Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-15 00:00:00

короткий виклад обставин справи. 03.06.2024 [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою, у якій просить виключити з актового запису № 149 від 16 вересня 2022 року про народження [PERSON] , [INFO] його відомості про батька. Свої вимоги мотивує тим, що 26.09.2019 зареєстрував шлюб з [PERSON] . Сімейне життя у подружжя не склалося, тому з листопада 2021 року перестали спільно проживати. Рішенням Бережанського районного суду Тернопільської області від 08.01.2024 шлюб між сторонами розірвано. Стверджує, що відповідач чинить перешкоди йому у спілкуванні із дітьми, вказуючи, що [PERSON] не його біологічним сином. Беручи до уваги той факт, що сторони у справі не проживали однією сім`єю з 2021 року, у позивача вник обґрунтований сумнів щодо походження сина Матвія від нього, у зв`язку з чим вимушений звернутися до суду з даним позовом. Процесуальні дії у справі. Згідно з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справа № 951/423/24 передана 03.06.2024 судді Гриновець О. Б. Ухвалою судді Козівського районного суду Тернопільської області Гриновець О. Б. від 06.06.2024 прийнято позовну заяву до розгляду й відкрито провадження у даній справі. Ухвалою Козівського районного суду Тернопільської області від 11.09.2024 закрито підготовче провадження й справу призначено до судового розгляду по суті. Позиція учасників процесу. Належним чином повідомлені учасники справи в судове засідання не з`явилися. 11.09.2024 представник [PERSON] - адвокат Горський О. І. подав до суду заяву про розгляд справи у відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять такі задовольнити. 16.10.2024 представник [PERSON] - адвокат Терлюк О. Я. до суду подав заяву про визнання позову й розгляд справи у їх відсутності. Представник Козівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції С. Псуй 21.06.2024 подала до суду заяву, відповідно до якої просить проводити розгляд справи без її участі. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом ( ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. У постанові Верховного суду від 07.02.2019 по справі № 742/722/17 зазначено, що сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, доходить наступного висновку. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Копією рішення Бережанського районного суду Тернопільської області від 08 січня 2024 року стверджується, що шлюб між [PERSON] й [PERSON] , зареєстрований 26.09.2019 Бережанським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), актовий запис № 116 - розірвано /а.с. 14, 15/. Копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 16.09.2022 стверджується, що [PERSON] народився [INFO] , батьком зазначено [PERSON] , актовий запис № 149 /а.с. 9/. Згідно з копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 18.06.2024, [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] , після реєстрації шлюбу прізвище дружини « [PERSON] » /а.с. 29/. Застосоване судом законодавство та висновки суду. Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 5 СК України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Зокрема, держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини (частина друга і третя статті 5 СК України). При регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Згідно з ч. 1 ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до частин 1, 2 ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Із змісту ст. 136 СК України вбачається, що особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Оспорювання батьківства неможливе у разі смерті дитини. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 роз`яснено судам, що в судовому порядку батьківство може бути оспорено як у випадках, коли в Книзі реєстрації народжень батьками дитини записано осіб, які перебували у шлюбі між собою (статті 122, 124 СК), так і тоді, коли при реєстрації народження дитини її батьком на підставі спільної заяви батьків або заяви чоловіка, котрий визнавав себе батьком, записано особу, яка не перебувала у шлюбі з матір`ю дитини (статті 126, 127 СК). Відповідно до вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України особа, яка записана батьком дитини, має право оспорювати своє батьківство, пред`являти позов про виключення запису про нього, як батька з актового запису про народження дитини. При розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів предметом доказування в справах про оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Згідно з п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року № 96/5 підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Відповідно до п. 2.16.4. Розділу II Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оцінивши зібрані в сукупності докази по справі та беручи до уваги визнання позову відповідачем, яке не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позовні вимоги позивача є повністю доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Статтею 142 ЦПК України передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті позивачу з державного бюджету підлягає поверненню 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Тож суд вважає, що позивачу необхідно повернути з державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, що становить 605, 60 грн.

Outcome: approved