Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-20 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача На розгляд Радехівського районного суду Львівської області через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява подана представником позивача Національної академії\~внутрішніх справ\~-\~Підгородським Б.М.\~до [PERSON] (відповідача), в якому просить: стягнути з [PERSON] , ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ) на користь Національної академії\~внутрішніх справ(IBAN UA608201720313261004201000175 в ДКС України, код ЄДРПОУ 08751177, призначення платежу *; 148008;1600034;1; 3268009335;*) грошові кошти у сумі 11\~142 (одинадцять тисяч сто сорок дві) гривні 32 коп., з яких: 9\~224,21 грн інфляційне збільшення від суми заборгованості; - 1\~918,11 грн три відсотки річних від суми заборгованості; стягнути з [PERSON] , ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ) на користь Національної академії\~внутрішніх справ(IBAN [NUMBER] в ДКС України, код ЄДРПОУ 08751177, призначення платежу *; 148008;1600034;1; 3268009335;*) 3 028,00 гривень сплаченого судового збору. В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору позивач покликається на те, зокрема, що рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 29.05.2014 року у справі № 451/577/14-ц за позовом Національної академії внутрішніх справ (далі НАВС) до [PERSON] про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням в навчальному закладі, ухвалено стягнути з [PERSON] на користь НАВС - 21 041 (двадцять одна тисяча сорок одна) грн 17 коп. вартість витрат за період навчання та 243 (двісті сорок три) грн 60 коп. судового збору. Відповідач зазначене рішення не оскаржував, тим самим визнав його. 09.06.2016 року рішення набрало законної сили. Надалі рішення було звернуто до виконання, шляхом направлення НАВС виконавчого листа до відповідного відділу державної виконавчої служби (далі ВДВС). У 2016 році було відкрито виконавче провадження за № 52322580. Згідно даних «Автоматизована система виконавчого провадження» за ВП № 52322580 виконавче провадження завершено. Станом на дату подання позовної заяви НАВС повторно не зверталась до ВДВС. Виконавчі провадження щодо стягнення витрат з [PERSON] в системі «Автоматизована система виконавчого провадження» відсутні. Відповідач не відшкодував кошти на виконання рішення Радехівського районного суду Львівської області від 29.05.2014 року у справі № 451/577/14-ц. Станом на дату подання позовної заяви, заборгованості відповідача перед НАВС становить 21 284 (двадцять одна тисяча двісті вісімдесят чотири) грн 77 коп. У судове засідання сторони участі уповноважених представників не забезпечили. Відповідач правом на подання відзиву не скористався, у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Заяви та клопотання, подані учасниками справи На розгляд суду подано заяву представником позивача Б. Підгородським, в якій останній просить суд розгляд справи проводити без участі представника, проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с.32). Процесуальні дії у справі Ухвалою Радехівського районного суду Львівської області від 05.08.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.39-40). Ухвалою судового засідання від 05.09.2024 відкладено розгляд справи (а.с.43). Судом розміщено (оприлюднено) на веб-порталі Судової влади України оголошення про виклик у судове засідання по справі №451/1043/24 відповідача [PERSON] (а.с.46). Ухвалою судового засідання від 21.10.2024 судом постановлено проводити заочний розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить наступного висновку. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини Рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 29.05.2014 року у справі № 451/577/14-ц за позовом Національної академії внутрішніх справ (далі НАВС) до [PERSON] про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням в навчальному закладі, з [PERSON] на користь НАВС стягнуто 21 041 (двадцять одну тисячу сорок одну) грн 17 коп. вартості витрат за період навчання та 243 (двісті сорок три) грн 60 коп. у відшкодування витрат по сплаті судового збору(а.с.28-30). Відповідно до листа начальника ВФЗБО, станом на 18.03.2024 року, кошти від боржника на виконання рішення суду на рахунок НАВС не надходили(а.с.31). З листа НАВС № 46/10/1423 від 21.03.2024 вбачається, що відповідача було додатково повідомлено про невідшкодування ним витрат на виконання рішення Радехівського районного суду Львівської області від 29.05.2014 року у справі № 451/577/14-ц (а.с.33,34-35). Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України (далі ЦК України). За згодою позивача, викладеною письмово, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням стаття 280 ЦПК України. Відповідно до частини 4 статті 223 ЦПК у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У відповідності до частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв`язку з неявкою в судове засідання відповідача розгляд справи проведено в порядку заочного розгляду, передбаченого главою 11 ЦПК України, про що судом постановлено ухвалу. Відповідно до вимог частини 2 статті 191 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Згідно статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. В силу статті 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі статтею 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не припустив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 625 Цивільного кодексу України встановлено відповідальність за порушення грошового зобов`язання. Так, ч. 1 цієї статті визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. У ч. 2 зазначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до положень Розділу VI ЦПК України передбачено порядок виконання судових рішень у цивільних справах. Відповідно до частини 1 статті 431 ЦПК України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Протягом п`яти днів після набрання судовим рішенням законної сили виконавчий документ, зазначений в частині третій цієї статті, вноситься до Єдиного державного реєстру виконавчих документів, а його копія (текст), що містить інформацію про веб-адресу такого документа у Єдиному державному реєстрі виконавчих документів, надсилається стягувачу на його офіційну електронну адресу, або, у разі її відсутності, рекомендованим чи цінним листом. ЦПК України передбачає можливість укладання мирової угоди в процесі виконання, відстрочення і розстрочення виконання, зміна чи встановлення способу і порядку виконання. Відповідно до положень статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову Судом встановлено на\~підставі безпосередньо\~досліджених та\~оцінених наявних\~у справі\~доказів,що рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 29.05.2014 по справі №451/577/14-ц з [PERSON] на користь НАВС стягнуто 21 041 (двадцять одна тисяча сорок одна) грн 17 коп. вартості витрат за період навчання та 243 (двісті сорок три) грн 60 коп. судового збору, всього разом 21 284 (двадцять одна тисяча двісті вісімдесят чотири) грн 77 коп. Згідно довідки відділу фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку НАВС, станом на 18.03.2024 кошти на виконання зазначеного вище рішення суду від [PERSON] не надходили, а згідно даних «Автоматизована система виконавчого провадження» за ВП № 52322580 виконавче провадження завершено 22.09.2016 ( а.с.26, 31). Відповідно до статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 76 ЦПК України визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (частини 1 статті 95 ЦПК України). Згідно з вимогами статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У даному випадку, суд на підставі наданих позивачем доказів, позбавлений можливості встановити дійсні фактичні обставини справи, а оскільки нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання в розумінні ч. 2 ст. 625 ЦК України, то вирішення питання про застосування частини 2 статті 625 ЦК України, на переконання суду, поставлене позивачем передчасно, оскільки не підтверджене належними засобами доказування. Таким чином, суд дійшов висновку, що позивачем не надано доказів, які б у своїй сукупності дали змогу дійти висновку про наявність обставин, які входять до предмету доказування у даній справі, а тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити. Надати оцінку аргументам відповідача суд позбавлений можливості, оскільки такі ним не наведені. Розподіл між сторонами судових витрат. Відповідно до статті 141 ЦПК України судові витрати залишити за позивачем.

Outcome: dismissed