Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-21 00:00:00

Короткий зміст заявлених вимог та доводів заявниці. 21.05.2024 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] у місті Бахмут, Донецької області, України, та жінки [PERSON] , [INFO] (зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] , РНОКПП: [NUMBER] ) без реєстрації шлюбу, ведення спільного господарства та наявність взаємних прав та обов`язків, у період з 01.12.2015 року по [INFO] (момент загибелі військовослужбовця) за адресом: [ADDRESS] . 21.05.2024 року, заявницею [PERSON] разом із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, ведення спільного господарства та наявність взаємних прав та обов`язків, подана заява про виклик свідків. Свої вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що чоловік [PERSON] (військовослужбовець), [INFO] , який помер [INFO] у місті Бахмут, Донецької області, України, та жінка [PERSON] , [INFO] (зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] , РНОКПП: [NUMBER] ) проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство та мали взаємні права та обов`язки, у період з 01.12.2015 року по [INFO] (момент загибелі військовослужбовця) за адресом: [ADDRESS] . Між [PERSON] та [PERSON] був розірваний шлюб зареєстрований 15.02.2003 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану № 1 Харківського обласного управління юстиції актовий запис № 167 за рішенням Валківського районного суду Харківської області № 2-2077/2010 від 07.12.2010 року. Від спільного шлюбу у подружжя народилася дитина - дочка [PERSON] від 08.07.2003 року (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , актовий запис від 05.09.2003р.), яка разом з ними проживає з моменту народження та зареєстрована за адресом: [ADDRESS] , з 04.11.2017 року. 24 лютого 2022 року указом Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який був діючим на момент загибелі військовослужбовця [PERSON] , що було затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» Верховною Ради України від 24.02.2022 № 2102-IX»», Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 26.07.2023 № 451/2023 (продовження строку дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб). Відповідно до довідки від 28 березня 2022 року № 1/Д виданою військовою частиною [NUMBER] , згідно з Указом Президента України від 24.02.2022 року № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» відповідно до мобілізаційного призначення за мобілізаційним планом громадянина України - [PERSON] зараховано до особового складу військової частини [NUMBER] щ 16 березня 2022 року. [PERSON] , [INFO] , наказом командира військової частини [NUMBER] № 34 від 01.02.2023 року зарахований до особового складу військової частини [NUMBER] , про що наявна у тому числі відмітка у військовому квитку серії [NUMBER] [PERSON] . Відповідно до наказу командира військової частини [NUMBER] № 146 від 16.05.2023р. солдата [PERSON] снайпера відділення снайперів роти вогневої підтримки, який загинув [INFO] , внаслідок вогнепального кульового поранення тулубу виключено з списків особового складу частини. Наказано виплатити членам сім`ї допомогу на поховання - 13420 грн. 00 коп., надбавку у розмірі 65 % посадового окладу, премію 534 % розміру посадового окладу, додаткову винагороду за квітень 2023 року - 100000 грн. 00 коп. Згідно з свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у місті Бахмут, Донецької області, Україна, про що складено актовий запис № 14 від 18.04.2023 року. Згідно з сповіщенням про смерть № 878 від 10 квітня 2023 року виданого [INFO] . Сповіщено [PERSON] про те, що її батько солдат [PERSON] . [INFO] , навідник [INFO] в/ч [NUMBER] , загинув [INFO] близько о 14 годині 30 хвилин під час виконання бойового завдання в районі міста Бахмут, Донецької області, отримав важке осколкове поранення та помер під час евакуації до медичного закладу в населеному пункті Часів Яр. Заявниця зазначила, що встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, ведення спільного господарства та наявність взаємних прав та обов`язків заявниці необхідне для отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю військовослужбовця, яка передбачена Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей". Рух справи. Ухвалою від 22 травня 2024 року у справі № 635/5264/24 Харківським районним судом Харківської області було відкрито провадження за заявою [PERSON] , заінтересована особа: [INFO] про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, ведення спільного господарства та наявність взаємних прав та обов`язків, що розглядається в порядку окремого провадження в Харківському районному суді Харківської області (суддя Назаренко О.В.). 11 червня 2024 року через систему "Електронний суд" на адресу суду надійшла заява представника заявниці про уточнення позовних вимог (зміну предмету позову) шляхом виправлення технічної помилки - описки. Надалі 10 липня 2024 року через систему "Електронний суд" на адресу суду надійшла заява представника заявниці про залучення в якості заінтересованої особи - Міністерства оборони України (код ЄДРПОУ: 00034022, юридична адреса: 03168, Україна, Київська обл., місто Київ, просп. Повітрофлотський) в цивільну справу N 635/5264/24 за заявою [PERSON] , заінтересована особа: [INFO] про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, ведення спільного господарства та наявність взаємних прав та обов`язків, що розглядається в порядку окремого провадження в Харківському районному суді Харківської області (суддя Назаренко О.В.). 10 липня 2024 року до суду надійшла заява представника Міністерство оборони України Ляшенка Олексія Олександровича про вступ у справу в якості заінтересованої особи. 24 липня 2024 року представник заявниці подав до суду клопотання про розгляд заяви про залучення в якості заінтересованої особи Міністерства оборони України в цивільну справу N 635/5264/24 та зміну предмету заяви шляхом виправлення технічної помилки - описки без участі заявника та її представника та просив її задовольнити. Ухвалою від 25 липня 2024 року у справі № 635/5264/24 Харківським районним судом Харківської області заяву представника заявниці про залучення в якості заінтересованої особи - Міністерства оборони України в цивільну справу N 635/5264/24 за заявою [PERSON] , заінтересована особа: [INFO] про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, ведення спільного господарства та наявність взаємних прав та обов`язків, - задоволено. Задоволено заяву представника Міністерство оборони України Ляшенка Олексія Олександровича про вступ у справу в якості заінтересованої особи. Залучено до участі у цивільну справу N 635/5264/24 за заявою [PERSON] , [INFO] (зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] , РНОКПП: [NUMBER] ), заінтересована особа: [INFO] про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, ведення спільного господарства та наявність взаємних прав та обов`язків, що розглядається в порядку окремого провадження, заінтересовану особу - Міністерство оборони України (код ЄДРПОУ: 00034022, юридична адреса: 03168, Україна, Київська обл., місто Київ, просп. Повітрофлотський, б.6). Заяву представника заявниці про уточнення позовних вимог (зміну предмету позову) шляхом виправлення технічної помилки - описки - задоволено, ухвалено: вважати вірним дату народження заявниці [PERSON] , [INFO] , замість невірного [PERSON] , [INFO] . Направлено Міністерству оборони України копію заяви з доданими до неї матеріалами, копію ухвали суду та встановити строк протягом 10 (десяти) днів з моменту отримання ухвали суду про залучення в якості заінтересованої особи для подання до суду пояснення щодо предмета заяви, копія якого одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи, про що суду необхідно надати документи, що підтверджують таке надіслання (надання). Участь у справі сторін та інших учасників справи. Заявниця [PERSON] та її представник з`явилися у судове засідання, заявлені вимоги про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації ведення спільного господарства та наявність взаємних прав та обов`язків підтримали та прохали задовольнити у повному обсязі. Представник заінтересованої особи - Міністерства оборони України в судове засідання не з`явився, пояснення (заперечення) не подав, про час та місце розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином. Матеріали справи містять заяву про розгляд справи без участі представника, заяву вирішити на розсуд суду. Заінтересована особа - [INFO] в судове засідання не з`явився, пояснення (заперечення) не подав, про час та місце розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином. Матеріали справи містять заяву про розгляд справи без участі представника, заяву вирішити на розсуд суду. Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності (ч.3 ст.211 ЦПК України). Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч.1 ст.223 ЦПК України). Відповідно до ч.1 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу здійснювалось за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. З приводу факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, ведення спільного господарства та наявності взаємних прав та обов`язків суд зазначає наступне. Заявниця просить встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] у місті Бахмут, Донецької області, України, та жінки [PERSON] , [INFO] (зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] , РНОКПП: [NUMBER] ) без реєстрації шлюбу, ведення спільного господарства та наявність взаємних прав та обов`язків, у період з 01.12.2015 року по [INFO] (момент загибелі військовослужбовця) за адресом: [ADDRESS] . Так, звертаючись до суду, заявниця зазначила, що встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, ведення спільного господарства та наявності взаємних прав та обов`язків заявниці необхідне для отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю військовослужбовця, яка передбачена Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей". 24 лютого 2022 року указом Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який був діючим на момент загибелі військовослужбовця [PERSON] , що було затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» Верховною Ради України від 24.02.2022 № 2102-IX»», Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 26.07.2023 № 451/2023 (продовження строку дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб). Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] був розірваний шлюб зареєстрований 15.02.2003 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану № 1 Харківського обласного управління юстиції актовий запис № 167 за рішенням Валківського районного суду Харківської області № 2-2077/2010 від 07.12.2010 року. Від спільного шлюбу у подружжя народилася дитина - дочка [PERSON] від 08.07.2003 року (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , актовий запис від 05.09.2003р.), яка разом з ними проживає з моменту народження та зареєстрована за адресом: [ADDRESS] , з 04.11.2017 року. Відповідно до довідки від 28 березня 2022 року № 1/Д виданою військовою частиною [NUMBER] , згідно з Указом Президента України від 24.02.2022 року № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» відповідно до мобілізаційного призначення за мобілізаційним планом громадянина України - [PERSON] зараховано до особового складу військової частини [NUMBER] щ 16 березня 2022 року. [PERSON] , [INFO] , наказом командира військової частини [NUMBER] № 34 від 01.02.2023 року зарахований до особового складу військової частини [NUMBER] , про що наявна у тому числі відмітка у військовому квитку серії [NUMBER] [PERSON] . Відповідно до Наказу командира військової частини [NUMBER] № 34 від 01.02.2023 року виходить, що солдату [PERSON] водію протитанкового відділення протитанкового взводу роти вогневої підтримки встановлено посадовий оклад 2820 гривень 00 коп., надбавку за особливості проходження військової служби в розмірі 65 % посадового окладу, щомісячна премія у розмірі 534%. Згідно з грошовим атестатом № 265 від 16.05.2023р. виданого командиром військової частини [NUMBER] виходить, що солдат [PERSON] мав оклад за військовим званням - 530 грн. 00 коп., посадовий оклад за 5 тарифним розрядом - 2820 грн. 00 коп., надбавку за вислугу років - 837 грн. 50 коп.; щомісячні додаткові види грошового забезпечення: надбавку за особливості проходження служби - 2721 грн. 88 коп., премію - 14748 грн. 60 коп., а також додаткову винагороду «ДГВ» у розмірі 100000 грн. 00 коп. (постанова КМУ № 168 від 28.02.2022р.). Відповідно до довідки про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення для призначення пенсії від 16.05.2023 року № ДВГЗ/2747916831/1 виходить, що вона видана [PERSON] про те, що середній розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії для обчислення пенсії, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування становить - 11739 грн. 62 коп., а загальний - 152615 грн. 05 коп. Відповідно до наказу командира військової частини [NUMBER] № 146 від 16.05.2023р. солдата [PERSON] снайпера відділення снайперів роти вогневої підтримки, який загинув [INFO] , внаслідок вогнепального кульового поранення тулубу виключено з списків особового складу частини. Наказано виплатити членам сім`ї допомогу на поховання - 13420 грн. 00 коп., надбавку у розмірі 65 % посадового окладу, премію 534 % розміру посадового окладу, додаткову винагороду за квітень 2023 року - 100000 грн. 00 коп. Згідно з свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у місті Бахмут, Донецької області, Україна, про що складено актовий запис № 14 від 18.04.2023 року. Згідно з лікарським свідоцтвом про смерть № 10-12/1058дн/23 від 11 квітня 2023 року, [PERSON] помер [INFO] у місті Бахмут, Донецької області, Україна, у зоні бойових дій. Згідно з довідкою про причину смерті № 10-12/1058дн/23 від 11 квітня 2023 року, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , причина смерті: вогнепальне кульове поранення тулубу, у місті Бахмут, Донецької області, Україна, внаслідок бойових дій. Згідно з сповіщенням про смерть № 878 від 10 квітня 2023 року виданого [INFO] , сповіщено [PERSON] про те, що її батько солдат [PERSON] . [INFO] , навідник [INFO] в/ч [NUMBER] , загинув [INFO] близько о 14 годині 30 хвилин під час виконання бойового завдання в районі міста Бахмут, Донецької області, отримав важке осколкове поранення та помер під час евакуації до медичного закладу в населеному пункті Часів Яр. 02.06.2023 року [PERSON] звернулась із заявою про виплату одноразової грошової допомоги члену сім`ї загиблого військовослужбовця до [INFO] і подала необхідний пакет документів для отримання виплати. Заявниця вказала, що причиною неможливості одержання документів, що посвідчують даний факт є: при поданні заяви на виплату одноразової грошової допомоги заявник має надати [INFO] рішення суду, яке набрало законної сили та стосується призначення ОГД про проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу ведення спільного господарства та наявності взаємних прав та обов`язків. А також, встановлення вищевказаного факту за рішенням суду має юридичне значення для заявниці для реалізації та отримання усіх соціальних пільг та виплат, передбачених законодавством України про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей. На підтвердження своїх доводів заявниця надала до суду письмовий доказ - акт від 26 травня 2023 року депутата Пісочинської селищної ради [PERSON] , в якому зазначено, що дійсно з грудня 2015 року по момент смерті військовослужбовця жінка [PERSON] , проживала разом з чоловіком [PERSON] , вони вели спільне господарство, мали спільні права та обов`язки, разом виховували дочку [PERSON] . Зазначені в Акті дані підтверджують свідки/сусіди [PERSON] , 1985 р.н., та [PERSON] , 1988 р.н., підпис депутата [PERSON] засвідчено секретарем відповідної ради - [PERSON] . Заявниця надала в якості доказів письмові пояснення свідка [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , місце проживання: [ADDRESS] , тел.: [NUMBER] ; письмові пояснення свідка [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків - [NUMBER] , фактичне місце проживання: [ADDRESS] , тел.: [NUMBER] . В судовому засіданні судом допитано свідків [PERSON] та [PERSON] , які підтвердили суду та повідомили, що дійсно чоловік [PERSON] (військовослужбовець), [INFO] , який помер [INFO] у місті Бахмут, Донецької області, України, та жінка [PERSON] , [INFO] (зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] , РНОКПП: [NUMBER] ) проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство та мали взаємні права та обов`язки, у період з 01.12.2015 року по [INFO] (момент загибелі військовослужбовця) за адресом: [ADDRESS] . З огляду на вищевикладені обставини, суд приймає до уваги, надані заявницею, письмові пояснення свідка [PERSON] , [INFO] , та свідка [PERSON] , [INFO] . Заявниця зазначила, що вона і чоловік [PERSON] проживали разом однією сім`єю, мали спільний побут, вели спільне господарство, мали взаємні права і обов`язки у період з 01.12.2015 року по [INFO] за адресом: [ADDRESS] , виховували разом їх дочку [PERSON] . Чоловік [PERSON] фінансово забезпечував свою родину, оплачував усі витрати на харчування, усі побутові витрати сім`ї, витрати на навчання дочки [PERSON] , надавав переважно грошові кошти у формі готівки на оплату комунальних послуг, тощо. На підтвердження вищенаведених обставин заявниця надала до суду - копію довідки № 331 від 04.05.2023 про навчання [PERSON] на 4 курсі Медичного фахового коледжу Харківського національного медичного університету. Судом оцінено та взято до уваги той факт, що згідно з випискою по окремим надходженням по рахунку дочки [PERSON] № 9HSJEV781515BSCU від 05.07.2023 за період з 04.09.2021 по 04.07.2023 виходить, що на забезпечення сім`ї, ведення спільного господарства, побуту чоловік [PERSON] перераховував грошові кошти у безготівковій формі у загальному розмірі: 273100 грн. 00 коп. за визначений проміжок часу у виписці майже щомісяця по момент смерті військовослужбовця, що підтверджує ведення спільного господарства, побуту та наявність спільних прав і обов`язків у подружжя. Заявниця надала доказ - Декларацію № 0001-НРХ5-Х3А0 на медичне обслуговування [PERSON] , який мешкав за адресом: [ADDRESS] (місце реєстрації: [ADDRESS] ), яка укладена з сімейним лікарем амбулаторії загальної практики сімейної медицини сел. Пісочин КНП «ЦПМД № 2 Харківського району» про те, що [PERSON] перебував під наглядом фахівців амбулаторії цього медичного закладу. У відповіді зазначено, що [PERSON] відвідував медичний заклад і отримував послуги з лікування й отримував послугу з вакцинації від коронавірусної хвороби. Разом із вищевказаною декларацією заявниця долучила письмові докази звернень за отриманням медичних послуг до закладу КНП «Центр первинної медичної допомоги № 2 Харківського району», наданих у відповіді - листі № 200 від 30.05.2023р., а саме результати огляду: № 39625836 від 16.11.2021, № 39626005 від 16.11.2021, № 39787114 від 16.11.2021, № 39795006 від 16.11.2021, № 39782333 від 16.11.2021, № 44913351 від 22.01.2022, що є додатками до відповіді листа медичного закладу - декларації. Заявниця повідомила суду, що отримувала допомогу на поховання загиблого військовослужбовця [PERSON] й займалася проведенням його поховання, послугами ритуального призначення для організації поховання, що підтверджується наступними доказами. Відповідно до гарантійного листа від 10.04.2023 року № 1090, т.в.о. командира військової частини [NUMBER] підполковник [PERSON] звертався до комунального підприємства «Ритуал» про надання послуг ритуального призначення необхідного для організації поховання загиблого військовослужбовця Збройних Сил України солдата [PERSON] на загальну вартість 1162,00 грн. Відповідно до наказу командира військової частини [NUMBER] № 146 від 16.05.2023р. солдата [PERSON] снайпера відділення снайперів роти вогневої підтримки, який загинув [INFO] , внаслідок вогнепального кульового поранення тулубу виключено з списків особового складу частини та наказано виплатити членам сім`ї допомогу на поховання - 13420 грн. 00 коп. Разом із допомогою на поховання загиблого військовослужбовця видано накладну № 91 від 10.04.2023 року речову, склад, цвс/рвп, видав [PERSON] . Згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання № 00039301397 від 18.04.2023 року, надано за запитом [PERSON] , актовий запис № 00144576014, актовий запис № 14 про відомості про померлу особу: [PERSON] помер [INFO] в місті Бахмут, Донецької області, Україна. Згідно з свідоцтвом про поховання від 18.04.2023 року виданого комунальним підприємством «Благоустрій» Валківської міської ради, видано [PERSON] , користувачу місця поховання, родинного місця поховання, який [INFO] на кладовищі розміщеного в смт. Старий Мерчик на вулиці Центральній здійснив поховання померлого [PERSON] . Суд звертає увагу на тому, що обов`язковою умовою для визнання осіб членами однієї сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, наявність інших обставин, які підтверджують реальність сімейних відносин. З огляду на вищевикладені обставини та докази, що містяться в матеріалах цивільної справи, суд прийшов до висновку про те, що дійсно чоловік [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] у місті Бахмут, Донецької області, України, та жінка [PERSON] , [INFO] , проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство та мали взаємні права та обов`язки, у період з 01.12.2015 року по [INFO] за адресом: [ADDRESS] . Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду щодо встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, ведення спільного господарства та наявності взаємних прав та обов`язків. Частиною 5 статті 17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей. Стаття 46 Конституції України визначає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Суд, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, приходить до наступного висновку. Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). Відповідно до ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з ч.1 ст. 294 ЦПК України, під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний роз`яснити учасникам справи їхні права та обов`язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи. Згідно з ч.2 ст.294 ЦПК України, з метою з`ясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази. Відповідно до ч.4 ст.294 ЦПК України, справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. Відповідно до п.5 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу. 18 січня 2024 року Велика Палата Верховного Суду у справі 560/17953/21 відступила від висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах стосовно юрисдикції спору, які викладено у постанові Великої Палати від 30 січня 2020 року у справі N 287/167/18-ц та у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 22 березня 2023 року у справі N 290/289/22-ц, вказавши, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у позасудовому та судовому порядку. Рішення стосовно фактів, що мають юридичне значення, прийняті у позасудовому порядку, можуть бути оскаржені до судів адміністративної юрисдикції. Юридичні факти, які належать встановлювати в судовому порядку, вирішуються судами цивільної юрисдикції за правилами Цивільного процесуального кодексу України. Велика Палата Верховного Суду зазначила, що чинне законодавство не передбачає іншого судового порядку підтвердження факту, що має юридичне значення, окрім як розгляд справ про встановлення факту, що має юридичне значення, в порядку цивільного судочинства. Також Велика Палата Верховного Суду підкреслила, що неефективним є підхід до визначення юрисдикції спорів у судовому порядку про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в залежності від їх мети звернення та наявності у заявника певних цивільних прав та обов`язків чи виникнення публічно-правових спорів із суб`єктами владних повноважень, оскільки це не сприятиме належному способу захисту порушеного права заявника, бо призведе до необхідності звертатися в суди різних юрисдикцій з доказуванням одних і тих же обставин, подій та фактів при поданні кожної позовної заяви. Отже, судом встановленим законом, який розглядає справи про встановлення факту, що має юридичне значення, є суд цивільної юрисдикції. Відповідно до ст. 3 Сімейного кодексу України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно п. 3 ст. 4 СК України, кожна особа має право на проживання в сім`ї. Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбу. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї. Згідно із частинами 1, 2 статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них прав та обов`язків подружжя. Вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти спільного проживання однією сім`єю, спільний побут, взаємні права та обов`язки. Нормами Сімейного кодексу України не визначено, які конкретно докази визнаються беззаперечним підтвердженням факту спільного проживання, тому вирішення питання про належність і допустимість таких доказів є обов`язком суду під час їх оцінки. Згідно з ч.1 ст.3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991р. № 2011-XII, дія даного Закону поширюється на військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісті. Частиною 1 статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991р. № 2011-XII визначено, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання. Відповідно до ст. 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей " від 20.12.1991р. № 2011-XII, у випадках, зазначених у п. п. 1 - 3 п. 2 ст. 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста. Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України. Відповідно до ч.4 ст.16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991р. № 2011-XII виходить, що до членів сімей загиблих (померлих) осіб, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, належать: жінка (чоловік), з якою (з яким) загибла (померла) особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили; утриманці загиблої (померлої) особи, визначені відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Частиною 1 ст. 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991р. № 2011-XII визначено, що одноразова грошова допомога у випадках, передбачених підпунктами 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її призначення та отримання, за їх особистою заявою чи заявою їх законних представників. Частиною 6 та 8 ст. 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991р. № 2011-XII передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями. Абзацом 1 пункту 2 абзацом 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (далі - «Постанова») передбачено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пунктах 1-1-2 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей". Пунктом 6 рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року N 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, тощо. У постанові Верховного Суду по справі № 372/3321/19 (провадження № 61-10538св22) від 20 березня 2023 року, суд зазначив, що належними та допустимими доказами проживання однією сім`єю є, зокрема: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання; свідчення свідків; листи ділового та особистого характеру тощо; свідоцтво про смерть, свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з господарських домових книг про реєстрацію чи вселення, докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого, чеки, квитанції, свідоцтва про право власності, заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства. У постанові Верховного Суду по справі № 664/1206/19 (провадження № 61-6394св21) від 26 липня 2022 року, суд дійшов до висновку, що вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю, суд має установити факти: спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки. Обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Верховний Суд у постанові по справі № 531/295/19 від 08 грудня 2021 року, суд дійшов до висновку вказавши наступне: для встановлення спільного проживання однією сім`єю до уваги беруться: показання свідків про спільне проживання фактичного членів сім`ї та ведення ними спільного побуту; документи щодо місця реєстрації (фактичного проживання) чоловіка та жінки; фотографії певних подій; документи, що підтверджують придбання майна на користь сім`ї, витрачання коштів на спільні цілі (фіскальні чеки, договори купівлі-продажу, договори про відкриття банківського рахунку, депозитні договори та інші письмові докази) тощо. Згідно роз`яснень Верховного Суду України у листі "Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення" від 01.01.2012р., доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо). Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного із "подружжя", свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з господарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що "подружжя" вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства. Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства. Домогосподарство - сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти. Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно - правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання. Підтвердженням цього може бути їх реєстрація за таким місцем проживання, пояснення свідків, представників житлово-експлуатаційної організації. Щодо часу проживання слід зазначити, що за своєю природою проживання однією сім`єю спрямоване на довготривалі відносини. Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до частини першої статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно статті 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до частини першої статті 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. У Постанові від 30.05.2024 року у справі № 990/49/23 Велика Палата Верховного Суду дійшла обґрунтованого висновку про те, що (далі - по тексту) як обов`язок із доказування потрібно розуміти закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, яка бере участь у судовому процесі, зі збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Таким чином, надані заявницею на підтвердження факту проживання однією сім`єю чоловіка [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] у місті Бахмут, Донецької області, України, та жінки [PERSON] , [INFO] , без реєстрації шлюбу, ведення спільного господарства та наявність взаємних прав та обов`язків, у період з 01.12.2015 року по [INFO], за адресом: [ADDRESS] , письмові докази та показання свідків підтверджують вказаний факт спільного проживання [PERSON] та [PERSON] по день його смерті [INFO] , виникнення між ними взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю. Враховуючи, що встановлення факту спільного проживання разом однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, про який просить заявниця, породжує юридичні наслідки, його підтвердження необхідне для отримання нею як членом сім`ї загиблого військовослужбовця грошової допомоги, суд дійшов висновку про можливість задоволення даної вимоги в заяві [PERSON] . Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист. Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), а також практики Європейського суду з прав людини, які, відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року, застосовуються судами при розгляді справ як джерело права. Відповідно до Хартії прав сім`ї, сім`я це щось більше, ніж просто правова, суспільна чи економічна одиниця, це спільнота любові і солідарності, це те місце, де зустрічаються різні покоління і допомагають один одному зростати у людській мудрості та узгоджувати індивідуальні права з іншими вимогами суспільного життя. Європейський суд з прав людини, надаючи власне визначення терміну "сімейне життя", вказує на те, що сімейне життя може існувати там, де між особами не існує жодних юридичних зв`язків. Так, у справі "Ельсхольц проти Німеччини" суд визначив, що "поняття сім`ї (за статтею 8 ЄКПЛ) не обмежується стосунками на основі шлюбу і може охоплювати інші "сімейні" de facto зв`язки, коли сторони проживають разом поза шлюбом". У справі "Джонстон проти Ірландії" (справа номер ECH-1986-S-006) було встановлено, що заявники прожили спільно близько 15 років. На цій підставі Європейський суд зробив висновок, що вони складали сім`ю, а тому мають право на захист. Конституційне право на особисту свободу дає підстави для висновку про те, що людина має право сама вибирати форму організації свого сімейного життя. Закон не може їй цього диктувати, як і того, з ким людина має проживати однією сім`єю, за винятком лише певних обмежень, які сформульовані у ст. 3 Сімейного кодексу України. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення…Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи ( справа «Проніна проти України», рішення ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які заявниця посилалася як на підставу своїх вимог, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволенні заяви.

Outcome: approved