Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-23 00:00:00

Позивач [PERSON] , звернувся в суд з позовом до відповідачки про стягнення аліментів. Посилається на те, що з липня 2019 року він з відповідачкою перебував у шлюбі, який рішенням Хустського районного суду від 04.12.2023 розірвано. Від цього шлюбу у них народилася одна дитина син [PERSON] , [INFO] . Після народження дитини, сторони переїхали жити до матері позивача. [PERSON] , зазначає що відносини через певний час з відповідачкою погіршилися через аморальну поведінку, залишення без належної материнської уваги сина, перестала вести домашнє господарство. Після залишення сім`ї, [PERSON] жодних коштів на утримання сина не надавала. Зазначає, що його заробітної плати недостатньо для забезпечення нормальних умов фізичного, духовного розвитку дитини, творчих та пізнавальних здібностей, уподобань. Відповідачка є молодою, здоровою та працездатною особою, інших дітей чи непрацездатних членів сім`ї на утриманні немає, має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини. У зв`язку з наведеним просить стягувати з [PERSON] на його користь аліменти на утримання\~ сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 3500 гривень щомісячно, до досягнення ним повноліття. 07.08.2024 року в порядку, передбаченому ЦПК України, представником відповідача адвокатом Мацола А.В., яка діє на підставі ордеру на надання правничої допомоги, подано відзив до суду. Посилається на те, що, відповідачка не ухиляється від виконання свого батьківського обов`язку. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився. Подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить\~ задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Адвокат Мацола А.В., яка діє на підставі ордеру на надання правничої допомоги подала заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги визнають частково у розмірі 2000 грн. щомісяця. Відповідно до ч. 2 ст. 247\~ ЦПК України, у зв`язку з неявкою учасників справи, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті, без проведення фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що рішення Хустського районного суду від 04.12.2023 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] - розірвано. Від даного шлюбу народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14.11.2019 року, актовий запис №190, виданого Іршавським районним відділом актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатської області,\~ батьками якого записані [PERSON] та [PERSON] . Згідно акту обстеження житлово-побутових і матеріальних умов від 18.07.2024 року, складеного депутатом Хустської міської ради [PERSON] . [PERSON] , [INFO] , зареєстрований та проживає в [ADDRESS] разом з сім`єю: мати [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] . Умови проживання задовільні, квартира облаштована комунальними зручностями, батько виховує та піклується про сина. [PERSON] відвідує садок. Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989року визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Право дитини на належне утримання передбачено низкою норм законодавства України. Так, частиною першою та другою статті 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7, ч.8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. У відповідності до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У статті 182 СК України передбачені обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Таким чином, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину є встановленою Законом гарантією для забезпечення інтересів дитини. Законом України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" встановлено прожитковий мінімум з 01 січня для дітей віком до 6 років - 2563\~ гривень. При цьому, статтею 184 СК України врегульовано питання щодо визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно з вказаною статтею СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Оскільки на теперішній час неповнолітній син постійно проживає разом з позивачем, суд вважає, що позивач має право на отримання аліментів від матері дитини, яка повинна виконувати свій обов`язок щодо його утримання належним чином. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ст. 81 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом; кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу для своїх вимог. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачкою у відзиві на позов не доведено належними та допустимими доказами обставин, які б свідчили про її матеріальний стан. З урахуванням вищевказаного, даних, які могли вказувати на неможливість або істотність обмеження надавати відповідачкою матеріальну підтримку позивачу судом не встановлено. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує матеріальне становище сторін та неповнолітніх дітей, а також враховує стан здоров`я відповідачки, яка є працездатною, та спроможність відповідачки сплачувати аліменти на утримання дитини . Суд визначає розмір аліментів у сумі 3500 грн. щомісячно на дитину до досягнення ним повноліття, оскільки такий розмір відповідає встановленому ч.3 ст. 184 СК України мінімальному рекомендованому розміру аліментів на одну дитину і відповідачкою жодним чином не спростована можливість надання утримання дитині в такому розмірі. Такий розмір аліментів відповідає вимогам закону про те, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, адже такий розмір забезпечить необхідний мінімум для існування дитини, загалом надасть можливість дотримання принципу достатнього забезпечення дитини. З врахуванням принципу співмірності, розумності аліменти у розмірі 3500 грн. відповідатимуть інтересам дитини і не порушуватимуть як законні інтереси платника аліментів, так і законні інтереси їх отримувача. Згідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивачка звільнена від сплати судового збору. У зв`язку з чим, на підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідачки належить стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 1211,20 гривень. Згідно ч.1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved