Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-15 00:00:00

25 травня 2023 року [PERSON] (далі позивач, [PERSON] ) звернулася в суд з позовом до [PERSON] (далі відповідач-1, [PERSON] )., [PERSON] (далі відповідач-2, [PERSON] ), [PERSON] (далі відповідач-3, [PERSON] ) про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач є донькою [PERSON] , [INFO] , який рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 грудня 2021 року, оголошено померлим. Позивач вважає, шо у строк встановлений законом звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, а саме протягом 10 місяців, з врахуванням воєнного стану. Постановою нотаріуса від 06 березня 2023 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом, у зв`язку з відсутністю належних правовстановлюючих документів на будинок з господарсько-побутовими будівлями і спорудами, за адресою [ADDRESS] , та відповідну земельну ділянку. Вказане домогосподарство перебудовувалося, в результаті чого були створені два будинку А-1 та Б-1. Посилаючись на порушення своїх майнових прав, як спадкоємця, позивач просить суд визнати за нею право власності на 1/2 частку в житлових будинках А-1 та Б-1 з господарсько-побутовими будівлями і спорудами, що розташовані по [ADDRESS] частки земельної ділянки площею 0,0320 га., кадастровий номер 0710100000:31:058:0022, призначеної для будівництва та обслуговування вищевказаних житлових будинків, в порядку спадкування після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Письмового відзиву відповідачі не подавали. В судове засідання сторони не прибули, але представник позивача, а також представник відповідача [PERSON] звернулися до суду із заявами про слухання справи за їх відсутності. Представник відповідача зазначила, що заперечує позов. Інші відповідачі в судове засідання не прибули, про причини неявки суд не повідомляли, своїх представників не направили, хоча про дату, час і місце судового розгляду були повідомлені належним чином. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити, з таких підстав. Судом встановлено, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 грудня 2021 року у справі №161/20665/21, оголошено померлим [PERSON] , [INFO] , уродженця Російської Федерації Кемеровської області, жителя [ADDRESS] . Днем смерті [PERSON] , [INFO] , вважати день набрання рішенням суду законної сили. Рішення суду набрало законної сили 17 січня 2022 року, що вважається днем смерті [PERSON] . З матеріалів спадкової справи слідує, що позивач звернулася із заявою про прийняття спадщини лише 18 серпня 2022 року. Частиною першою статті 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. З наведеного слідує, шо позивач пропустила встановлений ч. 1 ст. 1270 ЦК України строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який закінчився 17 липня 2022 року. Посилання позивача на положення п.3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», є помилковими, оскільки він суперечить ст.ст.1270, 1272 ЦК України, як акту вищої юридичної сили. Правова позиція з цього приводу наведена у постанові Верховного Суду від 25 січня 2023 року №676/47/21. Судового рішення про надання позивачу додаткового строку для прийняття спадщини, згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України, не існує, а позивач з таким позовом не зверталася. Письмової згоди інших спадкоємців, згідно ч. 2 ст. 1272 ЦК України, на прийняття спадщини позивачем, також немає в матеріалах спадкової справи. Підстави для застосування у даному випадку положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України стосовно постійного проживання спадкоємця зі спадкодавцем відсутні, оскільки спадкодавець з березня 2003 року не знаходився за своїм місцем проживання, у зв`язку з чим був оголошений у розшук, далі визнаний безвісно відсутнім, а в результаті оголошений померлим. Тобто, спадкодавець протягом значного проміжку часу з позивачем не проживав, а тому вона не могла вступити у спадщину на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Отже, оскільки позивач у встановленому порядку, на час ухвалення цього рішення та звернення з цим позовом, не прийняла спадщини після смерті [PERSON] , вказаний позов є безпідставним та не підлягає до задоволення. У зв`язку з тим, що суд відмовив у позові через неприйняття спадщини позивачем, питання правової природи майна, що увійшло у склад спадщини, судом не вирішується, адже це буде передчасним. У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, всі судові витрати позивача залишаються за нею. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed