Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-10 00:00:00

1.Описова частина У липні 2024 року ЖБК «Темп-15» засобами поштового зв`язку направив до суду позовну заяву до [PERSON] , у якій просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість зі сплати внесків на управління багатоквартирним будинком та утримання прибудинкової території з 01.02.2023 по 30.06.2024 в розмірі 5 283,60 грн., 3% річних у розмірі 118,94 грн., інфляційні нарахування в розмірі 280,03 грн., а також судові витрати. 1.1. Стислий виклад позиції позивача ЖБК «ТЕМП-15», як неприбуткова організація, частково шляхом самозабезпечення та частково шляхом залучення відповідних виконавців робіт та надавачів послуг, утримує та здійснює експлуатацію багатоквартирного будинку [ADDRESS] , і його прибудинкової території за рахунок коштів співвласників, напряму розраховуючись цими коштами із безпосередніми виконавцями робіт по ремонту і експлуатації будинку, утриманню прибудинкової території. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , та є відповідальною за її особовим рахунком, що підтверджується довідкою ЖБК «ТЕМП-15» про власника квартири та фактично проживаючих в ній осіб від 15.07.2024 Однак відповідач не виконує належним чином покладених на неї Законом №1087-IV, №417-VIII, ЖК України, ЦК України, Статутом, рішеннями органів управління ЖБК «ТЕМП-15» зобов`язань перед позивачем зі сплати внесків на утримання будинку та прибудинкових територій, внаслідок чого утворилась заборгованість, яку в добровільному порядку вона не сплачує. З урахуванням зазначеного позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість, що утворилась, з урахуванням положень ст. 625 ЦК України з інфляційним нарахуванням та 3% річних. 1.2. Стислий виклад позиції учасників справи У відзиві на позовну заяву відповідач заперечила проти заявлених ЖБК «ТЕМП-15» позовних вимог, посилаючись на їх безпідставність та необґрунтованість, просить відмовити у задоволенні позову. У відзиві вказала, що між сторонами відсутні договірні відносини, позивачем не надано доказів на підтвердження того, що він має у власності нерухоме майно, що багатоквартирний будинок [ADDRESS] належить йому та зареєстроване в установленому законом порядку. Позивач не підтвердив належними та допустимими доказами ухвалення співвласниками будинку рішень про визначення ЖБК «ТЕМП-15» управителем багатоквартирного будинку, зокрема право на укладання договорів з виконавцями комунальних послуг від імені та за рахунок співвласників багатоквартирного будинку [ADDRESS] та право вимагати здійснювати оплати за комунальні послуги безпосередньо позивачу як обов`язковий внесок. Позивач вводить суд в оману, що він забезпечує утримання багатоквартирного будинку [ADDRESS] . Прийняття рішення 13.01.2023 членами кооперативу «ТЕМП-15» щодо утримання майна власників, яке знаходиться у спільній сумісній власності, є незаконним і являється таким, що обмежує можливість позивача мати цивільні права та обов`язки. Вказаний будинок знаходиться у спільній сумісній власності власників квартир у ньому. Доказів на підтвердження фактичного надання позивачем послуг з утримання будинку, виконання робіт тощо суду не надано. Розрахунок заборгованості складено довільно без підтверджень факту понесення витрат на забезпечення утримання багатоквартирного будинку і прибудинкової території. Вказала, що ЖБК «ТЕМП -15» зловживає своїм правом, яке полягає у намаганні отримати додатковий дохід від співвласника будинку у порядку, не передбаченому законом та типовим договором про надання послуги з управління багатоквартирним будинком. Також відповідач заперечила проти заявленого позивачем попереднього розрахунку витрат на правничу допомогу. У відповіді на відзив представник ЖБК «ТЕМП -15» Коваленко М.В. заперечив проти викладених відповідачем обставин, оскільки відповідачем не надано жодного доказу, не наведено власний розрахунок (контррозрахунок) заборгованості, не доведено відсутність своєї вини у несплаті внесків на утримання будинку та прибудинкової території (управління будинком). Зазначив, що Кооператив є власником майна, що йому належить на законних підставах (п.3.4 Статуту). Законодавством України не заборонена діяльність кооперативів щодо утримання та забезпечення експлуатації багатоквартирного будинку і така діяльність має здійснюватися усіма співвласниками багатоквартирного будинку, а не тільки членами кооперативу. Звернуто увагу на те, що спір між сторонами щодо стягнення заборгованості зі сплати внесків на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території за період з 01.01.2017 по 01.02.2023 розглядався у судовому порядку, за результати розгляду якого судом було ухвалено рішення про задоволення позову. Також позивач зазначає, що факт наявності у співвласників багатоквартирного будинку [ADDRESS] обов`язку перед ЖБК «ТЕМП -15» зі сплати внесків на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території неодноразово встановлювався у судовому порядку, зокрема у справі №752/10739/19. Заперечення відповідача щодо витрат на правничу допомогу ґрунтуються виключно на її власних міркувань та є її суб`єктивним баченням. Цільове призначення переказу грошових коштів зазначено в акті №0104 прийому - передачі виконаних робіт, розрахунку витрат на правничу допомогу, платіжні інструкції про фактичну сплату позивачем послуг на рахунок ТОВ «Київський центр права». У запереченнях на відповідь на відзив на позовну заяву [PERSON] наполягла на відсутності між сторонами договірних та статутних відносин (відповідач не є членом ЖБК «Темп-15») та будь - яких цивільних правовідносин з ЖБК «ТЕМП-15». Відсутність повноважень у позивача та прийнятого рішення зборами співвласників щодо розміру внесків на управління багатоквартирним будинком є підставою для відмови у позові. ЖБК «ТЕМП-15» не надав письмову форму нотаріально завіреного Договору управління нерухомим майном багатоквартирним будинком, який перебуває на обліку у контролюючих органах ДПС. Співвласниками спільного сумісного майна багатоквартирного будинку є власник квартир, а не позивач. Твердження позивача у тому, що він є одноосібним власником вказаного багатоквартирного будинку є хибними, у судовому порядку не було встановлено право власності ЖБК «ТЕМП-15» на будинок [ADDRESS] . Вказала, що встановлені рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 11.10.2023 у справі №752/5397/23 обставин не можуть слугувати підставою для задоволення цього позову. 1.3. Заяви, клопотання учасників справи У відзиві на позовну заяву [PERSON] заперечила проти розгляду справи у спрощеному позовному провадженні, вказуючи на те, що даний спір підлягає розгляду у порядку господарського судочинства, оскільки стосується реалізації прав та виконання обов`язків власника у межах здійснення як співвласником володіння, користування і розпорядження спільним майном багатоквартирного будинку, учасника правовідносин з надання житлово - комунальних послуг. Зокрема є спором, пов`язаним з діяльністю або припиненням діяльності юридичної особи. 13.09.2024 представником позивача Коваленко М.В. подано до суду клопотання про доручення до матеріалів справи Інформаційної довідки з Державного реєстру речових пав на нерухоме майно від 13.09.2024 №394792946 на підтвердження права власності відповідача на нерухоме майно. 1.4.Процесуальні дії у справі Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.08.2024 головуючим суддею у справі визначений суддя С. О. Чекулаєв. Ухвалою Голосіївського районного суду від 15.08.2024 у справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи. Оскільки розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. 2.Мотивувальна частина 2.1.Фактичні обставини, встановлені судом Судом встановлено, що ЖБК «ТЕМП-15» здійснює управління будинком та надає послуги з утримання і експлуатації багатоквартирного будинку [ADDRESS] та прибудинкової території. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , про що свідчить наявна у матеріалах справи довідка з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 13.09.2024 за № 394792946. На виконання взятих на себе зобов`язань щодо надання житлово-комунальних послуг щодо утримання будинку та прибудинкової території, позивачем були укладені відповідні договори з виробниками житлово-комунальних послуг (постачання електроенергії, вивезення твердих побутових відходів, технічне обслуговування ліфтів, ремонтно-відновлювальних робіт на пасажирському ліфті, тощо), які після набуття Кооперативом надаються споживачам. При цьому, відповідно до змісту п. 4 Статуту, з метою здійснення головною діяльності, завданням Кооперативу, є, в тому числі експлуатація та ремонт житлового будинку, утримання прибудинкової території, у порядку, визначеному чинним законодавством України, укладання та контроль за виконанням договорів, пов`язаних з експлуатацією і ремонтом житлового будинку і надвірних будівель та утримання прибудинкової території. За змістом п. 6.5 Статуту позивача, члени кооперативу (власники квартир) зобов`язані, зокрема, виконувати вимоги статуту кооперативу, рішення загальних зборів кооперативу, правління, в межах їх компетенції, визначеної відповідно до Статуту, у встановлений строк вносити внески (вступні, членські, цільові, комунальні та ін.), передбачені Статутом та іншими документами кооперативу, затвердженими відповідними органами у встановленому порядку, виконувати свої зобов`язання перед кооперативом. Згідно з п. п. 7.5, 7.6 Статуту внески на проведення капітального ремонту, внески на експлуатацію житлового будинку і утримання території та інші - це грошові внески членів кооперативу, що вносяться і використовуються для задоволення економічних, соціальних чи інших потреб членів кооперативу. Розмір, строки, порядок внесення та інші умови внесення членами кооперативу внесків на проведення капітального ремонту житлового будинку, внески на експлуатацію житлового будинку і утримання території та інші визначаються загальними зборами або зборами уповноважених кооперативу. Отже, згідно положень вказаного Статуту, ЖБК здійснює експлуатацію та ремонт належного йому житлового фонду, прибудинкової території за рахунок коштів кооперативу на засадах самооплатності. Витрати ЖБК по технічному обслуговуванню водопровідних, каналізаційних, теплофікаційних та електричних мереж та пристроїв будинку відшкодовуються кооперативу підприємствами, які отримують прибутки від експлуатаційних мереж та пристроїв. Оплата за користування тепловою та електричною енергією, газом, водопроводом та каналізацією в будинку кооперативу проводиться по тарифам, встановленим для державного житлового фонду. ЖБК має право укладати договори, пов`язані з експлуатацією та ремонтом жилого будинку та утримання прибудинкової території, а також інші угоди, відповідно до цілей його діяльності. ЖБК вправі отримувати внески на експлуатацію жилого будинку та утримання прибудинкової території, інші внески. Відповідно до довідки ЖБК «ТЕМП-15» №07-24/1 від 15.07.2024 у позивача станом на 15.07.2024 наявні договори із безпосередніми виконавцями робіт з управління багатоквартирним будинком та надавачами житлово - комунальних послуг з утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території: договір з ТОВ «Київські енергетичні послуги» №43160010ПУ від 01.12.2018 - послуги з постачання електричної енергії; договір з ТОВ «Альтфатер Київ» №2060 від 28.06.2021 - послуги з вивезення твердих побутових відходів; договір з ТОВ «Сіті Ліфт Сервіс» № ТО-09-17- П 8 від 01.09.2017 - технічне обслуговування ліфтів; договір з ТОВ «Сіті Ліфт Сервіс» № 02-23-Р 05 від 09.02.2023 - послуг з ремонтно відновлювальних робіт на пасажирському ліфті; договір ФОП [PERSON] № 1622/1 від 01.09.2019 - послуги з обробки бази даних ЖБК «ТЕМП -15»; договір з ПрАТ «Київводоканал» № 16683/9-01 від 04.01.2017 - послуги з централізованого водопостачання. Загальними зборами членів Кооперативу, затверджених Протоколом № 3 від 20 грудня 2017 року, встановлено розмір щомісячних внесків (платежів) на утримання будинку і прибудинкової території 5,00 грн за кв. м. Відповідно до Протоколу №6 Загальних зборів ЖБК «ТЕМП-15» від 13.01.2023 затверджено структуру тарифу на послугу «Управління багатоквартирним будинком» та встановлено щомісячний тариф в розмірі 7 грн за 1 м.кв., (з 2 -го по 16-й поверх, 6,49 грн за 1 м.кв. (1-й поверх). Рішення загальних зборів є чинними, відповідачем у встановленому законом порядку не оскаржені, а тому підлягають застосуванню та виконанню. Станом на 01 липня 2024 року, відповідно до розрахунків, заборгованість відповідача за період з 01.02.2023 по 01.07.2024 за послуги щодо утримання будинку та прибудинкової території багатоквартирного будинку [ADDRESS] , складає 5 283,60 грн. Сума інфляційних втрат в розмірі 280,03 грн. та 3 % річних в сумі 118,94 грн. на підставі ст. 625 ЦК України. 2.2. Застосовані норми права Відповідно до статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Згідно пункту 1 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, утримання будинків і прибудинкових територій - господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством. Статтею 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено перелік житлово-комунальних послуг, до якого зокрема належить житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Згідно з ч. 1 ст. 12 вказаного закону надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Положення ч. 2 ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» покладають на кожного співвласника зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника. Статтею 12 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» встановлено, що витрати на управління багатоквартирним будинком включають: витрати на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку; витрати на оплату комунальних послуг стосовно спільного майна багатоквартирного будинку; витрати, пов`язані з виконанням зобов`язань за кредитним договором, укладеним за програмами Фонду енергоефективності; витрати на сплату винагороди управителю в разі його залучення; інші витрати, передбачені рішенням співвласників або законом. Стаття 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» визначає обов`язки співвласника, зокрема, співвласник зобов`язаний виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання; виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Частина 2 статті 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» визначає повноваження зборів співвласників, до яких належить прийняття рішень з усіх питань управління багатоквартирним будинком, у тому числі про визначення переліку та розміру витрат на управління багатоквартирним будинком. Пунктом 1 частини 1 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч.3 ст. 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує. Згідно зі ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 360 ЦК України передбачено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору або вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання. Згідно з ч. 1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами (п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Згідно п. 10 ч. 1, ч. 2 ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласники зобов`язані своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги. Кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонту технічного перепланування спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно його частки співвласника. Положення ст.ст. 66-68 ЖК України, ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» і положення підзаконних актів у сфері житлово-комунальних послуг покладають на користувачів житла (власників) обов`язок щомісяця вносити плату, в тому числі за витрати на утримання будинку (житла) та прибудинкової території пропорційно до займаної площі. Відповідно до ст. ст. 145, 149 ЖК України відповідач зобов`язаний своєчасно вносити платежі на покриття витрат по експлуатації та капітальному ремонту будинків та утримання прибудинкової території, внески до спеціальних фондів та плату за комунальні послуги. Згідно ст. 137 ЖК України житлово-будівельний кооператив діє на основі статуту, прийнятого відповідно до Примірного статуту житлово-будівельного кооперативу загальними зборами громадян, які вступають до організовуваного кооперативу, і зареєстрованого в установленому порядку. У постанові Верховного суду від 18 травня 2020 року в справі №176/456/17 та від 20 квітня 2016 у справі №6-2951цс15 зазначено правовий висновок про те, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Згідно із ст. 15 Закону України «Про кооперацію», вищим органом управління кооперативу є загальні збори членів кооперативу. До компетенції загальних зборів членів кооперативу належить: затвердження статуту кооперативу та внесення до нього змін, прийняття інших рішень, що стосуються діяльності кооперативу; утворення органів управління та органів контролю за діяльністю кооперативу, інших органів кооперативу; заслуховування звітів його органів управління і органів контролю; затвердження порядку розподілу доходу кооперативу; визначення розмірів вступного і членського внесків та паїв; визначення розмірів, порядку формування та використання фондів кооперативу; визначення розмірів оплати праці голови правління, голови ревізійної комісії (ревізора), а також кошторису на утримання апарату органів управління та органів контролю за діяльністю кооперативу; затвердження річного звіту і балансу кооперативу; затвердження рішення правління або голови правління про прийняття нових членів та припинення членства; прийняття рішень щодо володіння, користування та розпорядження майном; утворення спеціальних комісій із залученням як консультантів найманих працівників; прийняття рішень про вступ кооперативу до кооперативних об`єднань; прийняття рішень про реорганізацію або ліквідацію кооперативу. Рішенням загальних зборів членів кооперативу до компетенції загальних зборів можуть бути віднесені інші питання діяльності кооперативу. У разі коли з організаційних причин (через територіальне розміщення чи значну чисельність членів кооперативу) проведення загальних зборів членів кооперативу неможливе, статутом кооперативу може бути передбачено скликання зборів уповноважених кооперативу. Кількість членів кооперативу, які мають право делегувати уповноважених, та порядок делегування уповноважених для участі у зборах уповноважених визначаються статутом кооперативу. Загальні збори членів кооперативу правомочні вирішувати питання, якщо на них присутні більше половини його членів, а збори уповноважених - за наявності не менше двох третин уповноважених. Відповідно до положень ст. 12 Закону України «Про кооперацію», основними обов`язками члена кооперативу є: додержання статуту кооперативу; виконання рішень органів управління кооперативу та органів контролю за діяльністю кооперативу; виконання своїх зобов`язань перед кооперативом; сплата визначених статутом кооперативу внесків. Згідно з ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. При цьому, за відсутності оформлених договірних відносин, але у разі існування прострочення виконання грошового зобов`язання зі сплати отриманих житлово-комунальних послуг покладається на боржника відповідальність, передбачена ч. 2ст. 625 ЦК України. За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 2.3. Мотиви, з яких виходить суд Оскільки квартира [ADDRESS] розташована у будинку житлово-будівельного кооперативу, [PERSON] є власником цієї квартири, а відтак, має нести витрати по утриманню майна, в тому числі і з утримання будинку та прибудинкової території, які надаються позивачем за вищевказаною адресою. На відповідача покладено обов`язок по сплаті внесків на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, оскільки це узгоджується з положеннями ч. 3 ст. 9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» та ч. 3 ст. 156 ЖКУ. Наявність такого обов`язку не залежить від факту членства відповідача у кооперативі, оскільки законодавство покладає обов`язок утримувати спільне майно багатоквартирного будинку та прибудинкової території на всіх користувачів. Споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відсутність договору між сторонами щодо витрат на утримання будинку та прибудинкової території не звільняє власника квартири від обов`язку по сплаті за надані житлово-комунальні послуги з утримання майна в багатоквартирному будинку. Не укладення договору про надання житлово-комунальних послуг між ЖБК «Темп-15» та відповідачем не є підставою для відмови у задоволенні позову про стягнення заборгованості за такі послуги, оскільки укладення договору на надання житлово-комунальних послуг є обов`язком споживача за умови, якщо запропонований виконавцем послуг договір відповідає типовому договору. Відмова споживача послуг від укладення договору в такому разі суперечить вимогам частини третьої статті 6, статтям 627, 630 ЦК України та статтям 19, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Оскільки, відповідач, як власниця квартири, що є також її зареєстрованим місцем проживання, та як споживач послуг з утримання цього багатоквартирного будинку та його прибудинкової території, свого обов`язку з оплати таких послуг, наданих позивачем за період з 01.02.2023 по 01.07.2024 на загальну суму 5 283,60 грн, належним чином не виконала, що призвело до виникнення заборгованості на зазначену суму. У свою чергу, відповідач від наданих позивачем послуг у встановленому законом порядку не відмовлялася, доказів ненадання послуг або надання послуг неналежної якості, що б давало підстави для звільнення від їх оплати, нею не надано. Зокрема відповідачка не надала суду доказів на підтвердження того, що вона зверталась до позивача з приводу ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальних послуг, складала відповідні акти-претензії чи викликала представників позивача для перевірки кількості та/або якості наданих послуг у порядку, передбаченому законом. Суду не надано належних, допустимих та достатніх доказів, які в своїй сукупності дали б змогу дійти висновку про неналежне надання послуги позивачем, а також про неправильно здійснені розрахунки позивача, відповідач не спростував розміру заборгованості жодними доказами. Факт затвердження рішеннями загальних зборів розміру внеску на утримання будинку та прибудинкової території відповідачем не спростований, доказів скасування прийнятих на зборах рішень чи визнання їх недійсними суду не було надано. Відповідачем заявлений розмір заборгованості належними та допустимими доказами не спростований, а заперечуючи проти правильності наведених позивачем розрахунків, [PERSON] не зазначила в чому саме полягає його неправильність, власного розрахунку не навела, хоча за змістом ч. ч. 1,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом і доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд звернув увагу, що власник квартири у багатоквартирному будинку повинен усвідомлювати, що набуття права власності на квартиру покладає на нього обов`язок утримувати своє майно та оплачувати відповідну отриману послугу. Доказів того, що житловий будинок [ADDRESS] передавався на баланс об`єднання співвласників багатоквартирного будинку або що таке об`єднання взагалі було створене зборами співвласників відповідно до вимог Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» та Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» матеріали справи не місять, тому заперечення відповідача щодо відсутності рішень про визначення управителя чи затвердження умов договору з управителем є безпідставними. Стосовно позовної вимоги про стягнення з відповідача за період з 01.02.2023 по 30.06.2024 сум передбачених статтю 625 ЦК України, а саме 3% річних у розмірі 118,94 грн та інфляційних нарахувань у розмірі 280,03 грн, суд зазначає наступне. Починаючи з 24.02.2022 та на час звернення з позовом до суду в Україні запроваджено воєнний стан, який неодноразово продовжено. Постановою КМУ № 206 від 05.03.2022 встановлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги; припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг населенню у разі їх неоплати або оплати не в повному обсязі. Ця постанова набирає чинності з дня її опублікування і застосовується з 24.02.2022. Згідно зміг, що були внесенні до постановою КМУ № 206 від 05.03.2022 постановою КМУ № 1405 від 29.12.2023 Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати житлово-комунальних послуг (набрала чинності 30.12.2023), заборона на нарахування штрафних санкцій, припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг та стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги у зв`язку з неоплатою їх в не повному обсязі стосується виключно територій де ведуться бойові дії (можливих бойових дій) або тимчасово окупованих територій. Отже, з урахуванням наведених положень нормативно-правових актів, вбачається, що з 24.02.2022 до 30.12.20223 заборонено нарахування та стягнення судом неустойки (штрафів, пені), 3% річних та інфляційних втрат за несвоєчасне здійснення особою платежів за житлово-комунальні послуги. Так, позивач просить стягнути з відповідача за період з 01.02.2023 по 30.06.2024 грошові суми, що становлять 3% річних у розмірі 118,94 грн та інфляційні нарахування у розмірі 280,03 грн. Оскільки стягнення 3 % річних та інфляційних нарахувань на суму заборгованості утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення відповідачем плати за житлово-комунальні послуги можливе лише за період з 30.12.2023 по 30.06.2024 суд зробив наступний перерахунок: - період розрахунку: з 30.12.2023 по 31.12.2023 - 2 дні; 5 283,60 грн (сума боргу) ? 3,000% (процентна ставка) / 100% ? 2 (кількість днів) / 365 (днів у році) = 0,87 грн - період розрахунку: з 01.01.2024 року по 30.06.2024 року - 182 дні; 5 283,60 грн (сума боргу) ? 3,000% (процентна ставка) / 100% ? 182 (кількість днів) / 366 (днів у році) = 78,82 грн Таким чином 3 % річних становлять: 0,87 грн + 78,82 грн = 79,69 грн. - період з 01.01.2024 по 30.06.2024 індексація на суму 5 283,60 грн 100,40% ? 100,30% ? 100,50% ? 100,20% ? 100,60% ? 102,20% = 104,260% (за період Січень 2024 - Червень 2024) Таким чином інфляційні нарахування становлять: 5 283,60 грн (сума боргу) ? 104,260% (сукупний індекс інфляції) / 100% - 5 283,60 грн (сума боргу) = 225,08 грн 3. Висновки суду Ураховуючи викладене, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, зважаючи на те, що з боку відповідача не надано суду доказів на підтвердження виконання нею своїх зобов`язань, передбачених законом, по оплаті за надані позивачем житлово-комунальні послуги, суд, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному і повному з`ясуванні обставин справи, приходить до висновку про доведеність обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, а тому позов підлягає частковому задоволенню в такому розмірі: заборгованість зі сплати внесків на управління багатоквартирним будинком та утримання прибудинкової території з 01.02.2023 по 30.06.2024 в сумі 5 283,60 грн, 3% річних у розмірі 79,69 грн, інфляційні нарахування в розмірі 225,08 грн, а також судові витрати. 4.Судові витрати Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень статті 141 ЦПК України. Згідно з частиною другою статті 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Понесені позивачем судові витрати документально підтверджено копією платіжної інструкції №997 від 08.04.2024 згідно якої позивач сплатив судовий збір у розмірі 3 028,00 гривень. Враховуючи, що суд задовольнив позовні вимоги у меншому розмірі (5 588,37 гривень) ніж було заявлено у позові (5 682,57 гривень), що становить 98.34% від заявлених вимог, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі (98,34% від 3 028,00 гривень) - 2 977,73 гривень. Суд також зазначає, що право на правничу допомогу в Україні гарантовано ст. 59 Конституції України та ст. 15 ЦПК України. Згідно з частиною другою статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до частин третьої, четвертої статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частиною п`ятою статті 137 ЦПК встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно з частиною шостою статті 137 ЦПК обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного до договору. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Згідно з ч. 3 ст. 58 ЦПК України юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу. уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника. Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 62 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджується, зокрема, довіреністю. Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. На підтвердження цих обставин позивачем суду надано належні та допустимі докази, що підтверджують витрати позивача на правову допомогу, а саме: договір про надання правової допомоги №А/10112022/К-19 від 10.11.2022, акт №0104 прийому - передачі виконаних робіт (наданих послуг), розрахунок витрат на правову допомогу від 15.07.2024, довіреність від 04.03.2024, платіжні інструкції № 984 та 1007, кожна на суму 1680,00 грн, призначення платежу - за організацію процесу стягнення заборгованості у березні 2024 згідно рахунку №137 від 05.03.2024 та у квітні 2024 згідно рахунку №200 від 03.04.2024. Матеріали справи містять заперечення відповідача щодо витрат на оплату правової допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Аналізуючи подані позивачем докази щодо понесених ним витрат на правову допомогу, суд вважає, що такі витрати є обґрунтованими, підтверджені належними та допустимими доказами, а тому підлягають стягненню з відповідача у розмірі 3 360,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial