Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-14 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. До Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська 05 вересня 2024 року з Дніпровського апеляційного суду після скасування ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05 квітня 2024 року надійшла цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до [PERSON] , третя особа: Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх вимог, представник позивача у позовній заяві посилався на те, що 01 жовтня 2007 року між [PERSON] та ПАТ КБ «Надра» було укладено кредитний договір № 8/2007/840-К/1607-ПР. У зв`язку із невиконанням [PERSON] зобов`язань за вказаним кредитним договором, рішенням Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 05 листопада 2013 року було стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором № 8/2007/840-К/1607-ПР від 01 жовтня 2007 року у розмірі 503 542,05 грн. та судовий збір у розмірі 1 147,00 грн. 09 квітня 2020 року між ПАТ КБ «Надра» та ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» було укладено договір № GL3N216867 про відступлення права вимоги, відповідно до якого ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» набуло право вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором № 8/2007/840-К/1607-ПР від 01 жовтня 2007 року. 14 квітня 2022 року між ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» та ТОВ «Діджи Фінанс» було укладено договір № 1404ДФВ про відступлення права вимоги, відповідно до якого ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» набуло право вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором № 8/2007/840-К/1607-ПР від 01 жовтня 2007 року. Таким чином, ТОВ «Діджи Фінанс» є новим кредитором [PERSON] за кредитним договором № 8/2007/840-К/1607-ПР від 01 жовтня 2007 року. Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених ст. 625 ЦК України, за увесь час прострочення. Враховуючи наведене, позивач просить суд стягнути з відповідача грошові кошти, нараховані на підставі ст. 625 ЦК України у розмірі 106\~765,31 грн. та судові витрати. 30 вересня 2024 року від відповідача до суду надійшли письмові пояснення, в яких остання просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В обґрунтування своєї позиції відповідач зазначила, що позивач не є правонаступником ПАТ КБ «Надра» у правовідносинах щодо стягнення заборгованості, яка витікає з кредитного договору № M2 8/2007/840-K/1607-111, укладеного 01 жовтня 2007 року між відповідачем та ПАТ КБ «НАДРА» та рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05 листопада 2013 року по справі № 201/5893/13-ц. Позивач заявляє вимоги про стягнення понесених ним втрат, передбачених статтею 625 ЦК України за період з 18 вересня 2020 року по 24 лютого 2022 року, тобто за той період, в якому він не володів жодними кредиторськими правами, оскільки договір факторингу № 1404ДФВ було укладено лише 14 квітня 2022 року. За таких обставин позивач не зазнав і не міг зазнати ніяких втрат за період до 14 квітня 2022 року, бо відповідач не мав перед позивачем ніяких зобов`язань і відповідно не міг їх прострочити. Розрахунок заявленої до стягнення суми містить очевидні помилки та неточності як щодо періоду стягнення, так і арифметичного характеру, до того ж за заявленими вимогами сплинув строк давності. Крім того, позовні вимоги є недоведеними, адже в договорі факторингу №1404ДФВ від 14 квітня 2022 року нема жодної згадки про те, що за цим договором відбулося відступлення прав на користь позивача саме за кредитним договором № M2 8/2007/840-K/1607-111, укладеним 01 жовтня 2007 року між відповідачем та ПАТ КБ «Надра» та рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05 листопада 2013 року по справі № 201/5893/13-ц. В матеріалах справи нема жодного доказу того, що і у попередньому договорі №GL3N216867 від 29 квітня 2020 року предметом було відступлення прав вимоги саме за кредитним договором № M2 8/2007/840-K/1607-111, укладеним 01 жовтня 2007 між відповідачем та ПАТ КБ «НАДРА» та рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05 листопада 2013 року по справі № 201/5893/13-ц. Обидва договори №1404ДФВ від 14 квітня 2022 року та №GL3N216867 від 09 квітня 2020 року на думку відповідача мають нікчемний характер, оскільки вони суперечать вимогам п.п. 1, 2, 3 ч.3 ст.38 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». 14 жовтня 2024 року від представника позивача до суду надійшли додаткові пояснення, в яких остання заперечувала проти обставин, викладених у додаткових поясненнях відповідачки та просила суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 05 вересня 2024 року указана справа була передана для розгляду судді Федоріщеву С.С. Ухвалою судді від 06 вересня 2024 року вищевказану цивільну справу було прийнято суддею [PERSON] до свого провадження. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 04 березня 2021 року провадження у вказаній справі зупинено до набрання законної сили рішенням у цивільній справі № 200/758/19 за позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк», [PERSON] про визнання кредитного договору припиненим. Представник позивача надала суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Відповідач у письмових поясненнях просила суд розглядати справу без її участі та відмовити у задоволенні позовних вимог. Третя особа у судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Таким чином, суд вважає за можливе ухвалити у справі рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК. Фактичні обставини встановленні судом. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного представником позивача, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. У відповідності до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що 01 жовтня 2007 року між ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ КБ «Надра» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 8/2007/840-К/1607-ПР. Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05 листопада 2013 року по справі № 201/5893/13-ц було стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість станом на 17 квітня 2013 року за кредитним договором № 8/2007/840-К/1607-ПР від 01 жовтня 2007 року в сумі 503\~542,05 грн. та судовий збір в сумі 1\~147,00 грн. з кожного. Станом на дату подачі позову вищевказане рішення суду залишається невиконаним. В матеріалах справи наявний договір № GL3N216867 від 29 квітня 2020 року, про відступлення права вимоги, укладений між ПАТ КБ «Надра» (Банк) та ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» (Новий кредитор). Пунктом 1 вказаного договору передбачено, що за цим договором, в порядку та умовах, визначених цим договором, банк відступає новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває права вимоги банку до позичальників та/або заставодавців (іпотекодавців) та/або поручителів та/або фізичних осіб та/або фізичних осіб-підприємців та/або юридичних осіб, зазначених у додатку № 1 до цього договору, надалі за текстом боржники, ключаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, за кредитними договорами (договорами про надання кредиту (овердрафту)) та/або договорами поруки та/або договорами іпотеки (іпотечними договорами) та/або договорами застави, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у додатку № 1 до цього договору, надалі за текстом «Основні договори», надалі за текстом Права вимоги. Новий кредитор сплачує банку за права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим договором. При цьому, доказів на підтвердження того, що вказаним вище договором ПАТ КБ «Надра» відступило ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» право вимоги саме за кредитним договором № 8/2007/840-К/1607-ПР від 01 жовтня 2007 року позивачем суду надано не було (додатку до договору, реєстру боржників, тощо). Крім того, в матеріалах справи також наявний договір факторингу № 1404ДГФ від 14 квітня 2022 року, укладений між ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» (Клієнт) та ТОВ «Діджи Фінанс» (Фактор). Пунктом 1.1. вказаного договору перебачено, що в порядку та на умовах, визначених цим договором, фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт зобов`язується відступити факторові свої права грошової вимоги (надалі також іменується «права» або «право», в залежності від контексту) до боржників (які надалі, в залежності від контексту, іменуються як «боржники» або «боржник») зазначених у відповідних реєстрах прав вимоги. При цьому, як і у випадку з договором № GL3N216867 від 29 квітня 2020 року, про відступлення права вимоги, доказів на підтвердження того, що на підставі вищенаведеного договору ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» відступило ТОВ «Діджи Фінанс» право вимоги саме за кредитним договором № 8/2007/840-К/1607-ПР від 01 жовтня 2007 року позивачем суду також надано не було (додатку до договору, реєстру боржників, тощо). Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом статей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону № 1404-VIII, з урахуванням положень статті 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги, правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження (у виконавчому листі) шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача. По своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. Відповідно до ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження. Ухвала про заміну сторони виконавчого провадження надсилається (надається) учасникам справи, а також державному виконавцю, приватному виконавцю в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (стаття 442 ЦПК України). Питання процесуального правонаступництва у всіх випадках вирішується судом, який при його вирішенні повинен дослідити по суті обставини та підстави правонаступництва. Тобто, як вбачається із вище зазначеного, питання щодо заміни сторони стягувача вирішується в судовому порядку. Ухвалою Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 29 листопада 2023 року у справі № 201/5893/13-ц було замінено стягувача Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» на його правонаступника Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» у виконавчому провадженні з виконання рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05 листопада 2013 року по справі №201/5893/13-ц. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 06 лютого 2024 року ухвалу Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 29 листопада 2023 року було скасовано. У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс», заінтересовані особи: [PERSON] , Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» про заміну сторони стягувача його правонаступником було відмовлено. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Згідно із положеннями частини третьої статті 12 та частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Всупереч зазначеному, позивачем не надано доказів заміни сторони стягувача, а саме ПАТ КБ «Надра» на ТОВ «Діджи Фінанс», оскільки надано лише договори про відступлення прав вимоги, в яких не конкретизовано, що спочатку ПАТ КБ «Надра» відступило ТОВ «ФК «Довіра та гарантія», а потім ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» відступило ТОВ «Діджи Фінанс» право вимоги саме за кредитним договором № 8/2007/840-К/1607-ПР від 01 жовтня 2007 року. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку що в даному випадку позивачем не підтверджено своє право на звернення до суду з даним позовом, оскільки належним чином не підтверджено статусу стягувача», який набув права грошової вимоги за кредитним договором № 8/2007/840-К/1607-ПР від 01 жовтня 2007 року, а тому, у задоволенні позовних вимог слід відмовити у повному обсязі. Враховуючи результат вирішення справи, з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України, судові витрати позивача відшкодуванню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed