Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-21 00:00:00

Описова частинами Зміст позовних вимог [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м. Чернівці з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 25.08.2009 вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя не склалося з причини втрати взаєморозуміння та почуття любові і поваги один до одного. Почали виникати суперечки, постійні конфлікти та непорозуміння, не зійшлись характерами. Спільне господарство між ними не ведеться, шлюбні та сімейні відносини припинені. Подальше спільне життя та збереження сім`ї неможливе. Відповідач зараз проходить службу в ЗСУ. Дитина проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні, тому уважає, що відповідач має достатні доходи, щоб нести спільно із позивачем витрати на утримання дітей. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання їхніх дітей не надає. Інших непрацездатних осіб на утриманні не має. На підставі викладеного позивач просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 25.08.2009 Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції та стягнути з відповідача на утримання дитини аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини. Надходження позовної заяви та інших заяв до суду 06.09.2024 суддя ухвалою відкрила провадження у справі 727/9229/24 та призначила справу до розгляду. 22.10.2024 відповідач надав заяву про розгляд справи без його участі. Доводи особи, яка подала позов Позовна заява мотивована тим, що сімейне життя позивача з відповідачем не склалося з причини втрати взаєморозуміння. Фактичні шлюбні відносини не підтримуються, спільне господарство не ведеться. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини добровільно. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, до суду надав заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги з приводу розірвання шлюбу визнає повністю, на примирення не згідний, оскільки проживає окремо з березня 2022 року. Позовні вимоги про стягнення з нього аліментів на утримання сина також не заперечує. Просив звільнити від сплати судового збору, бо є учасником бойових дій і справу розглянути у його відсутність. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини. Фактичні обставини справи, встановлені судом З матеріалів справи судом встановлено, що згідно з свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого 25.08.2009 Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, [PERSON] та [PERSON] 25.08.2009 року зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 1519. Прізвище чоловіка після реєстрації шлюбу [PERSON] , прізвище дружини [PERSON] . Згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 08.12.2009 Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, [PERSON] народився [INFO] , про що складено актовий запис №2603. Батьком записаний [PERSON] , матір`ю [PERSON] . Згідно з витягом про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб №3-2024/009435963 від 07.08.2024, наданим Департаментом надання адміністративних послуг Чернівецької міської ради, за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] та [PERSON] . Згідно з посвідчення серії [NUMBER] [PERSON] має право на пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій нагрудний знак видано. Мотивувальна частина З позовної заяви вбачається, що шлюбні та сімейні відносини між сторонами припинені. Таким чином, судом встановлено, що фактичні взаємовідносини подружжя припинені, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та він не бажає примирення з відповідачем. Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем. За таких обставин суд уважає, що позов [PERSON] до\~ [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Крім того, з досліджених в судовому\~засіданні фактичних\~обставин справи\~судом встановлено, що спір між сторонами\~виник також\~з приводу\~захисту позивачем\~свого права\~на отримання\~від другого із подружжя\~коштів на\~утримання неповнолітньої\~дитини. Вказані правовідносини регулюються нормами Сімейного кодексу України. У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991р., Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.\~2\~ст.\~182\~ СК\~України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися в якості аліментів на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову. За таких обставин, враховуючи, що відповідач надав суду належні, допустимі, достовірні, достатні докази про свій майновий стан, що він постійного доходу не має, не працює, визнав позов, а саме в стягненні аліментів в розмірі частини всіх доходів на дитину відповідного віку, а також, що позивач не отримує матеріальної допомоги на утримання дитини, суд уважає, що позов заявлено обґрунтовано, доводи, викладені позивачем на підтвердження своїх вимог, знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до підп. 3 п. 5 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією № 3484-2644-5947-2324 від 27.08.2024 про сплату судового збору у сумі 1211,20 грн. Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрати, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Приймаючи до уваги вимоги ст. 141 ЦПК України та п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд уважає, що відповідач звільнений від оплати судового збору, судовий збір покласти на рахунок держави. Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved