Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-16 00:00:00

08 серпня 2024 року справу за даною позовною заявою прийнято до розгляду та відкрито у ній провадження. Позивач звернулася до суду із позовом про визнання права власності на нерухоме майно, мотивуючи свої позовні вимоги наступним. Відповідно до виписки від 31.07.2024року, №1061 виданої Добросинсько-Магерівською сільською радою Львівського району, Львівської області з погосподарської книги №3 по с. Зубейки, Підліснянської сільської ради Жовківського району Львівської області, станом на 15.04.1991року, адреса домогосподарства [ADDRESS] особовий рахунок - № [NUMBER] тип господарства - колгоспний двір, голова домогосподарства - [PERSON] . За домогосподарством померлої [PERSON] по [ADDRESS] , рахуються земельні ділянки загальною площею 0.43га, з них 0.2500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та 0.1800га для ведення особистого селянського господарства. [PERSON] зробила Заповітне розпорядження, відповідно до якого все своє майно заповіла дочці [PERSON] . [PERSON] померла [INFO] . Жовківська держнотконтора відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок в [ADDRESS] , після смерті [PERSON] . Просила визнати в порядку спадкування за [PERSON] , [INFO] , після [PERSON] , яка померла [INFO] , право власності в цілому на житловий будинок в [ADDRESS] , на яку померла мала право відповідно до виписки Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області від 31.07.2024 року №1061; Визнати за [PERSON] , [INFO] , після [PERSON] , яка померла [INFO] , право приватної власності на земельну ділянку, загальною площею 0.43 га, з них 0.2500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та 0.1800 га для ведення особистого селянського господарства, на яку померла мала право відповідно до рішення Підліснянської сільської ради народних депутатів Жовківського району Львівської області від 30.03.1994 року №25 «Про приватизацію земельних ділянок» п.320. Позивач в судове засідання не з`явився, однак, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представники відповідача та третьої особи в судове засідання не з`явилися, хоч про час та місце розгляду справи були належно повідомлені, однак представником відповідача надіслано заяву про відсутність заперечень проти позовних вимог і розгляд справи у його відсутності. Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У судовому засіданні було досліджено наявні в матеріалах справи письмові докази. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] є дочкою [PERSON] . З копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] змінила своє прізвище на [PERSON] . Відповідно до копії рішення сесії Підліснянської сільської ради №25 від 30.03.1994 року та виписки від 31.07.2024 року №1061, виданої Добросинсько-Магерівською сільською радою Львівського району, з погосподарської книги №3 по с. Зубейки Підліснянської сільської ради Жовківського району Львівської області, станом на 15.04.1991 року, адреса домогосподарства [ADDRESS] , особовий рахунок № [NUMBER] , тип господарства - колгоспний двір, голова домогосподарства - [PERSON] , [INFO] ; Земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд орієнтовною площею 0,4300 га передана у приватну власність згідно рішення сесії Підліснянської сільської ради №25 від 30.03.1994 року. Згідно до довідки, виданої «Червоноградським МБТІ» від 25.06.2024 року №3459 виданої [PERSON] , в КП ЛОР «Червоноградське міжміське бюро технічної інвентаризації» станом на 31.12.2012 року реєстрація права власності на нерухоме майно, що розташоване за адресою [ADDRESS] , не проводилася. Відповідно до довідки, виданої виконкомом Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області № 1067 від 31.07.2024 року, за домогосподарством померлої [PERSON] по [ADDRESS] , рахуються земельні ділянки загальною площею 0.43 га, з них 0.2500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та 0.1800 га для ведення особистого селянського господарства. З копії заповіту від 13.02.1997 року вбачається, що [PERSON] зробила заповітне розпорядження, відповідно до якого все своє майно заповіла дочці [PERSON] . [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Згідно до копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 29.09.2009 року спадкоємцем [PERSON] , померлої [INFO] , є її дочка [PERSON] . З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 26.07.2024 року № 1021/01-16 вбачається, що нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок в [ADDRESS] , після смерті [PERSON] з наступних підстав: заявником не надано правовстановлюючі документи на спадкове нерухоме майно, яке підлягає реєстрації. Дослідивши та проаналізувавши в сукупності всі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно із ч.1 ст. 5 ЦПК України \~здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. ст. 81, 82 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом.Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Спадщина після померлої [PERSON] відкрилась [INFO] , тому до даних правовідносин слід застосовувати відповідні правила Цивільного кодексу України 2003 року. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ст. 1216-1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до\~ст.112\~ЦК УРСР\~(в\~редакції,\~чинній на\~14.04.1991\~року)\~майно може\~належати на\~ праві\~ спільної\~ власності\~ двом\~ або\~кільком колгоспам\~чи \~іншим \~кооперативним \~та \~іншим \~громадським організаціям,\~або державі\~і одному\~чи кільком\~колгоспам або\~ іншим\~кооперативним та\~ іншим\~ громадським\~ організаціям,\~ або\~ двом\~ чи\~кільком громадянам. Розрізняється спільна власність з визначенням часток (часткова власність) або без визначення часток (сумісна власність). Відповідно до ч.1 ст.120 ЦК УРСР (в редакції, чинній на 14.04.1991 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Відповідно до роз`яснень, викладених в п.п. «а», «б», «г» п.6 Постанови Пленуму Верховного суду України № 20 від 22.12.1995 року "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", положення статей 17, 18 Закону "Про власність"\~щодо спільної\~сумісної власності\~поширюються на\~правовідносини,\~ які\~виникли після\~введення в\~дію цього\~ Закону\~(з\~15\~квітня 1991\~року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору. Згідно зі ст. 4 Постанови Верховної Ради України "Про введення в дію Закону "Про власність" загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року. При спадкуванні після смерті останнього члена колгоспного двору, що мала місце до цієї дати, частка в майні двору, належна особі, яка вибула з членів двору, але не втратила на неї права на час смерті останнього члена двору, не входить до спадкового майна. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося. Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12 травня 1985 року № 5-24/26, а згодом Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25 травня 1990 року № 69. Пунктом 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 24.06.1983 року із змінами, внесеними згідно постанови ПВС України №13 від 25.12.1992 року, № 15 від 25.05.1998 року передбачено, що правила ст.563 ЦК про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 р. При припиненні двору з інших підстав (перетворення колгоспу у радгосп, виходу з колгоспу членів двору тощо), а також в разі смерті члена двору після 30 червня 1990 р. спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору (майна, що збереглося), відкривається після смерті кожного з його колишніх членів. Судом встановлено,\~що станом\~на 15.04.1991\~року [PERSON] не втратила права на частку в майні колгоспного типу двору за адресою: [ADDRESS] , та була головою та єдиним членом такого. Відповідно до ч.2 ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Відповідно до ч.3 ст.152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. При встановленні кола спадкоємців, які прийняли спадщину, суд бере до уваги копію свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 29.09.2009 року, з якого вбачається, що спадкоємцем [PERSON] , померлої [INFO] , є її дочка [PERSON] . Таким чином встановлено, що позивач прийняла спадщину після смерті [PERSON] . Інших доказів того, що будь-які інші спадкоємці з часу відкриття спадщини у 2008 році вчинили дії, що свідчать про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , суду не надано. Згідно з ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, а відтак позивачами не може бути пред`явлено для оформлення спадщини сертифікат на ім`я спадкодавця нового зразка, оскільки він помер, а тому втратив цивільну правоздатність та дієздатність. Згідно п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог. Інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи немає.

Outcome: approved