпечення зазначеного вище позову. Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 14.06.2024 застосовано заходи забезпечення позову, шляхом зоборони Сихівській районній адміністрації Львівської міської ради як органу опіки та піклування звертатися до органів реєстрації актів цивільного стану, з метою реєстрації народження дитини чоловічої статі, яку залишено 01.05.2024 у Комунальному некомерційному підприємстві Львівської обласної ради «Львівський обласний клінічний перинатальний центр» - «Вікно життя» та заборони Сихівській районній адміністрації Львівської міської ради як органу опіки та піклування вчиняти будь-які дії, спрямовані на надання дитині чоловічої статі, яку залишено 01.05.2024 у Комунальному некомерційному підприємстві Львівської обласної ради «Львівський обласний клінічний перинатальний центр» - «Вікно життя», статусу дитини, позбавленої батьківського піклування. Відповідно до ухвали від 18.06.2024 відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого провадження. Ухвалою підготовчого засідання від 10.07.2024 призначено у даній цивільній справі судову молекулярно-генетичну експертизу. Провадження у справі на час проведення експертизи зупинено. Ухвалою від 09.09.2024 поновлено провадження у справі у зв`язку із надходженням клопотання судового експерта Олега Пасовича для вирішення процесуальних питань, необхідних для проведення експертизи. Ухвалою підготовчого\~засідання від\~13.09.2024 клопотання судового експерта Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України О.Пасовича задоволено. Провадження у справі на час проведення експертизи зупинено. На адресу суду 17.10.2024 надійшов висновок судового експерта Львівського науково-дослідного\~експертно-криміналістичного\~центру МВС\~України О.Пасовича №СЕ-19/114-24/18257-БД від 11.10.2024. Ухвалою суду від 18.10.2024 поновлено провадження у справі, призначено підготовче засідання. Позивачка [PERSON] та її представник адвокат Умероджа А.М. у підготовчому засіданні позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити. Представник відповідача Сихівської районної\~адміністрації Львівської\~міської ради\~як органу\~опіки та\~піклування Андрусишин\~В.І.\~у підготовчому\~засіданні позовні\~вимоги [PERSON] \~визнав,\~не заперечив\~щодо задоволення\~її позовних\~вимог.\~ За змістом положень ч.ч. 3, 4\~ст.200 ЦПК України\~за результатами підготовчого провадження у випадку визнання відповідачем позову, суд ухвалює рішення в порядку, встановленому ст. ст.\~206,\~207\~цього\~Кодексу. Заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Частиною першою статті 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У\~статті 125 СК України\~передбачено, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Відповідно до\~ст.128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено\~статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до\~Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Як зазначено у постанові Верховного Суду від 08.03.2023 у справі №205/5698/21 рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах реєстрації актів цивільного стану (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі сукупності доказів. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК України, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Згідно із рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Калачова проти Росії» від 07 травня 2009 року, заява № 3451/05, висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи є підставою для категоричного висновку для визнання батьківства, оскільки ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини і його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, [PERSON] народився [INFO] . Згідно із свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 02.04.2024 Другим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, вчинено актовий запис №154 про народження [PERSON] [INFO] , його батьками зазначено: батько [PERSON] , мати [PERSON] . Довідкою №9 КНП «Міський клінічний пологовий будинок №7» підтверджується те, що у [PERSON] (породілля) 08.03.2024 у зазначеному закладі було прийнято пологи, виписка 11.03.2024 (історія пологів №106). Судом встановлено та не оспорюється учасниками справи те, що [PERSON] 01.05.2024 залишила дитину [PERSON] , [INFO] , у Комунальному некомерційному підприємстві Львівської обласної ради «Львівський обласний клінічний перинатальний центр» - «Вікно життя». Згідно із висновком експерта №СЕ-19/114-24/18257-БД від 11.10.2024 [PERSON] , [INFO] , може бути біологічною матір`ю дитини чоловічої статі, зразок букального епітелію якої відібрано відповідно до Акту відібрання зразків №43. Ймовірність даної події складає 99,9999%. Згідно\~ст. 206 ЦПК України\~відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Представник відповідача Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради як органу опіки та піклування в ході підготовчого провадження справи позовні вимоги [PERSON] визнав, а відтак оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наявні підстави для ухвалення судового рішення по справі. Із врахуванням вищезазначених норм та встановлених обставин справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити та визнати її матір`ю дитини чоловічої статі - [PERSON] , [INFO] , яку нею залишено 01.05.2024 у Комунальному некомерційному підприємстві Львівської обласної ради «Львівський обласний клінічний перинатальний центр» - «Вікно життя». У відповідності до положень ч.7\~ст.158 ЦПК України,\~вжиті заходи забезпечення позову ухвалою суду від 14.06.2024 продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання рішенням суду законної сили. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення (ч. 8\~ст. 158 ЦПК України). Щодо вирішення судових витрат у справі, слід вказати таке. Згідно з ч.ч. 1, 2\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки згідно із заявою позивачки [PERSON] від 24.10.2024 остання просила не стягувати судовий збір із відповідача в її користь, враховуючи принцип диспозитивності процесу, вказаний розмір судового збору слід залишити за позивачкою [PERSON] .

Outcome: approved