Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-20 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся з позовом представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» Цюпа Ольга Віталіївна до [PERSON] , в якому просить витребувати в АТ КБ «ПриватБанк» інформацію, що містить банківську таємницю, а саме: чи випускалася банківська картка № [NUMBER] на ім`я [PERSON] ; інформацію про рух коштів (виписку) по банківській картці № [NUMBER] за період з 28 серпня 2023 року по 12 лютого 2024 року включно; позовні вимоги Позивача задовольнити повністю та стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» заборгованість за Договором № 459056-КС-003 про надання кредиту від 28 серпня 2023 року, що становить 302 738,57 грн, яка складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 70000,00 грн; суми прострочених платежів по процентах - 222238,57 грн; суми прострочених платежів за комісією - 10500,00 грн, сплачений судовий збір в розмірі 3 632,86 грн, посилаючись на таке. 28 серпня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» та [PERSON] укладено Договір № 459056-КС-003 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». ТОВ «Бізнес позика» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, проте Боржник свої зобов`язання за Кредитним договором № 459056-КС-003 про надання кредиту належним чином не виконав, а лише часткового сплатив кошти. Вищевказане стало підставою звернення до суду. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 16 липня 2024 року було відкрито провадження по справі. 26 серпня 2024 року на виконання ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 16 липня 2024 року АТ КБ «ПриватБанк» надали інформацію про рух коштів (виписку) по банківській картці № [NUMBER] за період з 28 серпня 2023 року по 12 лютого2024 року включно (а. с. 151 - 153). Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» Цюпа Ольга Віталіївна надала до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, на позовних вимогах наполягав у повному обсязі та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася повторно, про дату, час і місце судового засідання повідомлена у встановленому законом порядку, відзиву та заяву про поважність причин неявки в судове засідання суду не представила. Суд у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 280 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача, ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, що не з`явився, у порядку заочного розгляду справи. Розгляд справи проводився в порядку спрощеного позовного провадження. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених позивачем письмових доказів. Судом встановлено, що 28 серпня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» та [PERSON] укладено Договір № 459056-КС-003 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» 28 серпня 2023 року направлено [PERSON] пропозицію (оферту) укласти Договір № 459056-КС-003 про надання кредиту. 28 серпня 2023 року [PERSON] , прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договір № 459056-КС-003 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» направлено [PERSON] через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-8914, на номер телефону [NUMBER] , котрий Боржником було введено/відправлено. Таким чином, 28 серпня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» та [PERSON] було укладено Договір № 459056-КС-003 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до п. 1 Договору кредиту, Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» надає Позичальнику грошові кошти у розмірі 47 000,00 грн, на засадах строковості, поворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. Згідно з умовами Договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування Кредитом є фіксованою та становить 1.14954256 процентів за кожен день користування Кредитом. ТОВ «Бізнес позика» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та надало Позичальнику грошові кошти в розмірі 47 000,00 грн шляхом перерахування на банківську картку Позичальника № [NUMBER] , що підтверджується довідкою про видачу коштів. Також, 29 серпня 2023року між ТОВ «Бізнес позика» та [PERSON] укладено Додаткову угоду № 1 до Договору № 459056-КС-003 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов Додаткової угоди ТОВ «Бізнес позика» надає Позичальнику додатково кредит в сумі 23000,00 грн. Комісія пов`язана з наданням додаткового кредиту 3450,00 грн. До теперішнього часу Боржник свої зобов`язання за Кредитним договором № 459056-КС-003 про надання кредиту належним чином не виконав, а лише часткового сплатив кошти, розрахунок та розмір яких зазначені у Розрахунку заборгованості за Договором № 459056-КС-003 Позичальника [PERSON] , чим порушив свої зобов`язання, встановлені договором. Відповідно до Розрахунку заборгованості за Договором № 459056-КС-003 Позичальника [PERSON] , Відповідач на виконання умов договору здійснив часткову оплату за Договором № 459056-КС-003 на загальну суму 1000,00 грн. Таким чином, зробивши часткову оплату з метою виконання умов договору, відповідач вчинив конклюдентні дії щодо визнання договору і, відповідно, щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту. Зважаючи на ті обставини, що [PERSON] , належним чином не виконує свої зобов`язання за Кредитним договором, у Боржника станом на 26 травня 2024 року утворилась заборгованість за Договором № 459056-КС-003 про надання кредиту, в розмірі 302738,57 грн, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 70000,00 грн; суми прострочених платежів по процентах - 222238,57 грн; суми прострочених платежів за комісією - 10500,00 грн. Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов`язань. У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних праві обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс- коду, надісланого на телефон, або іншим способом. Враховуючи обставини справи, суд вважає за необхідне визнати позов обґрунтованим та стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості у повному обсязі у межах заявлених вимог. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволені, суд вважає за необхідне стягнути судовий збір з відповідача на користь позивача в розмірі 3632,86 гривень. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved