Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-16 00:00:00

02.07.2024 представник позивачки адвокат Шевченко С.В. звернувся до суду із вказаною позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 5000,00 грн. щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову та до досягнення дитиною повноліття, допустивши негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Вимоги позову мотивував тим, що у сторін від шлюбу є донька [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідач є батьком дитини, фізично здоровий, інших осіб на утриманні не має, має власний бізнес станцію технічного обслуговування автомобілів, та має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання своєї доньки, у зв`язку з чим до суду було заявлено даний позов. Суд своєю ухвалою від 04.07.2024 відкрив провадження та призначив справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 31.07.2024 від представника позивачки адвоката Шевченка С.В. надійшла заява про зміну предмету позову, в якій він просив стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову та до досягнення дитиною повноліття, допустивши негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Суд своєю ухвалою від 27.09.2024 прийняв заяву представника позивачки про зміну предмету позову. У судове засідання представник позивачки адвокат Шевченко С.В. не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечував щодо заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав. Судом було ухвалено про проведення заочного розгляду справи на підставі ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення справи по суті, доходить до такого висновку. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 22.12.2007 перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано Корольовським районним судом м. Житомира у рішенні від 13.02.2013. У шлюбі у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 30.09.2008, яка мешкає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідач мешкає окремо від дитини та протягом декількох років не приймає участі в утриманні доньки. Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти та готувати її до самостійного життя. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. У відповідності до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до статей 180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У силу ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Оцінюючи надані докази та враховуючи, що батьки несуть обов`язок щодо утримання дитини рівноцінно, відповідач є працездатною особою, виходячи з принципу справедливості та розумності, суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання доньки в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), підлягають задоволенню. Крім того на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved