Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-23 00:00:00

АТ КБ «ПриватБанк», через свого представника, звернулося до суду з вищевказаним позовом до [PERSON] . В обґрунтування заявлених позовних вимог, представник позивача зазначив, що АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] 28.02.2020 року уклали кредитнй договір № ZРН0GК0040300063.| Згідно договору АТ КБ «ПРИВАТБАНК» зобов`язався надати Відповідачу кредит у розмірі 797 999.00 грн. на термін до 28.02.2040 р., а Відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку встановлених кредитним договором.І Відповідно договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Відповідач повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. Згідно договору у випадку порушення зобов`язань за кредитним договором, Відповідач сплачує Банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної у строк заборгованості за кредитом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Позивач зобов`язання за даним договором виконав у повному обсязі, а саме: надав Відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами Кредитного договору. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором № ZРН0GК0040300063. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України. Відповідач зобов`язання за вказаним Договором не виконав. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 України наслідками порушення Відповідачем зобов`язань щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором Відповідач станом на 16.05.2023 року згідно наданого розрахунку має заборгованість 739 626.63 грн., яка складається з наступного: - 646 093.25 грн. - заборгованість за кредитом (тілом кредиту); - 93 533.38 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; На виконання вимог п. 8.1 Договору та ч. 4 ст. 16 Закону України Про споживче кредитування Позивачем 21.12.2022 було направлено на адресу Відповідача лист-вимогу щодо усунення порушень умов договору, 10.03.2023 листа повернуто відправнику згідно даних трекінгу з сайту "Укрпошти", 22.03.2023 було отримано сповіщення від "Укрпошти" про повернення листа відправнику. Протягом 60 днів Відповідачем не було вжито заходів щодо усунення наявних порушень умов договору. Представник позивача просила стягнути з [PERSON] на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитом у розмірі 739 626.63 грн., яка складається з наступного: - 646 093.25 грн. - заборгованість за кредитом (тілом кредиту); - 93 533.38 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; а також понесені судові витрати у розмірі сплаченого судового збору у сумі 11\~094, 40 грн. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала заявлені позовні вимоги та просила їх задовольнити з підстав, зазначених у позові. Також зазначила, що відповідач протягом декількох років, до липня 2022 року, регулярно сплачував кредит, але в подальшому припинив сплачувати, тому Банк звернувся із даним позовом. Представник відповідача адвокат Мамонтов Д.О. в судовому засіданні відмовився від заявленого раніше клопотання про проведення почеркознавчої експертизи, оскільки вільні зразки підпису відповідач надати не може, через те, що всі можливі документи за його підписом залишились на окупованій території, а приїхати до Теплодарського міського суду Одеської області для надання експериментальних зразків підпису він не зможе через відсутність коштів. Представник відповідача заперечував щодо задоволення заявлених вимог з наступних підстав. Відповідно до п.п. 2.2.1 тексту наданого позивачем Договору кредит на придбання нерухомості надається шляхом зарахування Кредитором грошових коштів на рахунок Продавця об`єкту нерухомості [NUMBER] , відкритий у Кредитора. Кредит на страхування надається шляхом зарахування Кредитором грошових коштів на рахунок акредитованої страхової компанії № [NUMBER] , відкритий у Кредитора. Згідно пункту 3.1. наданого позивачем тексту Договору, виконання Позичальником зобов`язань за цим Договором (в тому числі і додатковими угодами до нього) забезпечується: іпотекою нерухомого майна житлового призначення, а саме: квартира [ADDRESS] (сто десять) загальною площею 45.10 кв. м., житловою площею 28.40 кв.м., що знаходиться за адресою: квартиру [ADDRESS] (сто один) згідно іпотечного договору № ZРН0GК0040300063/1 від 28.02.2020 року, укладеного між Кредитором та Іпотекодавцем. Виходячи з наданого позивачем тексту Договору, Відповідач не отримував кошти безпосередньо, їх нарахування здійснювалося напряму продавцю «об`єкту нерухомого майна» (арк. справи 19, на звороті). Відповідач не визнає позовні вимоги, факти та обставини, якими обґрунтовує такі вимоги позивач, в повному обсязі. Відповідно до правового висновку, викладеного в постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 20.07.2022 року у справі № 343/557/15-ц нікчемність і, відповідно, недійсність з моменту укладення кредитного договору його умов щодо сплати позичальником комісії (за надання фінансового інструменту, за надання кредитних ресурсів, за обслуговування кредитної заборгованості), має наслідком здійснення перерахунку усіх складових заборгованості, які стягує банк. Відповідно до пункту 1.1.2. договору про іпотечний кредит, наданого представником позивача, і якого немає у Відповідача, дослівно вказано «комісія за управління кредитом у розмірі 6532.00 (шість тисяч п`ятсот тридцять дві) сплачується Позичальником одноразово в момент видачі Кредиту шляхом зарахування грошових коштів на рахунок № [NUMBER] в Банку. Отже кредитний договір є нікчемним з урахуванням висновків Верховного Суду. Просив відмовити у задоволенні заявлених позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] 28.02.2020 року уклали кредитнй договір № 2РН0СК0040300063, відповідно до умов якого АТ КБ «ПРИВАТБАНК» зобов`язався надати Відповідачу кредит у розмірі 797 999.00 грн. на термін до 28.02.2040, а Відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку встановлених кредитним договором.І Відповідач зобов`язання за вказаним Договором не виконав. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором Відповідач станом на 16.05.2023 року згідно наданого розрахунку має заборгованість 739 626.63 грн., яка складається із заборгованості за кредитом (тілом кредиту) у розмірі 646\~093, 25 грн. та заборгованості по відсоткам за користування кредитом у розмірі 93\~533, 38 грн. Викладені в позовній заяві обставини, позивач підтверджує наступними доказами: розрахунком заборгованості; вписками по рахункам; меморіальним ордером на видачу кредиту; претензією про неналежне виконання кредитного договору; доказом направлення претензії; копією Договору про іпотечний кредит від 28.02.2020 року; копією документу, що посвідчує особу відповідача [PERSON] . Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч. 2 ст. 509 ЦК України, зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 1049 ЦК України, передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.1\~ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки.\~\~ Як встановлено ч. 1 ч. 2 ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Умови вчинення договорів визначені Главою 52 ЦК України. Так, за змістом ст.ст. 626-627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. (стаття 638 ЦК України). Стаття 639 ЦК України передбачає, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Таким чином, законодавець визначив, що для укладення кредитного договору між юридичною та фізичною особою сторони мають у письмовій формі (в тому числі за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем) досягти згоди щодо розміру кредиту, розміру і порядку нарахування процентів за його користування, строків користування кредитом та строків його повернення. Недосягнення такої згоди, як і недотримання вимог щодо форми, означає відсутність кредитного договору як повноцінного правочину. Вираженням згоди сторони з умовами договору є позначення, за яким можна ідентифікувати сторону договору і яке виражає її волевиявлення, зокрема підпис особи. За правилами ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема письмовими, речовими і електронними доказами. Як визначено ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Таким чином, зважаючи на зазначене вище, суд вважає, що доводи сторони відповідача не були доведені належними та допустимими доказами щодо сумнівності підписів відповідача [PERSON] на кредитному договорі. Крім того, в цій частині доводи представника відповідача спростовуються наданими позивачем доказами, дослідженими в суді, а також підтвердженими фактами внесення [PERSON] грошових коштів на рахунок позивача в якості погашення кредитного договору. Щодо посилання представника відповідача на правову позицію Верховного Суду у від 20.07.2022 року у справі № 343/557/15-ц, суд дійшов наступного висновку. З огляду на правову позицію Верховного Суду, зокрема Постанову Великої Палати ВС від 13.07.2022 р по справі № 496/3134/19, суд допускає можливість визнання нікчемним саме п. 1.1.2 вказаного Договору щодо «комісії за управління кредитом», що в свою чергу не тягне за собою нікчемність всього правочину, але передбачає здійснення перерахунку усієї заборгованості за кредитом. В той же час, враховуючи, що відповідач не вимагає стягнення нікчемної комісії, відповідні вимоги можуть бути предметом окремого позову. З огляду на вище наведене, суд вважає, що позовні вимоги АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором підтверджені необхідними письмовими доказами і ґрунтуються на нормах чинного законодавства, а тому підлягають повному задоволенню. Згідно ст.141 ЦПК України, з відповідача на корить позивача підлягає стягненню сума судових витрати у виді сплаченого судового збору.

Outcome: approved