Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-20 00:00:00

В провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області перебуває цивільна справа за позовною заявою адвоката Рудик І.І., який діє в інтересах [PERSON] до [PERSON] про відшкодування шкоди. Позовні вимоги мотивовані тим, що 06.05.2023 о 01:30 год. в м. Ужгород по вул. Капушанській, 5, сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля Volkswagen Touareg, номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та автомобіля Toyota Rav4, номерний знак [NUMBER] , який був припаркованим. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, завдані матеріальні збитки. Вказує, що постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.02.2024 по справі про адміністративне правопорушення №308/8794/23 за фактом вказаної події, [PERSON] було визнано винною у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Зауважує, що цивільно-правова відповідальність водія автомобіля Volkswagen Touareg, номерний знак [NUMBER] , на момент ДТП була застрахована в AT «СГ «ТАС» за Договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (полісом) №АТ/3063660, за яким страхова сума 160 000,00 грн. за шкоду завдану майну, франшиза 1600,00 грн. 10.05.2023 [PERSON] звернулася до AT «СГ «ТАС» з повідомленням про ДТП та заявою про страхове відшкодування. Також, 23.05.2023 р. між [PERSON] та ФОП [PERSON] було укладено Договір на проведення експертної оцінки №333/06-23 щодо визначення матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Toyota Rav4, номерний знак [NUMBER] . Відповідно до Звіту про оцінку вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу №333/06-23 від 07.06.2023: вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля, що оцінюється, марки Toyota Rav4, номерний знак [NUMBER] , на дату настання події 06.05.2023 становить 48 257,51 грн.; вартість відновлювального ремонту без урахування фізичного зносу вузлів та деталей, на момент проведення дослідження, становить 100 466,37 грн.; ринкова вартість автомобіля Toyota Rav4, номерний знак [NUMBER] , без урахування аварійних пошкоджень на дату настання події 06.05.2023 становить 244 709,02 грн.; розмір витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу зменшений на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість на дату настання події 06.05.2023, та становить 44 528,31 грн. Зазначає, що 16.06.2023 на рахунок [PERSON] було зараховано страхове відшкодування за фактом вказаної ДТП у розмірі 42 928,31 грн. Розмір страхового відшкодування, з урахуванням обмежень відповідальності страховика встановлених ст. 29, ст. 36, ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», було визначено у розмірі вартості відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням зносу, за вирахуванням ПДВ на запасні частини та франшизи в розмірі 1600,00 грн. Враховуючи те, що фактичний розмір шкоди/вартість ремонту автомобіля Toyota Rav4, номерний знак [NUMBER] , складає 100 466,37 грн., а максимальний розмір відшкодування, яке може бути відшкодовано AT «СГ «ТАС», враховуючи обмеження відповідальності страховика, встановлені законодавством, складає 46657,51 грн. (48 257,51 - 1600,00 (вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу - франшиза), то різниця у розмірі 53 808,86 грн., що виходить за межі страхової виплати, підлягає відшкодуванню [PERSON] (100 466,37 - (48 257,51 - 1600,00) = 53 808,86 грн.). Зазначає, що в результаті ДТП його довірительці також було заподіяно моральну шкоду, яку вона оцінює в розмірі 20 000, 00 грн. З урахуванням наведеного, просить стягнути з [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 53 808,86 грн., 20 000,00 грн. моральної шкоди та вирішити питання про стягнення судових витрат. Не погоджуючись із позовними вимогами, представником відповідача [PERSON] було подано відзив на позов, зміст якого зводиться до наступного. Зазначає, що як вказує позивач, відповідно до Звіту про оцінку вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу №333/06-23 від 07.06.2023, розмір витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля Toyota Rav4, номерний знак [NUMBER] , з урахуванням зносу, зменшений на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість на дату настання події 06.05.2023 становить 44 528 грн. 31 коп. Звертає увагу, що для проведення огляду транспортного засобу відповідач запрошена не була. Крім того, у заяві про страхове відшкодування від 13.06.2024, позивач просить AT «СГ «ТАС» здійснити відшкодування шкоди, заподіяної в результаті пошкодження транспортного засобу Toyota Rav4, номерний знак [NUMBER] . Позивач погодилася з тим, що розмір страхового відшкодування складає 42 928 грн. 31 коп. з вирахуванням франшизи. Розмір франшизи складає - 1 600 грн., що разом з отриманим позивачем розміром страхового відшкодування - 42 928 грн. 31 коп. і складає розмір витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу у сумі - 44 528 грн. 31 коп. Тобто, позивач має право на відшкодування за рахунок відповідача лише франшизи у розмірі 1 600 грн. Зауважує, що ніяких доказів, які могли би доводити заподіяння позивачці моральної шкоди, до позовної заяви не додано. Також понесені стороною позивача судові витрати належним чином не обґрунтовані. Тому, просить у задоволенні позову відмовити. Позивач не скористалася своїм правом на участь у судовому засіданні та в матеріалах справи міститься заява її представника про розгляд справи без участі, згідно якої він позовну заяву він підтримує та просить суд задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце судового розгляду повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила. В матеріалах справи міститься відзив на позов, згідно якого представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову. Через неявку в судове засідання учасників справи, судом у відповідності до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 06 травня 2023 року о 01 год. 30 хв., водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Volkswagen Touareg», номерний знак [NUMBER] , в м. Ужгород, вул. Капушанська, 5, не дотрималася безпечного інтервалу, внаслідок чого здійснила зіткнення з транспортним засобом «Toyota RAV4», номерний знак [NUMBER] , який був припаркований на краю проїзної частини. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Ужгородського міськрайонного суду від 08.02.2024 року №308/8794/23, що набула законної сили, відповідача [PERSON] визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Відповідно до частини 6 статті 82 Цивільного процесуального кодексу України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, судом встановлено, що внаслідок порушення [PERSON] правил дорожнього руху, відбулася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої автомобіль «Toyota RAV4», номерний знак [NUMBER] , належний позивачу, зазнав технічних пошкоджень. Судом встановлено, що [PERSON] звернулася до AT «СГ «ТАС» з повідомленням про ДТП та заявою про страхове відшкодування та 16.06.2023 на рахунок позивача було зараховано страхове відшкодування за фактом вказаної ДТП у розмірі 42 679,70 грн. Згідно звіту про оцінку вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу №333/06-23 від 07.06.2023, з-поміж іншого, вартість відновлювального ремонту автомобіля Toyota Rav4, номерний знак [NUMBER] , без урахування фізичного зносу вузлів та деталей, на момент проведення дослідження, становить 100 466,37 грн. Таким чином, різниця між страховим відшкодуванням 42 679,70 грн. та фактичними збитками (вартість відновлювального ремонту) становить 57 786,67 грн. Відповідно до статті 396\~Цивільного кодексу\~України правила про захист права власності, які встановлені главою 29 цього Кодексу, поширюються на речові права власності на чуже майно. Якщо порушення речового права на чуже майно, з вини третіх осіб, завдало певних майнових збитків особі, якій належить це право, то ця особа може звернутися за захистом належних їй прав на підставі статті 396 Цивільного кодексу України. Загальні положення про відшкодування завданої майнової шкоди закріплені в статті 1166 Цивільного кодексу України, де передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно статті 1187\~Цивільного кодексу\~України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. В пункті 4 Постанови Пленуму Вищого спецiалiзованого суду України з розгляду цивiльних i кримiнальних справ від 01.03.2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» зазначено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187\~Цивільного кодексу\~України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Відповідно до статті 1192 Цивільного кодексу України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі ст.1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика. З урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 57 786,67 грн. Щодо позовної вимоги в частині стягнення моральної шкоди, то суд враховує наступне. Як визначено частиною 1 статті 1167\~Цивільного кодексу\~України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ст.\~23\~Цивільного кодексу\~України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода зокрема полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно роз`яснень, викладених у п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Як зазначає позивач, в наслідок ДТП, яке мало місце 06.05.2023 року, вона оцінює розмір заподіяної їй моральної шкоди у розмірі 20 000 грн. Вказану шкоду вона пов`язує у зв`язку із зміною усталених життєвих та побутових звичок, призвели до душевних страждань позивача, наслідки події, що сталася, потягли за собою нераціональне витрачання життєвого часу, обумовили необхідність залучання значних фізичних, душевних та матеріальних ресурсів, які і дотепер вимагають компенсаторних можливостей задля їх подолання. Враховуючи глибину спричинених позивачу моральних страждань, а також, виходячи із загальних засад розумності та справедливості, із врахуванням того, що права порушено внаслідок пошкодження майна, що призвело до душевних страждань позивача та зміни усталених життєвих та побутових звичок її сім`ї, суд вважає, що позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню в розмірі 10 000,00 грн. З врахуванням вищенаведеного, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності та враховуючи те, відповідач не надав належних та допустимих доказів, які б спростували заявлені позовні вимоги, при цьому обставини, на які посилається позивач, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають до часткового задоволення. На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути в користь позивача понесені судові витрати. Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, пов`язані із залученням експертів та проведенням експертизи, а також пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Судом встановлено, що позивачем було оплачено проведення оцінки вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу, про що складено відповідний Звіт №333/06-23 від 07.06.2023 року, вартість проведення якої становить 3 000 гривень, на підтвердження чого додано платіжну інструкцію P24A1239166706D9832 від 23.05.2023 на вказану суму. Таким чином, суд дійшов до висновку, що з відповідача слід стягнути вартість проведеної оцінки пошкодженого транспортного засобу на заявлену позивачем суму. Крім того, відповідно до ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження понесених витрат суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). З оглянутих Договору про надання правової допомоги від 27.02.2024 та квитанції до прибуткового касового ордера №4 судом встановлено, що позивач надав представнику за надані послуги 12 000 гривень. З огляду на викладене вище, суд дійшов до висновку, що позивачем обґрунтовано належними доказами заявлену суму витрат на правову допомогу, тому така вимога підлягає до задоволення.

Outcome: approved