Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-23 00:00:00

[PERSON] , звернувся до суду із зазначеним позовом, в обгрунтування вимог посилався на те, що [PERSON] , в порушення вимог Закону України «Про іпотеку» звернула стягнення на нерухоме майно в позасудовому порядку та зареєструвала своє право власності на предмет іпотеки, а саме на кв. [ADDRESS] . Зазначені обставини стали підставою для звернення до суду. Від представника позивача, адвоката Галайчук Г.С., на дійшла заява про розгляд справи у її відсутність та у відсутність позивача, а також із зазначенням про підтримання вимог позову (а.с. 10, Том ІІ). Відповідачка та третя особа в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином (а.с. 8, 9) причини неявки не повідомили, заява про розгляд справи за їх відсутності не надходила, відзив на позов не подавали. Суд ухвалює заочне рішення про що не заперечував позивач. Так судом встановлено, що сьомого березня 2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», надалі - Банк та [PERSON] , надалі - Позивач, або Позичальник, було укладено кредитний договір № 014/0075/74/71274, надалі - Кредитний договір, за умовами якого Банк зобов`язався надати Позичальнику грошові кошти у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом 106 050,00 доларів США, з кінцевим терміном погашення заборгованості за кредитом не пізніше 07 березня 2027 року включно, на умовах, визначених Кредитним договором. 15 березня 2007 року в рахунок забезпечення належного виконання зобов`язань Позичальника за Кредитним договором між Позивачем та Банком укладено договір іпотеки, посвідчений Гончаровою С.Ю., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу за реєстровим № Д-134, надалі - Договір іпотеки, згідно умов якого [PERSON] , передав в іпотеку Банку належну йому на праві власності квартиру під [ADDRESS] , надалі - Квартира. У зв`язку з неналежним виконанням Позивачем зобов`язань за Кредитним договором Банк звернувся до Суворовського районного суду м. Одеси, який 23 червня 2011 року заочним рішенням у справі № 2-2902/11 стягнув з Позичальника заборгованість за Кредитним договором в сумі 1 352 925,44 грн.. що складається з: заборгованості за кредитом - 822 681,97 грн.; заборгованості за відсотками - 205 036,95 грн.; пеня за прострочення тіла кредиту - 35 994,00 грн.; пеня за прострочення відсотків по кредиту - 289 212,53 грн. Листом від 01.11.2021р. за № 97-5-4/2484, Банк проінформував Позивача про відступлення 01.10.2020р. прав вимог кредитора за Кредитним договором та потекодержателя за Договором іпотеки на користь AT «ОКСІ БАНК». Згідно повідомлення AT «ОКСІ БАНК» від 27.06.2022р. № 8110-0584, останнє зазначило, що у відповідності до договору відступлення прав за Кредитним договором від 01.10.2020р. та договору відступлення прав за Договором іпотеки від 01.10.2020р.,- новим кредитором, а відповідно і новим іпотекодержателем, є ТОВ «ФІНСТРИМ». На підставі договору відступлення права вимоги за Кредитним договором від 01.10.2020р. та договору про відступлення прав за Договором іпотеки, права кредитора за Кредитним договором та іпотекодержателя за Договором іпотеки перейшли від ТОВ -ФІНСТРИМ» до [PERSON] . В подальшому [PERSON] , як новий кредитор та іпотекодержатель 29 жовтня 2021 року набула право власності на Квартиру, звернувши стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку, а саме шляхом визнання права власності на Квартиру в порядку ст. 37 Закону України «Про іпотеку». Так, відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 29.10.2021р. № 282070555, підставою внесення запису щодо зміни власника нерухомості стало - рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 61248419 від 29.10.2021 15:27:39, [PERSON] , Яськівська сільська рада Одеського району Одеської області, надалі - Рішення. Підставою для державної реєстрації права власності Відповідача на Квартиру зазначено: «договір іпотеки, серія та номер: Д-134, виданий 15.03.2007, видавник: Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Гончарова С.Ю.; Договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки, серія та номер: 1235, виданий 01.10.2020, видавник: Приватний нотаріус, [PERSON] ; письмова вимога про усунення порушення, серія та номер: б/н, виданий 08.10.2020, видавник: [PERSON] ; Розрахунок заборгованості за кредитним договором, серія та номер: б/н, виданий 26.10.2021, видавник: [PERSON] ; Рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, які повернулися відправнику за закінченням встановленого строку зберігання поштового відправлення, серія та номер: б/н, виданий 24.10.2020, видавник: УКПОШТА; повідомлення, серія та номер: б/н, виданий 05.10.2020, видавник: Новий Іпотекодержатель на підставі Договору відступлення прав від 01.10.2020р.». Правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, їх обтяжень визначені Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно п.\~1\~ч.\~1\~ст.\~27\~Закону України\~«Про державну\~реєстрацію речових\~прав на\~нерухоме майно\~та їх\~обтяжень» (в\~редакції станом\~на 29.10.2021р.)\~державна реєстрація\~права власності\~та інших\~речових прав,\~крім державної\~реєстрації права\~власності на\~об`єкт незавершеного\~будівництва,\~проводиться на\~підставі укладеного\~в установленому\~законом порядку\~договору,\~предметом якого\~є нерухоме\~майно,\~речові права\~на яке\~підлягають державній реєстрації, чи його дубліката. У відповідності до ч. 1 ст. 575 ЦК України (в редакції станом на 29.10.2021р.) іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Положення ст. 572 ЦК України встановлюють, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Частиною 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» унормовано, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя (ч. 4 ст. 33 Закону України «Про іпотеку»). Згідно ч. 1 ст. 36 Закону України «Про іпотеку» сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати, зокрема, передачу іпотекодержателю права власності (спеціального майнового права) на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону. Так, у відповідності до ч. 1 ст. 37 Закону України «Про іпотеку» (в редакції станом на 29.10.2021р.) іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. При цьому, іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність або спеціальне майнове право на нього за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності (спеціального майнового права) на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов`язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя (ч. 5 ст. 37 Закону України «Про іпотеку»). Тобто у\~разі не\~виконання основного\~зобов`язання кредитор\~вправі задовольнити\~свої вимоги,\~зокрема,\~шляхом набуття\~права власності\~на предмет\~іпотеки за\~вартістю, визначеною на момент такого набуття. Водночас, перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень (ч. 2 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Згідно ч. 5 ст. 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність або спеціальне майнове право на нього за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності (спеціального майнового права) на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов`язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя. Тобто, законом прямо визначена необхідність саме при передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки встановлення її вартості на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності. Даний висновок підтверджується постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.03.2019 у справі № 306/2053/16-ц, в якій зазначено, що суди зробили обґрунтований висновок, що у матеріалах справи, зокрема, відсутні відомості про вартість майна, за якою відбулося зарахування вимог, оскільки ціна набуття права власності на предмет іпотеки є істотною обставиною. З урахуванням в т.ч. і викладеного, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, правильно встановив порушення вимог договору щодо процедури звернення стягнення на предмет іпотеки у позасудовому порядку, правильно застосував норми матеріального права і ухвалив законне та обгрунтоване рішення про задоволення позову. Аналогічна позиція також висловлена в постановах Верховного Суду від 19.06.2019 року по справі № 917/2101/17, від 29.01.2020 року по справі № 607/8488/18, від 15.01.2020 року по справі № 199/4062/17-ц, від 14.07.2021 року по справі № 761/11601/19, від 11.08.2021 року по справі № 520/8982/18-ц, від 19.10.2022 року по справі № 333/3467/19. Отже, оскільки звернення стягнення на Квартиру відбулось в порядку ст. 37 Закону України «Про іпотеку», то Відповідач зобов`язаний був здійснити та надати державному реєстратору оцінку вартості предмета іпотеки за Договором іпотеки, однак цього не було здійснено, що підтверджується описом документів до реєстраційної справи № 2492050651100. Відповідно до п. 6 ч. 1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» підставою для відмови в державній реєстрації прав є наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості, крім випадків, визначених цим Законом. При цьому,\~за правилом\~п.\~7\~ч.\~4\~ст.\~24\~Закону України\~«Про державну\~реєстрацію речових\~прав на\~нерухоме майно\~та їх\~обтяжень» відмова\~в державній\~реєстрації прав\~з підстави,\~зазначеної у\~пункті 6\~частини першої\~цієї статті,\~не застосовується\~у разі\~-\~державної реєстрації\~права власності\~на нерухоме\~майно іпотекодержателем\~-\~фінансовою установою в порядку,\~передбаченому статтями\~33-38\~Закону України\~«Про іпотеку»,\~за умови\~що інші\~обтяження на\~передане в\~іпотеку нерухоме\~майно зареєстровано\~після державної реєстрації іпотеки. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 282025394 від 29 жовтня 2021 року, на час прийняття оскаржуваного Рішення у відношенні спірної Квартири були зареєстровані обтяження: - Арешт нерухомого майна (реєстраційний номер обтяження 8320120) зареєстрований 23 грудня 2008 року на підставі ухвали Суворовського районного суду м. Одеси від 23.12.2008р. у справі № 2-6915/08; - Арешт нерухомого майна (реєстраційний номер обтяження 9804248) зареєстрований 07 травня 2010 року на підставі ухвали Суворовського районного суду м. Одеси від 05.05.2010р. у справі № 2-3792/10; - Арешт нерухомого майна (реєстраційний номер обтяження 37794881) зареєстрований 17 серпня 2020 року на підставі постанови приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляк В.М., про арешт майна боржника № 62833741 від 17.08.2020р. У відповідності до п. 1 ч. З ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації; виконання вимог, визначених статтею 27- 2 цього Закону, - у разі державної реєстрації спеціального майнового права на об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості (крім випадків автоматичної реєстрації такого права згідно із законом). Отже, станом на 29 жовтня 2021 року, при наявності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно записів про арешт нерухомого майна Позичальника та не перебування Відповідача у статусі фінансової установи державний реєстратор не мав права змінювати власника Квартири поки відповідні обтяження не будуть зняті, що кореспондується з висновками Великої Палати Верховного Суду викладених у постанові від 03.04.2019р. у справі №755/5072/17 та в постановах Верховного Суду від 10.02.2021р. у справі № 754/9842/19, від 18.02.2021 року у справі № 756/13679/16-ц. Згідно ч. 1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Пунктом 61\~Порядку державної\~реєстрації речових\~прав на\~нерухоме майно\~та їх\~обтяжень,\~затвердженого постановою\~Кабінету Міністрів\~України від\~25\~грудня 2015р.\~№ 1127\~унормовано,\~що для\~державної реєстрації\~прав на\~підставі договору\~іпотеки,\~що містить\~застереження про\~задоволення вимог\~іпотекодержателя шляхом\~набуття права\~власності на\~предмет іпотеки,\~набуття права\~оренди земельної\~ділянки,\~права користування\~чужою земельною\~ділянкою для\~сільськогосподарських потреб\~(емфітевзис)\~чи права\~користування чужою\~земельною ділянкою\~для забудови\~(суперфіцій),\~окрім іншого,\~подаються: - засвідчена іпотекодержателем копія письмової вимоги про усунення порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцю та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; - засвідчені іпотекодержателем копії рекомендованих поштових відправлень або поштових відправлень з оголошеною цінністю (поштових конвертів), якими не менше ніж двічі з періодичністю не менше ніж один місяць надсилалася вимога, зазначена у підпункті 1 цього пункту, та які повернулися відправнику у зв`язку із відсутністю адресата або закінченням встановленого строку зберігання поштового відправлення. Як вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 29.10.2021р. № 282070555, в частині того, що слугувало підставою для прийняття Рішення, то одним із документів, є: «повідомлення, серія та номер: б/н, виданий 05.10.2020, видавник Новий іпотекодержатель на підставі Договору відступлення прав від 01.10.2020р.». Зазначене повідомлення не є вимогою про усунення порушення в розумінні ст. 35 Закону України «Про іпотеку», а є інформуванням Позичальника про зміну кредитора та іпотекодержателя за Кредитним договором і Договором іпотеки, що не є тотожним. Таким чином встановлено, що Позивач не отримував від Відповідача жодних вимог про усунення порушень Кредитного договору, а за відомостями AT «Укрпошта» інформація про листи з трек- номерами 6510105566921 та 6510105557906, якими Відповідач нібито надсилав Позивачу вимоги про усунення порушень Кредитного договору, - відсутня, оскільки дані про такі відправлення на даний час відсутні тому, що не зареєстровані в системі. В свою чергу, у відповідності до правової позиції Великої Палати Верховного Суду викладеної у постанові від 26.07.2023р. у справі № 759/5454/19, обов`язковою умовою при вирішенні питання перереєстрації права власності на іпотечне майно є наявність доказів отримання іпотекодавцем письмової вимоги та дотримання строку, зазначеного в ньому. Отже, за обставин не отримання Позивачем вимог про усунення порушень Кредитного договору, Відповідач не виконав приписи вищезгаданого п. 61 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що у свою чергу додатково свідчить про протиправність Рішення та наявність підстав для його скасування. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч. 1 ст. 15 ЦК України). У відповідності до ч. 4 ст. 37 Закону України «Про іпотеку» рішення про реєстрацію права власності (спеціального майнового права) іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем у суді. Згідно п. 4 ч. 2 от. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів, є відновлення становища, яке існувало до порушення. При цьому абз. 2 ч. З ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються. У разі якщо в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, наявні відомості про речові права, обтяження речових прав, припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації, або якщо відповідним судовим рішенням також визнаються речові права, обтяження речових прав, одночасно з державною реєстрацією припинення речових прав чи обтяжень речових прав проводиться державна реєстрація набуття відповідних прав чи обтяжень. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що вимоги [PERSON] , обґрунтовані, підтверджені належними доказами, а тому позо підлягає задоволенню. В силу ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в розмірі 1\~073.60 грн. На підставі ст.ст. 10, 18, 26, 37 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п. 46 Порядку для проведення державної реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМ України №1127 від 25.12.2012р., ст.ст. 24, 35, 37, 40 ЗУ «Про іпотеку»,

Outcome: approved