Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-09 00:00:00

ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивовано тим, що 17.05.2018 між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №Z41.19628.003948978. Крім того, 19.06.2018 між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №Z75.00601.004023746. 02.12.2020 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений Договір факторингу №12/89, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитними договорами №Z41.19628.003948978 від 17.05.2018 та №Z75.00601.004023746 від 19.06.2018. Відповідно до Реєстру боржників №1 до Договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №Z41.19628.003948978 від 17.05.2018 в сумі 12463,82 грн., з яких: 5347,97 грн. - заборгованість за основним боргом; 1,18 грн. - заборгованість за відсотками; 7114,67 грн. - заборгованість за комісіями та за кредитним договором №Z75.00601.004023746 від 19.06.2018 в сумі 25868,99 грн., з яких: 12682,61 грн. - заборгованість за основним боргом; 2892,20 грн. - заборгованість за відсотками; 10294,18 грн. - заборгованість за комісіями. Всі нарахування, що відбувались до дати отримання ТОВ «ФК «ЄАПБ» права грошової вимоги здійснювались безпосередньо АТ «Ідея Банк» станом на день відступлення права вимоги. ТОВ «ФК «ЄАПБ» не здійснювало жодних додаткових нарахувань, умови кредитного договору в односторонньому порядку не змінювалися. Посилаючись на викладене, позивач просив суд стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за вищевказаними кредитними договорами в загальному розмірі 38322,81 грн. Заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 16.07.2024 стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість в загальному розмірі 38332,81 грн., з яких: за кредитним договором №Z41.19628.003948978 від 17.05.2018 в сумі 12463,82 грн., з яких: 5347,97 грн. - заборгованість за основним боргом; 1,18 грн. - заборгованість за відсотками; 7114,67 грн. - заборгованість за комісіями; за кредитним договором №Z75.00601.004023746 від 19.06.2018 в сумі 25868,99 грн., з яких: 12682,61 грн. - заборгованість за основним боргом; 2892,20 грн. - заборгованість за відсотками; 10294,18 грн. - заборгованість за комісіями та витрати на оплату судового збору в розмірі 3028,00 грн. Ухвалою Вінницького\~міського суду\~Вінницької області\~від 17.09.2024 заяву представника відповідача [PERSON] адвоката Грабіка Максима Сергійовича про перегляд заочного рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 16.07.2024 - задоволено. Скасовано заочне рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 16.07.2024 по цивільній справі №127/16659/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, але подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи провести за відсутності представника позивача, підтримав позовні вимоги в повному обсязі, не заперечив щодо заочного розгляду справи. Представник відповідача\~ адвокат\~Грабік М.С.в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, а саме не заперечив щодо стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості за кредитним договором №Z75.00601.004023746 від 19.06.2018 за основним боргом у розмірі 12682,61 грн. та 2892,20 грн. заборгованості за відсотками. У стягненні заборгованості за комісіями в розмірі 10294,18 грн. просив відмовити з тих підстав, що згідно з частиною п`ятою статті 12\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Також просив відмовити у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором №Z41.19628.003948978 від 17.05.2018 в загальному розмірі 12463,82 грн., оскільки позивачем пропущено строк позовної давності, про що також письмово зазначив у заяві про перегляд заочного рішення по цій справі. Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами ст.ст. 526, 527, 530, 536, 610, 611, 625, 629, 638, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України. Статтею 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Відповідно до ст.\~1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або тож кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст.\~1054-1055\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно ст. 526, 530\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст.\~536\~ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно зі ст.\~625\~ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Такими обставинами (предметом доказування) у даній справі є наявність між сторонами договірних правовідносин, що випливають з кредитних договорів та належне (неналежне) виконання сторонами своїх зобов`язань відповідно до їх умов та вимог ЦК України. Судом встановлено,\~що 17.05.2018\~між Акціонерним\~товариством «Ідея\~Банк» та\~ [PERSON] \~було укладено\~Кредитний договір\~№Z41.19628.003948978,\~згідно з\~умовами якого\~банк надає\~позичальнику кредит\~(грошові\~кошти)\~на наступних\~умовах:\~сума кредиту\~ 6264,00\~грн.;\~процентна ставка\~ 0,01%\~річних;\~строк кредиту\~ 12\~місяців. Відповідно до п. 2.1 кредитного договору позичальник повертає кредит разом з процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості в 12 щомісячних внесках включно до 17 дня/числа кожного місяця, згідно Графіку щомісячних платежів. Платежі здійснюватимуться на транзитний рахунок №29093010637200 в банку, до якого проводиться погашення заборгованості за Договором у такій черговості: 1) для оплати простроченої заборгованості кредиту за Договором; 2) для погашення нарахованої заборгованості за Договором, строк сплати якої не минув; 3) для сплати штрафних санкцій (пені) згідно п, 3.3.1. цього Договору, 4) для погашення іншої заборгованості (в т.ч. дострокове погашення заборгованості за кредитом). Отже, судом встановлено, що між сторонами існують договірні правовідносини, зокрема, між ними укладено договір кредиту. Зазначене підтверджується письмовими доказами: кредитним договором №Z41.19628.003948978 від 17.05.2018 (а.с. 7-9), паспортом споживчого кредиту до договору кредиту та додатком (а.с. 10, 12-13), заявою-анкетою від 17.05.2018 (а.с. 14), договором добровільного страхування життя страхування від нещасного випадку № Z41.19628.003948978 від 17.05.2018 (а.с. 11), договором добровільного страхування майна фізичних осіб (експрес-майно) від 17.05.2018 (а.с. 19-20), заява №Z41.19628.003948978 про акцепт публічної оферти «Ідея Банк» на укладення договору про використання аналога власноручного підпису та відтиску печатки банку ПАТ «Ідея Банк» (а.с. 21). 19.06.2018 між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №Z75.00601.004023746, згідно з умовами якого банк надає позичальнику кредит (грошові кошти) на наступних умовах: сума кредиту 13000,00 грн.; строк кредиту 36 місяців; за користування кредитом позичальник сплачує річну змінювану процентну ставку в розмірі, що визначається як змінна частина ставки, збільшена на 0,49 % (Маржу Банк), змінна частина ставки 9,5%, що разом з Маржею Банку складає змінювану процентну ставку в розмірі 9,99%. Відповідно до п. 2.1 Кредитного договору позичальник повертає кредит разом з процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості в 36 щомісячних внесках включно до 19 дня/числа кожного місяця, згідно Графіку щомісячних платежів. Платежі здійснюватимуться на транзитний рахунок №29094020637200 в Банку, МФО 336310, до якого проводиться погашення заборгованості за Договором у такій черговості: 1) для оплати простроченої заборгованості кредиту за Договором; 2) для погашення нарахованої заборгованості за Договором, строк сплати якої не минув; 3) для сплати штрафних санкцій (пені) згідно п, 3.3.1. цього Договору, 4) для погашення іншої заборгованості (в т.ч. дострокове погашення заборгованості за кредитом). Отже, судом встановлено, що між сторонами існують договірні правовідносини, зокрема, між ними укладено договір кредиту. Зазначене підтверджується письмовими доказами: кредитним договором №Z75.00601.004023746 від 19.06.2018 (а.с. 23-26), паспортом споживчого кредиту до договору кредиту та додатком (а.с. 28-30), заявою-анкетою від 17.05.2018 (а.с. 27), заява №Z75.00601.004023746 про акцепт публічної оферти «Ідея Банк» на укладення договору про використання аналога власноручного підпису та відтиску печатки банку ПАТ «Ідея Банк» (а.с. 35). 02.12.2020 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений Договір факторингу №12/89, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №Z41.19628.003948978 від 17.05.2018 та за кредитним договором №Z75.00601.004023746 від 19.06.2018. Відповідно до п. 2.1, 2.2 Договору факторингу №12/89 за цим Договором Клієнт відступає Фактору, а Фактор приймає Права Вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за, плату та ;на умовах, визначених цим Договором. Права Вимоги, які Клієнт відступає Фактору за цим Договором,, відстукаються (передаються) в розмірі Заборгованості Боржників перед Клієнтом, та визначені в Реєстрі Боржників, що підписується Сторонами у паперовому вигляді в день укладання цього Договору та передається, в день -укладання цього Договору, Клієнтом Фактору в електронному вигляді (на СD/USB у форматі .хls) та надсилається засобами корпоративного зв`язку у захищеному паролем файлі. Відповідно до Реєстру боржників №1 до Договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №Z41.19628.003948978 від 17.05.2018 в сумі 12463,82 грн., з яких: 5347,97 грн. - заборгованість за основним боргом; 1,18 грн. - заборгованість за відсотками; 7114,67 грн. - заборгованість за комісіями та за кредитним договором №Z75.00601.004023746 від 19.06.2018 в сумі 25868,99 грн., з яких: 12682,61 грн. - заборгованість за основним боргом; 2892,20 грн. - заборгованість за відсотками; 10294,18 грн. - заборгованість за комісіями. Всі нарахування, що відбувались до дати отримання ТОВ «ФК «ЄАПБ» права грошової вимоги здійснювались безпосередньо АТ «Ідея Банк» станом на день відступлення права вимоги. ТОВ «ФК «ЄАПБ» не здійснювалося жодних додаткових нарахувань, умови кредитного договору в односторонньому порядку не змінювалися. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (пункт 1 частини першої статті 512 ЦК України). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом (частина третя статті 512 ЦК України). Правочинами, на підставі яких відбувається відступлення права вимоги, можуть бути, зокрема, купівля-продаж, дарування, факторинг. Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Тлумачення наведених норм свідчить, що права вимоги (майнові права) можуть бути відступлені (продані) лише за існуючим зобов`язанням; первісний кредитор може відступити (продати) тільки ті права вимоги (майнові права), які дійсно існують та йому належать; відступлення (продаж) прав вимоги (майнових прав) здійснюється виключно в межах того обсягу прав, який має в такому зобов`язанні кредитор. Тобто, відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора є істотними умовами цього договору (висновок викладений в постанові Верховного Суду України від 05.07.2017 у справі №752/8842/14-ц, постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.01.2019 у справі №909/1411/13, від 13.10.2021 у справі №910/11177/20). Відповідно до правової позиції, яка викладена у постанові Верховного Суду від 04 червня 2020 року у справі №910/1755/19, у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора. Передати можливо лише дійсне право вимоги, тобто таке, що виникає із зобов`язання, яке не припинилось на момент передачі прав новому кредитору, та умов правочину, які не є нікчемними та не визнані судом недійними. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно із ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У заяві про перегляд заочного рішення та в судовому засіданні при розгляді справи по суті, представник відповідача зазначає щодо пропуску позивачем строку позовної давності за вказаним кредитним договором, що є підставою для відмови у задоволенні позову щодо стягнення заборгованості за кредитним договором №Z41.19628.003948978 від 17.05.2018 в сумі 12463,82 грн. Судом встановлено, що 17.05.2018 між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №Z41.19628.003948978, згідно з умовами якого банк надає позичальнику кредит (грошові кошти) на наступних умовах: сума кредиту 6264,00 грн.; процентна ставка 0,01% річних; строк кредиту 12 місяців. Згідно з п. 2.1. кредитного договору позичальник повертає кредит разом з процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості в 12 щомісячних внесках включно до 17 дня/числа кожного місяця, згідно Графіку щомісячних платежів. Платежі здійснюватимуться на транзитний рахунок №29093010637200 в банку, до якого проводиться погашення заборгованості за Договором у такій черговості: 1) для оплати простроченої заборгованості кредиту за Договором; 2) для погашення нарахованої заборгованості за Договором, строк сплати якої не минув; 3) для сплати штрафних санкцій (пені) згідно п, 3.3.1. цього Договору, 4) для погашення іншої заборгованості (в т.ч. дострокове погашення заборгованості за кредитом). Згідно з п. 5.5. кредитного договору, строк позовної давності за цим договором, в тому числі для стягнення неустойки, встановлюється сторонами тривалістю у 3 (три) роки. Позовна давність щодо стягнення заборгованості по кредиту, процентах, платі за обслуговування кредитної заборгованості, інших грошових внесків, повернення яких визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового внеску. В цей же день сторони погодили та підписали графік щомісячних платежів за кредитним договором. Отже, кінцевий термін погашення відповідачкою [PERSON] заборгованості по вказаному кредитному договору - 17.05.2019. 02.12.2020 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений Договір факторингу №12/89, відповідно до умов якого та відповідно до Реєстру боржників №1 до Договору факторингу №12/89, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором №Z41.19628.003948978 від 17.05.2018 в сумі 12463,82 грн., з яких: 5347,97 грн. - заборгованість за основним боргом; 1,18 грн. - заборгованість за відсотками; 7114,67 грн. - заборгованість за комісіями. Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором №Z41.19628.003948978 від 17.05.2018 за період з 02.12.2020 по 31.03.2024, заборгованість [PERSON] за кредитним договором №Z41.19628.003948978 від 17.05.2018 в сумі 12463,82 грн., з яких: 5347,97 грн. - заборгованість за основним боргом; 1,18 грн. - заборгованість за відсотками; 7114,67 грн. - заборгованість за комісіями. Позивачем до позовної заяви не додано будь-яких належних доказів, в тому числі банківських виписок, що відповідач [PERSON] у період з червня 2018 року до 17.05.2019 та в подальшому, здійснювала будь-які платежі на погашення заборгованості за тілом, процентами, комісії по кредиту №Z41.19628.003948978 від 17.05.2018. Підставою позову ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» зазначено невиконання відповідачем кредитних зобов`язань, що пов`язані із отриманням останньою кредитних коштів за кредитним договором. Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною першою статті 627 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (ст. 252 ЦК України). За змістом частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з частиною першою статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ч. 1 ст. 256 ЦК України). Частиною першою статті 257 ЦК України встановлено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. За змістом частини першої статті 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Відповідно до частин першої та п`ятої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Як передбачено статтею 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Згідно з частинами третьою та четвертою статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що сплив позовної давності, тобто строку, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, є підставою для відмови в позові, якщо про це заявлено стороною у спорі до винесення судом рішення у справі. Законом установлена загальна позовна давність тривалістю у три роки, разом із тим, сторони вправі за взаємною згодою збільшити цей строк. З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов кредитного договору №Z41.19628.003948978 від 17.05.2018 АТ «Ідея Банк» надало [PERSON] кредитні кошти в сумі 6264 грн., які остання мала повернути частинами до 17.05.2019. За користування кредитом відповідач повинна була щомісячно сплачувати проценти у розмірі, встановленому договором та інші платежі, однак відповідачка допустила порушення виконання грошового зобов`язання за кредитним договором. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що [PERSON] не виконала грошове зобов`язання, внаслідок чого утворилася заборгованість зі сплати кредиту в розмірі 12463,82 грн. Згідно з п. 5.5. кредитного договору, строк позовної давності за цим договором, в тому числі для стягнення неустойки, встановлюється сторонами тривалістю у 3 (три) роки. Оскільки за умовами кредитного договору останній платіж відповідач [PERSON] повинна була здійснити 17.05.2019, але свого зобов`язання не виконала і відповідно до ст. 257 ЦК України та умов кредитного договору, строк позовної давності за цим договором, в тому числі для стягнення неустойки, встановлюється сторонами тривалістю у 3 (три) роки, тому із позовними вимогами про стягнення заборгованості за кредитним договором №Z41.19628.003948978 від 17.05.2018 кредитор мав право звернутися до суду в межах строку позовної давності, тобто до 17.05.2022. Разом з тим, із позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором №Z41.19628.003948978 від 17.05.2018 до [PERSON] позивач звернувся 16.05.2024, тобто з пропуском строку позовної давності і доказів поважності пропуску строку позовної давності суду не надав. З урахуванням вказаного, у зв`язку з пропуском строку позовної давності, який визначений статтею 257 ЦК України та п. 5.5. кредитного договору тривалістю у 3 роки, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором №Z41.19628.003948978 від 17.05.2018 в сумі 12463,82 грн., з яких: 5347,97 грн. - заборгованість за основним боргом; 1,18 грн. - заборгованість за відсотками; 7114,67 грн. - заборгованість за комісіями. Крім того, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог щодо стягнення з [PERSON] на користь позивача заборгованості за кредитним договором №Z75.00601.004023746 від 19.06.2018 з таких підстав. Судом встановлено, що 19.06.2018 між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №Z75.00601.004023746, згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредит (грошові кошти) на наступних умовах: сума кредиту 13000,00 грн.; строк кредиту 36 місяців; за користування кредитом позичальник сплачує річну змінювану процентну ставку в розмірі, що визначається як змінна частина ставки, збільшена на 0,49% (Маржу Банку), змінна частина ставки 9,5%, що разом з Маржею Банку складає змінювану процентну ставку в розмірі 9,99%. 02.12.2020 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений Договір факторингу №12/89, відповідно до умов якого та відповідно до Реєстру боржників №1 до Договору факторингу №12/89, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором №Z75.00601.004023746 від 19.06.2018 в сумі 25868,99 грн., з яких: 12682,61 грн. - заборгованість за основним боргом; 2892,20 грн. - заборгованість за відсотками; 10294,18 грн. - заборгованість за комісіями. Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором №Z75.00601.004023746 від 19.06.2018 за період з 02.12.2020 по 31.03.2024, заборгованість [PERSON] за кредитним договором №Z75.00601.004023746 від 19.06.2018 в сумі 25868,99 грн., з яких: 12682,61 грн. - заборгованість за основним боргом; 2892,20 грн. - заборгованість за відсотками; 10294,18 грн. - заборгованість за комісіями. Судом встановлено, що позичальник [PERSON] свої обов`язки за вказаним кредитним договором належним чином не виконувала, не повернула отримані грошові кошти та проценти за користування кредитом. Представник відповідача в судовому засіданні не заперечував щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором №Z75.00601.004023746 від 19.06.2018 за основним боргом у розмірі 12682,61 грн. та 2892,20 грн. заборгованості за відсотками. Наданий позивачем розрахунок заборгованості за основним боргом та відсотками відповідачем не спростовано, доказів того, що вказана заборгованість відповідачем погашена також суду не надано, тому суд вважає, що необхідно стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором №Z75.00601.004023746 від 19.06.2018 в загальному розмірі 15574,81 грн., з яких: 12682,61 грн. - заборгованість за основним боргом; 2892,20 грн. - заборгованість за відсотками. У стягненні заборгованості за комісіями в розмірі 10294,18 грн. необхідно відмовити з таких підстав. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06.11.2023 у справі №204/224/21 (провадження №61-4202сво22) зазначено, що згідно з частиною п`ятою статті 12\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України\~«Про споживче\~кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 у справі №496/3134/19. У постанові Верховного Суду від 31.08.2022 у справі №202/5330/19 зазначено, що у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладення оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України). Суд звертає увагу, що в кредитному договорі №Z75.00601.004023746 від 19.06.2018 та в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача не зазначено конкретного переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з обслуговуванням кредиту, що надаються відповідачу та за які банком встановлена щомісячна комісія, також позивачем не надано доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні кредитного договору, а тому положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісяця сплачувати плату за обслуговування кредитної заборгованості є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». За таких обставин, суд вважає, що положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісяця сплачувати плату за обслуговування кредитної заборгованості є нікчемними, тому необхідно відмовити у стягненні заборгованості за комісіями в розмірі 10294,18 грн. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні\~вимоги ТОВ\~«Фінансова компанія\~«Європейська агенція\~з повернення\~боргів» підлягають\~задоволенню частково\~(на\~40,63%),\~тому розмір\~сплаченого позивачем\~судового збору\~при зверненні\~до суду\~з цим\~позовом підлягає\~стягненню з\~відповідача на\~його користь\~пропорційно сумі\~задоволених позовних\~вимог,\~а саме\~в розмірі\~1230,27 грн.

Outcome: approved