Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-21 00:00:00

У серпні 2024 року надійшла до суду позовна заява [PERSON] до [PERSON] , треті особи: [PERSON] , Дарницька районна в місті Києві державна адміністрація про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позивач посилається на те, що 29.03.2006 на підставі Ордера № 47, виданого Комунальним підприємством з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «СПЕЦЖИТЛОФОНД» позивач у складі сім`ї: сина - [PERSON] (відповідач у справі) та сина [PERSON] вселились у кімнату [ADDRESS] , де в подальшому зареєстрували місце свого проживання. На даний час в кімнаті зареєстровані та проживають: позивач - [PERSON] та її молодший син - [PERSON] . Відповідач - [PERSON] в квартирі зареєстрований, однак, постійно не проживає з 2020 року. З 2020 року відповідач за адресою реєстрації не проживає, участі в утриманні житла не приймає, його місце проживання та перебування позивачу не відомо. Оскільки відповідач не проживає за місцем реєстрації тривалий час, його речі та документи в квартирі відсутні, а також у зв`язку з тим, що реєстрація відповідача в квартирі покладає на позивача додатковий тягар по оплаті житлово-комунальних послуг та унеможливлює в повному обсязі користування майном, позивач просить визнати [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] таким, що втратив право користування житловим приміщення - кімнатою № [NUMBER] (сто дев`ять) в квартирі [ADDRESS] . Ухвалою суду від 21.08.2024 відкрито провадження по справі, розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження в підготовче судове засідання на 03.09.2024. Ухвалою підготовчого судового засідання 30.09.2024 розгляд справи призначено по суті на 22.10.2024. В судовому засідання представник позивача підтримав заявлений позов, з викладених підстав. Відповідач та треті особи в судове засідання не прибули, про розгляд справи повідомлені в установленому законом порядку. Суд заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Як встановлено судом, 29.03.2006 на підставі Ордера № 47, виданого Комунальним підприємством з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «СПЕЦЖИТЛОФОНД» позивач у складі сім`ї: сина - [PERSON] (відповідач у справі) та сина [PERSON] вселились у кімнату [ADDRESS] , де в подальшому зареєстрували місце свого проживання. За наданими доказами встановлено, що у спірній кімнаті зареєстровані та проживають: позивач - [PERSON] та її молодший син - [PERSON] . Відповідач - [PERSON] в квартирі зареєстрований, однак, постійно не проживає з 2020 року. Вказані обставини підтверджуються наступними доказами: актами про не проживання особи за місцем реєстрації від 15.01.2024, 04.03.2024, 14.06.2024, 16.08.2024, які були складені та підписані мешканцями будинку [ADDRESS] встановлено, що відповідач у кімнаті № [NUMBER] , квартири [ADDRESS] не проживає, його особисті речі відсутні; протоколами опитування свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які підтверджують факт не проживання відповідача за адресою реєстрації та відсутності в кімнаті його особистих речей з 2019 року. Жодних доказів, які б підтверджували, що відповідач цікавився чи цікавиться житловою площею, сплачує комунальні послуги та намагався вселитися у спірну квартиру, суду не надано. Суду також не надано доказів укладення сторонами угоди щодо певного порядку користування спірною квартирою та інших умов припинення права користування житлом. Суд вважає обґрунтованими доводи позивача про те, що внаслідок перебування відповідача на реєстраційному обліку у спірній квартирі, вона змушена щомісячно сплачувати додаткову суму комунальних платежів, що завдає матеріальних збитків. Відповідно до положень статей 3, 15 ЦК України підставою для судового захисту цивільного права або інтересу є його порушення, невизнання або оспорювання. Стаття 16 цього Кодексу визначає орієнтовний перелік способів судового захисту, до яких, зокрема, відноситься такий спосіб захисту як припинення дії, яка порушує право. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. (ст. 81 ЦПК України). Отже, в силу вимог ст.ст. 2, 4, 12, 76-81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести належними та допустимими доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ст. 71 ЖК України за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї зберігається право користування жилим приміщенням протягом шести місяців, однак цей термін може бути продовжений в разі поважності причин відсутності. Відповідно до статті 72 Житлового Кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Враховуючи надані позивачем докази, суд вважає доведеним, що відповідач [PERSON] більше шести місяців не проживає у спірному жилому приміщенні без поважних на те причин, відтак порушені права позивача підлягають захисту у визначений статтею 72 Житлового кодексу України спосіб - шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житлом. На підставі викладеного,

Outcome: approved