Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-15 00:00:00

В липні 2024 року до Київського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач просила винести рішення про розірвання шлюбу, укладеного між [PERSON] ( [INFO] , адреса реєстрації: [ADDRESS] , дошлюбне прізвище [PERSON] ) та [PERSON] ( [INFO] , адреса реєстрації: [ADDRESS] ), про що в Книзі реєстрації актів цивільного стану було зроблено запис № 693, та видано Київським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 12.05.2018 року. За результатами автоматизованого розподілу справі за вказаним позовом присвоєно єдиний унікальний номер 947/21938/24, головуючим визначено суддю Літвінову І.А. Провадження у справі відкрито ухвалою судді від 22.07.2022 року. Розгляд справи визначено проводити у відкритому судовому засіданні з повідомленням сторін. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала у повному обсязі та просить задовольнити. Представник відповідача проти задоволення позову заперечував, посилаючись на ненадання стороною позивача доказів на підтвердження обставин, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги, вимагаючи уникнути формального розгляду справи, зважаючи на її значення для сторін і особисто відповідача особи з особливими потребами. Зазначив, що позовну заяву підписано представником, а звернення з таким позовом з боку [PERSON] є не першим і пов`язано з емоційним станом позивача. Заслухавши учасників справи, дослідивши надані сторонами докази на підтвердження своїх вимог та заперечень, суд дійшов висновку про відмову у задоволені позову, виходячи з наступного. В обґрунтування вимог розірвати шлюб між сторонами у позовній заяві від імені [PERSON] вказані наступні підстави «Сімейне життя у позивачки з відповідачем не склалось, про що свідчить фактичне припинення шлюбних відносин з 25.10.2023 року, цього дня відповідач застосував фізичне насилля до позивачки». «Шлюб позивачка намагалась розірвати, однак у березні 2022 року позовна заява за її особистою заявою залишена без розгляду». «Отже, підставою залишення позовної заяви у справі № 947/4090/22 була надія позивачки на можливе примирення із відповідачем, однак після 25.10.2023 року примирення неможливе через загрозу життю позивачки». Аналізуючи вищезазначені обставини, вбачається, що після залишення без розгляду попередньої позовної заяви [PERSON] про розірвання шлюбу з [PERSON] , тобто з березня 2022 року, шлюбні стосунки між сторонами тривали до жовтня 2023 року, тобто більш ніж півтора роки. А підставою звернення до суду з черговим позовом від імені [PERSON] про розірвання шлюбу стало застосування 25.10.2023 року зі сторони відповідача фізичного насилля до позивача, й після цієї дати позивач на примирення не згодна через загрозу її життю. Підстава позову це\~зазначені позивачем обставини, з якими позивач, як з юридичними фактами, пов`язує свою матеріально-правову вимогу або правовідносини в цілому, що становить предмет позову. Будь-яких доказів на доведення підстав, - тобто обставин, з якими позивач [PERSON] пов`язує свою вимогу розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] суду не надано. Враховуючи принцип диспозитивності цивільного судочинства, встановлений частиною першою статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Суд наголошує, що до встановлення/не встановлення підстав щодо вчинення до особи насилля чи то фізичного, чи психологічного не припустимо відноситися формально, оскільки встановлені судовим рішенням факти можуть мати вагоме значення в подальших правовідносинах між сторонами. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 77 ЦПК України). Про готовність надати докази представником позивача було заявлено вже після судових дебатів під час проголошення реплік. Так, представник зазначила, що відповідач, як і позивач проживають в Німеччині. Позивач [PERSON] в телефонному режимі підтверджує представнику факт звернення до поліції з приводу застосованих до неї насильницьких дій з боку [PERSON] , має документи лише на німецькій мові. Будь-яких заяв зі сторони представника позивача щодо витребування/забезпечення доказів надано не було. Підстави для оголошення перерви у судовому розгляді після процесуальної стадії дебатів та реплік сторін у суду відсутні. Згідно з\~положеннями частин\~третьої та\~п`ятої статті\~49\~ЦПК України\~у справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі. У разі подання будь-якої заяви, передбаченої\~пунктом 2\~частини другої,\~частинами третьою,\~четвертою\~цієї статті, до суду подаються докази направлення копій такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи. Таке надсилання може здійснюватися в електронній формі через електронний кабінет з урахуванням положень\~статті 43\~цього Кодексу. У разі неподання таких доказів суд не приймає до розгляду та повертає заявнику відповідну заяву, про що зазначає в ухвалі. Згідно з частиною першою статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. При таких обставинах суд відмовляє у задоволенні позову у зв`язку із тим, що зі сторони позивача не надходила у встановленому законом порядку заява про зміну підстав позову, а ті підстави, які вказані у позовній заяві та на які посилається представник в судовому засіданні навіть на стадії реплік після судових дебатів жодними доказами не підтверджені. Загальна декларація прав людини, прийнята і проголошена резолюцією 217 A (III) Генеральної Асамблеї ООН від 10 грудня 1948 року, у статті 16 декларує, що чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Одним з найважливіших принципів ч. 1 ст. 6 є принцип «рівності можливостей», в відповідності до якого кожна з сторін під час розгляду справи повинна володіти рівними можливостями\~та не мати якихось вагомих переваг над опонентом. В основі даного пункту лежить принцип змагальності, згідно з яким кожна із двох сторін у судовому процесі має право отримувати інформацію про факти та аргументи, якими володіє інша сторона, а також користуватись однаковими можливостями надання відповіді іншій стороні. Обов`язок учасників справи сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази визначений у частині другій статті 43 ЦПК України. Згідно з частиною першою статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Відповідно до частини першої статті 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Outcome: dismissed