Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-21 00:00:00

23.04.2024 року до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області з Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська надійшла цивільна справа за позовом ТОВ «Росвен Інвест Україна» до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості у загальній сумі 52650,00 грн. Позовні вимоги ТОВ «Росвен\~Інвест Україна» обґрунтовані наступним. 13.12.2022 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту № 14575-12/2022 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначений Законом України «Про електронну комерцію». Крім того, 13.12.2022 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту № 14975-12/2022 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначений Законом України «Про електронну комерцію». 28.07.2023 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» укладено Договір факторингу №28072023, відповідно до умов якого, первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги, грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору факторингу в порядку та строки, встановлені договором факторингу. Відповідно до Додатку 1 (Реєстру боржників) до Договору факторингу №28072023 від 28.07.2023 року, заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 14575-12/2022 від 13.12.2022 року (станом на дату відступлення права вимоги) складала 33150,00 грн., яка складається із: - 8500,00 грн. заборгованість по тілу кредиту; - 24650,00 грн. заборгованість по відсотках; а за кредитним договором №14975-12/2022 від 13.12.2022 року (станом на дату відступлення права вимоги) складала 19500,00 грн., яка складається із: - 5000,00 грн. заборгованість по тілу кредиту; - 14500,00 грн. заборгованість по відсотках. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «Росвен Інвест Україна» за кредитним договором №14575-12/2022 від 13.12.2022 року в розмірі 33150,00 грн. та за кредитним договором №14975-12/2022 від 13.12.2022 року в розмірі 19500,00 грн., яку позивач просить стягнути із відповідача на свою користь, а також стягнути понесені судові витрати. Ухвалою суду від 24.04.2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено справу до судового розгляду. У сьогоднішнє судове засідання позивач не з`явився, представник позивача просив розглядати справу без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, проти заочного розгляду не заперечують. Відповідач до судового засідання повторно не з`явився, причину неявки та своїх зауважень суду не повідомив, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, про що в матеріалах справи є підтвердження. На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши наявні у справі докази, надавши їм оцінку, вважає, що висунуті позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1\~ст.4 ЦПК України,\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно\~зі ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 13 ЦПК України\~передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В статті 15 Цивільного кодексу України зазначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, саме вони є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Згідно\~зі ст. 16 ЦК України,\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:\~1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення;\~5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення;\~7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9)відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Крім того, згідно з частиною першою\~статті 81 ЦПК України,\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За змістом частини першої\~статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, тобто норми про договір позики. За визначенням ч. 1\~ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі\~ст. 629 ЦК України,\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Визначення поняття зобов`язання міститься у ч. 1\~ст. 509 ЦК України, відповідно до якої, зобов`язання -\~це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Судом встановлено, що 13.12.2022 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту № 14575-12/2022 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначений Законом України «Про електронну комерцію» (а.с.6-9). Крім того, 13.12.2022 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту № 14975-12/2022 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначений Законом України «Про електронну комерцію» (а.с.23-26). 28.07.2023 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» укладено Договір факторингу №28072023, відповідно до умов якого, первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги, грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору факторингу в порядку та строки, встановлені договором факторингу (а.с.16-19). Відповідно до Додатку 1 (Реєстру боржників) до Договору факторингу №28072023 від 28.07.2023 року, заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 14575-12/2022 від 13.12.2022 року (станом на дату відступлення права вимоги) складала 33150,00 грн., яка складається із: - 8500,00 грн. заборгованість по тілу кредиту; - 24650,00 грн. заборгованість по відсотках (а.с.22); а за кредитним договором №14975-12/2022 від 13.12.2022 року (станом на дату відступлення права вимоги) складала 19500,00 грн., яка складається із: - 5000,00 грн. заборгованість по тілу кредиту; - 14500,00 грн. заборгованість по відсотках (а.с.39). Позичальник свої зобов`язання за кредитними договорами щодо сплати процентів за користування кредитами та повернення кредитів належним чином не виконав, загальна заборгованість позичальника, яку просить стягнути ТОВ «Росвен Інвест Україна» за кредитним договором №14575-12/2022\~ від 13.12.2022 року становить 33150,00 грн. та за кредитним договором №14975-12/2022\~ від 13.12.2022 року становить 19500,00 грн., що підтверджується розрахунками заборгованості за кредитними договорами (а.с.14-15, 31-32). Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. На підставі ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Частиною 1 статті 1056-1 ЦК України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно зі ст. ст. 610, 612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ч. 1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України. Отже, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитними договорами ґрунтуються на законі та умовах договорів, а тому підлягають задоволенню. Судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідача, відповідно до ст.141 ЦПК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved