Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-20 00:00:00

23.02.2022 ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» звернулося до суду із позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором № 899866193 від 17.04.2019 у розмірі 14 028,50 грн, судові витрати у розмірі 2 270,00 грн, а також витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 500,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 17.04.2019 між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 899866193 у формі електронного документу з використанням електронного підпису. Відповідно до умов договору Первісний кредитор надав Відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти у сумі 4\~250,00 грн строком на 26 днів зі сплатою 1,70% від суми кредиту за кожний день користування кредитом починаючи з першого дня перерахування суми кредиту до закінчення строку кредиту. Відповідно до п.п.1.5., 1.6. Кредитного договору з врахуванням положень п. 1.4. договору позичальник сплачує товариству проценти за користування кредитом за фактичний час користування кредитом з розрахунку 620, 50 відсотків річних. Первісний кредитор свої зобов`язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням № f4aa3a62-fc76-48e6-88bd-3e24d6c6f7b2 від 17.04.2019. 28.11.2018 між Первісним кредитором та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено Договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором № 899866193 від 17.04.2019, що підтверджується копією договору факторингу № 28/1118-01 від 08.11.2018 та реєстром прав вимоги № 36 від 23.07.2019. Відповідно до Реєстру прав вимоги № 36 від 23.07.2019 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача в сумі 11419,00 грн, з яких 4250,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 7169,00 грн - сума заборгованості за відсотками. В подальшому, 05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» (далі - Позивач) було укладено Договір факторингу № 05/0820-01, відповідно до умов якого до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором № 899866193 від 17.04.2019 (копії додаються). Відповідно до Реєстру прав вимоги № 1 від 05.08.2020 до Договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020, до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача в сумі 11 903,50 грн, з яких 4250,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 7 653,50 грн - сума заборгованості за відсотками. Відповідач не виконує умови взятого на себе зобов`язання, не погашає кредит та не сплачує проценти за користування кредитом. 30.08.2020 позивачем було направлено відповідачу вимогу про усунення порушення виконання зобов`язання щодо сплати заборгованості за кредитним договором. Станом на день звернення із даним позовом до суду заборгованість за Кредитним договором № 899866193 від 17.04.2019 не погашена. Загальна сума заборгованості, на момент подання позовної заяви, за Кредитним договором № 899866193 від 17.04.2019 становить - 14 028,50 грн, яка складається з наступного: 4 250,00 грн - заборгованість по кредиту; 7 653,50 грн - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом; 2 125,00 грн - штрафи та пеня. Відповідно до\~розпорядження голови\~Верховного суду\~від 08.03.2022\~№ 2/0/9-22\~«Про зміну\~територіальної підсудності\~судових справ\~в умовах\~воєнного стану»\~та Закону\~України «Про\~внесення зміни\~до частини\~сьомої статті\~147\~Закону України\~«Про судоустрій\~і статус\~судді» справу\~передану для\~розгляду за\~підсудністю до\~Полтавського районного суду Полтавської області, що підтверджується актом приймання-передачі справ та речових доказів від 01.04.2022. Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 04.03.2024 справу передано за підсудністю до Харківського районного суду Харківської області. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 09.05.2024 провадження по справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій підтримав позовні вимоги, проти ухвалення рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно і належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання відповідно до відомостей Єдиного державного демографічного реєстру, отриманих судом відповідно до вимог ч.6 ст.187 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив. Відповідач відзиву на позов не надав, з будь-якими клопотаннями та заявами до суду не звертався. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленої про дату, час та місце судового засідання відповідача, яка не повідомила про причини неявки та не подала відзив відповідно до\~статті 280 ЦПК України\~суд за згодою позивача вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. 17.04.2019 між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та [PERSON] було кредитний договір №899866193. Відповідно до умов договору первісний кредитор надав відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти у сумі 4\~250,00 грн строком на 26 днів зі сплатою 1,70% від суми кредиту за кожний день користування кредитом починаючи з першого дня перерахування суми кредиту до закінчення строку кредиту. Відповідно до п.п.1.5., 1.6. Кредитного договору з врахуванням положень п. 1.4. договору позичальник сплачує товариству проценти за користування кредитом за фактичний час користування кредитом з розрахунку 620,50 грн відсотків річних. Первісний кредитор свої зобов`язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням № f4aa3a62-fc76-48e6-88bd-3e24d6c6f7b2 від 17.04.2019. Згідно пункту 4.1. Кредитного договору, невід`ємною частиною цього договору є «Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «Смарт» Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (далі - «Правила»). Уклавши цей Договір, Позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких розміщений на Сайті Товариства: www.moneyveo.ua. Первісний кредитор свої зобов`язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням № f4aa3a62-fc76-48e6-88bd-3e24d6c6f7b2 від 17.04.2019. 28.11.2018 між Первісним кредитором та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено Договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором № 899866193 від 17.04.2019, що підтверджується копією договору факторингу № 28/1118-01 від 08.11.2018 та реєстром прав вимоги № 36 від 23.07.2019. Відповідно до Реєстру прав вимоги № 36 від 23.07.2019 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача в сумі 11419,00 грн, з яких 4250,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 7169,00 грн - сума заборгованості за відсотками (копії додаються). В подальшому, 05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» (далі - Позивач) було укладено Договір факторингу № 05/0820-01, відповідно до умов якого до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором № 899866193 від 17.04.2019 (копії додаються). Відповідно до Реєстру прав вимоги № 1 від 05.08.2020 до Договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020, до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача в сумі 11 903,50 грн, з яких 4250,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 7 653,50 грн - сума заборгованості за відсотками (копії додаються). Станом на день звернення із даним позовом до суду заборгованість за Кредитним договором № 899866193 від 17.04.2019 не погашена. Загальна сума заборгованості, на момент подання позовної заяви, за Кредитним договором № 899866193 від 17.04.2019 становить - 14 028,50 грн, яка складається з наступного: 4 250,00 грн - заборгованість по кредиту; 7 653,50 грн - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом; 2 125,00 грн - штрафи та пеня. Відповідачем розрахунок заборгованості не спростовано. Згідно ч. 1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Положеннями ч. 1 ст.\~1048\~ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1054\~ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу, які регулюють відносини позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає з суті кредитного договору. Згідно з ст.\~629\~ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1\~ст. 530 ЦК України, якщо в зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк. Відповідно до ч. 1\~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. У відповідності до ч. 1\~ст. 1077 ЦК\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно з п. 1 ч. 1\~ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до\~ст. 514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно\~з ст. 516 ЦК України\~заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Право грошової вимоги до відповідача, що виникло у кредитора на підставі вказаного вище договору, набув позивач згідно вищезазначеного договору факторингу. Отже, загальна сума заборгованості за кредитним договором №899866193 від 17.04.2019, яка підлягає стягненню з відповідача, складає 14\~028,50 грн. В ході судового розгляду відповідачем не надані будь-які докази на спростування вказаних обставин, своєї незгоди або будь-яких заперечень щодо наданих позивачем розрахунків вона також не надала. Враховуючи наведене та вказані вище положення законодавства України, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості позовних вимог і задовольняє позов у повному обсязі. Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Частинами 1 та 2 ст.141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Частиною восьмою\~статті 141\~ЦПК\~України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). При зверненні до суду з цим позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» сплачено 2\~270,00 грн судового збору за подання позову, що підтверджується платіжною інструкцією № 911 від 23.11.2021. Приймаючи до уваги, що позов задоволено повністю, витрати зі сплати судового збору у розмірі 2\~270,00 грн підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ч. 1 статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Згідно з положеннями частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При розгляді справи «Гуриненко проти України» (рішення Європейського суду з прав людини від 18.02.2010 за №37246/04) ЄСПЛ зазначив, що при розгляді питань компенсації витрат, понесених сторонами на отримання ними юридичної допомоги (в тому числі й під час розгляду їх справ в національних судах) задоволенню судом підлягають лише ті вимоги, по яким доведено, що витрати заявника були фактичними, неминучими, необхідними, а їх розмір розумним та обґрунтованим. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 висловила правову позицію про те, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. В обґрунтування розміру понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2 500,00 грн до матеріалів справи надано копії наступних документів: договір про надання правової допомоги від 19.10.2021; додаткова угода №61 до договору про надання правової допомоги від 19.10.2021 від 17.11.2021; протокол погодження видів правової допомоги та договірної ціни; акт прийому передачі наданих послуг; рахунок від 18.11.2021 на оплату правової допомоги за Договором від 19.10.2021; платіжне доручення № 927 від 23.11.2021 про сплату 2 500,00 грн згідно договору про надання правової допомоги від 19.10.2021. На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги, що позов задоволено повністю, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу у розмірі 2 500,00 грн. Згідно платіжного доручення № 921 від 23.11.2021 при пред`явленні позову до суду позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2270,00 грн. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі гривень, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2270,00 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved