Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-23 00:00:00

Представник позивача [PERSON] адвокат Маханькова І.О., повноваження якої підтверджені ордером на надання правничої (правової) допомоги та не обмежені договором, звернулася до суду із позовною заявою, де просить ухвалити рішення, яким надати дозвіл на реєстрацію місця проживання дитини [PERSON] разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] без згоди батька дитини [PERSON] та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір у сумі 1211 грн. 20 коп. На обґрунтування позову зазначила, що позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний рішенням Чигиринського районного суду Черкаської області 18.05.2023. У шлюбі сторони мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] , яка після розірвання шлюбу залишилася проживати з позивачкою. Вказала, що позивач разом з дочкою зареєстрована у будинку її батьків за адресою: [ADDRESS] , але останній рік проживають у квартирі [ADDRESS] . Вищевказана квартира була придбана 04.08.2022 позивачем та відповідачем під час перебування їх у шлюбі. Відповідач у вересні 2022 року зареєструвався у квартирі. Позивач разом з дитиною також мали намір зареєструватися у квартирі та для вирішення даного питання звернулися до органів реєстрації місця проживання ЦНАП, однак у реєстрації було відмовлено, оскільки відсутня згода батька на реєстрацію дитини. Відповідач у добровільному порядку згоди на реєстрацію дитини у квартирі не надає. З урахуванням викладеного просила позов задовольнити. Відповідачем [PERSON] надано відзив на позовну заяву, в якому він вказав, що вважає позов безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Зазначив, що 04.08.2022 він з позивачкою придбав у власність квартиру [ADDRESS] . Вказана квартира є спільною сумісною власністю сторін. Звернув увагу на те, що ч.1 ст. 11 Закону України «Про надання публічних(електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в України» передбачено, що у разі декларування або реєстрації місця проживання особою, яка є власником (співвласником) цього житла, згода інших співвласників або інших осіб, місце проживання яких зареєстровано задекларовано в цьому житлі, не вимагається. Вказав, що станом на дату подачі позову позивач зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Тобто, маючи можливість зареєструвати нове місце проживання за адресою: [ADDRESS] , позивач не реалізувала своє право. Вважає, що вимога позивача щодо реєстрації місця проживання дитини [PERSON] разом з матір`ю [PERSON] вже реалізована, а факт порушення прав дитини, про який заявляє позивач, не підтверджується. Щодо стягнення з нього судового збору вказав, що позивач просить стягнути судовий збір на користь [PERSON] , яка жодного відношення до справи не має. З урахуванням викладеного просив відмовити позивач у задоволенні позову. Представником позивача [PERSON] адвокатом Маханьковою І.О. надано відповідь на відзив, в якому представник вказала, що твердження відповідача, наведені ним у відзиві, є необґрунтованими, такими, що не спростовують позовні вимоги та не доведені жодним допустимим доказом. Вказала, що відповідач ухиляється вирішити питання зміни місця реєстрації доньки, а позивач, як співвласник квартири, не може реалізувати своє право на реєстрацію місця проживання у придбаній квартирі разом з донькою. Відсутність реєстрації місця проживання дитини за місцем її фактичного проживання суперечить інтересам дитини та суттєво обмежує реалізацію її прав, що гарантовані Конституцією України та законами України, зокрема, права на свободу пересування та вільний вибір місця проживання, право на освіту, охорону здоров`я, соціальний захист. Відсутність письмової згоди одного з батьків не повинна бути перешкодою для здійснення реєстрації місця проживання дітей за адресою іншого з батьків. З урахуванням викладеного просила позов задовольнити. Представник позивача [PERSON] адвокат Маханькова І.О. у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав та мотивів, викладених у позові. Вказала, що у ЦНАП позивачці відмовили у реєстрації дитини у квартирі, оскільки відсутня згода батька (відповідача) на реєстрацію дитини. Відповідач у судовому засіданні у режимі відеоконференції заперечив проти задоволення позову, вказавши, що у справі відсутній предмет спору, фактично у позивачки наявний спір з ЦНАП, а не з ним. Також вважає, що позивачем порушено порядок врегулювання спору, оскільки досудових заходів врегулювання спору вона не вживала. Вказав, що спору про місце проживання дитини між сторонами немає, як немає спору і щодо придбаного нерухомого майна - квартири [ADDRESS] , проте фактично позивачка за вказаною адресою не проживає. Згоди на реєстрацію дитини у квартирі він не може надати, поки не буде у квартирі зареєстрована позивачка, як мати дитини. Вважає, що звернення до суду з даним позовом - це спосіб ухилення від сплати комунальних послуг. Представник третьої особи виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, як органу опіки і піклування, у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити у її відсутність та прийняти рішення на власний розсуд. Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, приходить до наступних висновків. Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Частина перша статті 15 ЦК України визначає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. В силу ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 цієї статті).Доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Судом встановлено, що сторони з 09.06.2015 перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний рішенням Чигиринського районного суду Черкаської області 18.05.2023. У шлюбі сторони мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . У період шлюбу подружжям в рівних частках, по частці кожним, була придбана квартира [ADDRESS] , що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири від 04.08.2022. З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, сформованого 10.05.2024, вбачається, що квартира [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності [PERSON] (1/2 частина) та [PERSON] (1/2частина) . Матеріалами справи підтверджується, що позивач [PERSON] та малолітня дочка сторін, [PERSON] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (витяги із Реєстру територіальної громади від 23.01.2024, копія паспорту громадянина України НЕ [NUMBER] ). Факт проживання [PERSON] , [PERSON] у квартирі [ADDRESS] не заперечувався у судовому засіданні і відповідачем, проте у подальшому, у судовому засіданні 24.10.2024, позивач поставив під сумнів факт проживання позивача з дитиною у вказаному житлі станом на час розгляду справи, будь-яких доказів не надав. Позивачем на підтвердження факту проживання подано акт про фактичне місце проживання від 28.02.2024, згідно якого гр.. [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] письмово підтвердили, що [PERSON] та її доньки [PERSON] та [PERSON] фактично проживають за адресою: [ADDRESS] . Проте, вказаний акт не посвідчений органом місцевого самоврядування чи іншим уповноваженим органом, клопотань про допит, як свідків, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] сторона не заявляла. З цих підстав суд вважає вказаний доказ недопустимим. Разом з цим на підтвердження факту проживання у м. Кременчуці, а не за місцем реєстрації, позивачкою надані договори оренди нежитлового приміщення від 15.11.2020 та 15.11.2021 року, з яких вбачається, що [PERSON] , як орендар, орендувала нежитлове приміщення у м. Кременчуці для здійснення підприємницької діяльності. Також з довідки № 45 від 24.01.2024, виданої Кременчуцькою гімназією № 20 Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, вбачається, що малолітня донька сторін, [PERSON] , [INFO] , навчається уКременчуцькій гімназії № 20 у 3Б класі, тобто не за місцем реєстрації, а за місцем фактичного проживання. З повідомлення № 4 від 30.05.2024 відділу ведення Реєстру територіальної громади Крюківської районної адміністрації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області вбачається, що [PERSON] органом реєстрації Крюківської районної адміністрації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області щодо реєстрації місця проживання з одночасним зняттям із зареєстрованого місця проживання відмовлено у перереєстрації місця проживання на адресу : [ADDRESS] на підставі п.87 Порядку декларування та реєстрації місця проживання, затвердженого постановою КМУ від 07.02.2022 № 265 та ст..5 Закону України № 1871 від 05.11.2021 «Про надання публічних послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» (залишається зареєстрованою неповнолітня дитина). З повідомлення № 5 від 30.05.2024 відділу ведення Реєстру територіальної громади Крюківської районної адміністрації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області вбачається, що [PERSON] органом реєстрації Крюківської районної адміністрації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області щодореєстрації місця проживання з одночасним зняттям із зареєстрованого місця проживання відмовлено у перереєстрації місця проживання дитини [PERSON] на підставі п.32 та п.87 пп.3 Порядку декларування та реєстрації місця проживання, затвердженого постановою КМУ від 07.02.2022 № 265 (відсутня згода батька неповнолітньої дитини). Отже, у ході розгляду справи встановлено, що позивач бажає зареєструвати свої місце проживання та місце проживання малолітньої доньки [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , однак відповідач, як батько, не надає дозволу на реєстрацію дитини у квартирі, яка на праві спільної часткової власності належить сторонам. При цьому спору про місце проживання дитини, яка мешкає з матір`ю, між сторонами немає, як немає спору і щодо придбаного нерухомого майна, що підтверджено представником позивача та відповідачем у судовому засіданні. При вирішення спору суд враховує, що відповідно до частини першої статті 3 Конвенції про права дитини у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»). Статтею 242 ЦК України встановлено, що батьки є законними представниками своїх малолітніх та/чи неповнолітніх дітей. Відповідно до частини першої статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. За приписами частини четвертої статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Згідно ч.1 ст. 5 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» громадянин України, який проживає на території України, а також іноземець чи особа без громадянства, який на законних підставах постійно або тимчасово проживає на території України, зобов`язані протягом 30 календарних днів після прибуття до нового місця проживання (перебування) задекларувати або зареєструвати його. У відповідності до ч.3 ст. 5 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» задекларованим або зареєстрованим місцем проживання (перебування) дитини віком до 10 років є задеклароване або зареєстроване місце проживання (перебування) її батьків або інших законних представників чи одного з них, з яким проживає дитина, за згодою іншого з батьків або законних представників. Відповідно до ч.4 ст. 6 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" реєстрація місця проживання особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників. Відповідно до п.п.16, 17Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.02.2022 за № 265 «Про деякі питання декларування і реєстрації місця проживання та ведення реєстрів територіальних громад», місце проживання дитини віком до 14 років може бути задекларовано за адресою місця проживання одного з батьків або інших законних представників, зокрема одночасно із зняттям з попереднього задекларованого/зареєстрованого місця проживання, за декларацією, поданою одним з її батьків або інших законних представників за згодою іншого з батьків або законних представників дитини. Згода іншого з батьків або законних представників дитини підтверджується електронним підписом, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису. У разі ненадання одним із батьків згоди відповідно до вимог цього пункту реєстрація місця проживання дитини, яка не досягла 14 років, здійснюється відповідно до пункту 33 цього Порядку. Згідно з п.33 вищевказаної постанови подання заяви про реєстрацію місця проживання (перебування) особи віком до 14 років здійснюється одним з її батьків або інших законних представників за згодою іншого з батьків або законних представників (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). Згода батьків або інших законних представників може бути надана у присутності особи, яка приймає заяву про реєстрацію місця проживання, або засвідчена нотаріально в установленому законодавством порядку. У відповідності до п.п. 64, 65 Порядку задеклароване/зареєстроване місце проживання дитини віком до 14 років може бути знято за заявою одного з батьків, поданою в електронній формі з використанням електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису. Зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання дитини віком до 14 років підтверджується електронними підписами батьків, що базуються на кваліфікованих сертифікатах електронних підписів, у разі подання заяви в електронній формі або за письмовою згодою другого з батьків, що надається у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). Декларування місця проживання, реєстрація місця проживання (перебування) особи не є підставою для набуття такою особою права володіння, користування чи розпорядження житлом (у тому числі не є підставою для вселення чи визнання за особою права на проживання та/або права користування житлом), про проживання в якому особа повідомила ( ч.3 ст. 1 Закону «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні»).Разом з цим згідно частини другої статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Отже, і право членів сім`ї власника житла на користування цим житлом згідно статті 405 ЦК України ґрунтується на факті спільного проживання разом з власником та існування між ними сімейних відносин. Як встановлено у судовому засіданні на даний час малолітня [PERSON] зареєстрована у будинку, який не належить на праві власності її батькам та у якому вона з позивачкою не проживає, що визнається сторонами. Реєстрація [PERSON] у житлі, яке належить у тому числі її матері, а також батьку, не суперечитиме її інтересам та сприятиме реалізації її прав, гарантованих Конституцією та законами України, і надасть законного права користування житлом, яке належить її батькам. Враховуючи вищевикладене та те, що спору про місце проживання дитини, яка мешкає з матір`ю, між сторонами немає, відповідач не надає згоди на реєстрацію дитини у квартирі, яка належить її батькам, що порушує її права, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України слід також стягнути з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір при подачі позову до суду у розмірі 1211 грн. 20 коп. Посилання відповідача у відзиві на те, що позивач просить стягнути судовий збір не на неї [PERSON] , а на [PERSON] , яка не є стороною по справі, не заслуговує на увагу, оскільки це є очевидною опискою при написані позову.

Outcome: approved