Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-20 00:00:00

Представник ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «УКР КРЕДИТ «ФІНАНС» звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг 40000,00 гривень та судового збору в розмірі 2\~422, 40 грн. Мотивуючи свою заяву тим, що 02.04.2023 року ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] за допомогою веб-сайту (https://creditkasa.ua) уклали електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1197-6531, який разом з Правилами надання споживчих кредитів складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови, з яким відповідач був попередньо ознайомлений. Договір укладався дистанційно в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, внаслідок чого відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» у сторін такого договору виникли цивільні права та обов`язки майнового характеру. Відповідно до умов договору відповідачка отримала від позивача кредит для задоволення особистих потреб у розмірі 8 000 грн., строк кредитування 300 днів, базовий період 14 днів, знижена % ставка 2, 50 % в день, стандартна % ставка 3, 00 % в день. Відповідачка належним чином не виконувала своїх зобов`язань щодо погашення кредиту, відсотків, а тому станом на 11.07.2024 року за відповідачем обліковується заборгованість у розмірі 79 440 грн., з яких: прострочена заборгованість за кредитом 8 000, 00 грн. та прострочена заборгованість за нарахованими процентами 71 440 грн.. Однак, кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосувати до позичальника програму лояльності, а саме часткового списання заборгованості за нарахованими процентами 39\~440,00 гривень за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором в розмірі 40 000 гривень, яка складається із простроченої заборгованості 8 000 гривень, прострочену заборгованість за нарахованими процентами 32 000,00 гривень, яку позивач просить стягнути в судовому порядку, а також понесені ним судові витрати по оплаті судового збору. Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.09.2024 року позовну заяву було прийнято до розгляду за правилами підсудності та відкрито провадження по справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання заперечень (відзиву) на позовну заяву. Представник позивача до суду не прибув, в матеріалах справи міститься письмове клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, вважається належним чином повідомленою про день, час та місце судового засідання. Представником відповідачки адвокатом Вовк Михайлом Вадимовичем подано відзив на позовну заяву в якому позов визнали частково та просили стягнути на користь позивача 10\~800 гривень заборгованості за кредитним договором, яка складається із простроченої заборгованості 8 000 гривень, прострочену заборгованість за нарахованими процентами 2 800,00 гривень, а також просили стягнути витрати на правову допомогу в розмірі 4\~000 гривень. В обґрунтування зазначили, що відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу. Відповідно до п.8.5 Договору про відкриття кредитної лінії №1197-6531 від 29.04.2023року (далі за текстом Кредитний договір), у разі прострочення позичальником сплати процентів за користування кредитом на строк понад один календарний місяць, кредитодавець має право вимагати від позичальника повернення кредиту в повному обсязі та сплати процентів за весь строк фактичного користування кредитом до настання дати закінчення строку кредитування, визначеного п.4.8 даного Договору. Позивач скориставшись своїм правом передбаченим п. 8.5 Кредитного договору та ст. 1050 ЦК України пред`явив вимогу про дострокове повернення всієї суми заборгованості. Відповідно до Довідки про укладення договорів, відповідно до якого надана фінансова послуга, а саме на надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, станом на 11.07.2024р. станом на 13.05.2023 року статус заборгованості за кредитом переведено із «Активний» в «Прострочений». У постанові від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, провадження № 14-154цс18 Велика Палата Верховного Суду зробила правовий висновок про те, що, згідно з вимогами кредитного договору за наявності прострочення виконання основного зобов`язання в обумовлений сторонами строк кредитор використав право вимагати дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України, та пені за порушення умов договору, шляхом стягнення цих коштів у судовому порядку за рахунок переданого в іпотеку майна. Такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом. Таким чином, кредитор змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом на 13.05.2023р. З розрахунком Позивача щодо розміру заборгованості за кредитом Відповідачка не погоджується з наступних обставин. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12, провадження №14-10цс18 зроблений наступний правовий висновок: «Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України». Як було вище зазначено, Позивач скориставшись своїм правом передбаченим п. 8.5 Кредитного договору та ст. 1050 ЦК України пред`явив вимогу про дострокове повернення всієї суми заборгованості. Відповідно до Розрахунку заборгованості з 13.05.2023 року статус заборгованості за кредитом переведено із «Активний» в «Прострочений» Таким чином, кредитор змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом на 13.05.2023р. Отже, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом та пеню, припиняється з 13.05.2023року. Відповідно до пункту 6.28 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 лютого 2020 року у справі № 912/1120/16 (провадження № 61-142гс19), оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма ч. 1 ст. 1048 ЦК України і охоронна норма ч. 2 ст. 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та ч. 1 ст. 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання. Відповідно до Розрахунку заборгованості станом на 13.05.2023 року статус заборгованості за кредитом «Прострочений». Таким чином, за період з 13.05.2023року, після прострочення грошового зобов`язання, підлягають стягненню річні проценти відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України. Позивачем вимога про стягнення відсотків нарахованих відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України не заявлялась. Станом на 12.05.2023року заборгованість становила 10 800.00грн., в тому числі: - прострочена заборгованість за кредитом 8 000.00грн. - прострочена заборгованість за нарахованими процентами 2 800.00грн. Таким чином, у зв`язку із зміною умов кредитування щодо строку дії договору, право нараховувати відсотки за користуванням кредиту припиняється з 13.05.2023року та заборгованість Відповідача за кредитним договором становить 10 800.00грн. (8 000.00грн. + 2800.00грн.). Також просили стягнути з позивача 4000 гривень витрат на правову допомогу. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247\~ч.\~2\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» 02.04.2023 року та [PERSON] за допомогою веб-сайту (https://creditkasa.ua) уклали електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1197-6531, який разом з Правилами надання споживчих кредитів складають єдиний договір, вказаний договір підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до умов договору відповідачка отримала від позивача кредит для задоволення особистих потреб у розмірі 8 000 грн., строк кредитування 300 днів, базовий період 14 днів, знижена % ставка 2, 50 % в день, стандартна % ставка 3, 00 % в день (а.с. 10-22). Договір про відкриття кредитної лінії № 1197-6531 був укладений сторонами з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи веб-сайту ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (https:// creditkasa.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (кредитодавця), в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле. [PERSON] отримала платіж № 2294445982 на картку [NUMBER] у сумі 8 000, 00 гривень 29.04.2023 року, призначення платежу перерахування суми кредиту за договором № 1197-6531 від 29.04.2023 року (а.с. 34). За правилами ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1\~ст. 1048 ЦК України). Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03.09.2015р., який набрав чинності 30.09.2015р. на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У статті 3 вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», визначено: електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12\~цього Закону є оригіналом такого документа. Приписами ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», установлено, що електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. На офіційному веб-сайті ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (https://navse.ua) у вільному доступі для всіх клієнтів ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» розміщена повна інформація щодо договору кредиту та порядку його укладення, а саме, документи: Договір кредиту (примірний Договір на момент укладення); Правила надання грошових коштів у кредит (діючі на момент укладення договору); Згода на обробку персональних даних; Публічна інформація; Положення про конфіденційність. Крім того, на веб-сайті ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» розміщена довідкова інформація з наданням розгорнутої інформації щодо порядку та умов надання послуг. У відповідності до ч. 3 ст.\~11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ч. 6 ст. 11 вказаного Закону). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч.12\~ст. 11 Закону № 675-VIII). Отже, договір про відкриття кредитної лінії № 1197-6531 від 29.04.2023 року укладений сторонами у спосіб визначений чинним законодавством України з повним дотриманням вимог щодо його укладення із зазначенням умов, які жодним чином не порушують вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», порядок надання та повнота наданої інформації відповідають вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Частиною першою ст.\~638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Абзац другий частини другої ст. 639ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. У статті 526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Презумпцію укладеного між сторонами електронного договору про відкриття кредитної лінії № 1197-6531 від 29.04.2023 року відповідачкою не спростовано, оскільки вона частково визнає позов та визнає тіло кредиту у розмірі 8000 гривень, однак не згодна з нарахованими позивачем відсотками. Відповідно до ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно до ч. 1 ст. 76, ч. 2 ст. 77\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «УКР КРЕДИТ «ФІНАНС»» надало до суду розрахунок заборгованості, який станом на станом на 11.07.2024 року за відповідачем обліковується заборгованість у розмірі 79 440 грн., з яких: прострочена заборгованість за кредитом 8 000, 00 грн. та прострочена заборгованість за нарахованими процентами 71 440 грн. (а.с.35-38) Як зазначається в позовні заяві кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосувати до позичальника програму лояльності, а саме часткового списання заборгованості за нарахованими процентами 39 440 гривень за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором в розмірі 40 000,00 гривень, яка складається із простроченої заборгованості 8 000 гривень, прострочену заборгованість за нарахованими процентами 32 000 гривень. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (стаття 612 ЦК України). В силу положень ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За змістом ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до п.п. 2.3 договору кредит надано у розмірі 8 000 грн. зі сплатою відсотків за користування ним. Відповідно до п. 4.8 договору заявлений позичальником строк користування кредитом складає 300 календарних днів. Дата повернення кредиту 22.02.2024 року Договором встановлено за користування кредитом встановлено стандартну процентну ставку в розмірі 3% за кожен день користування кредитом (стандартна ставка) п. 4.6 договору. Визначено, що проценти за користування кредитом нараховуються з першого дня перерахування позичальнику кредиту до моменту повернення кредиту. У випадках, визначених цим Договором позичальник може скористатися правом отримання зниженої процентної ставки у розмірі 2,5% (знижена ставка) п. 10.1 договору. Згідно з п.4.8 договору строк кредитування, тобто строк, на який надається кредит позичальнику, 300 календарних днів (до 22 лютого 2024 року) з моменту перерахування кредиту позичальнику. Строк договору є рівним строку кредитування. В частині виконання зобов`язань договір діє до повного та належного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором. Таким чином, кредитним договором визначено строк його дії до 22.02.2024 року. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи в разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. Згідно із наданим позивачем розрахунком відповідачка не вносила платежів на погашення заборгованості за кредитним договором. За умовами цього договору відповідачка зобов`язалася повернути отримані нею грошові кошти у визначений договором строк, однак, позичальник свої зобов`язання за договором не виконала та не повернула отримані в борг грошові кошти, внаслідок чого у неї виникла заборгованість за вказаним договором. З розрахунку заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії № 1197-6531, укладеним між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] випливає, що проценти за користування грошовими коштами позивач нараховував в межах узгодженої між сторонами процентної ставки в межах строку дії вказаного договору. За таких обставин, суд погоджується з наданим позивачем розрахунком заборгованості за\~простроченими процентами, розмір якої, станом на 11.07.2024 року, становить 79 440 грн. Матеріалами справи підтверджується, що позичальник [PERSON] допустила неналежне виконання зобов`язань за кредитним договором, у зв`язку з чим виникла заборгованість, зокрема за простроченими процентами, яка добровільно нею не сплачується. Однак банком заявлені вимоги щодо стягнення з відповідачки 40 000,00 гривень, яка складається із простроченої заборгованості 8 000 гривень, прострочену заборгованість за нарахованими процентами 32 000 гривень. Відповідно до частини другої статті 264 ЦПК України при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог. Принцип стабільності є визначальним щодо можливості виходу за межі позовних вимог. Суд вирішує лише ті вимоги по суті спору, про вирішення яких клопочуть сторони, і за загальним правилом не може виходити за\~межі цих вимог та в порушення принципу диспозитивності Отже, позовні вимоги ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до відповідачки про стягнення заборгованості за простроченими процентами є доведеними та обґрунтованими належними доказами у справі та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в межах, визначених позивачем в позовній заяві, в розмірі 40.000 грн.. Представник відповідача помилково ототожнює базовий період для сплати процентів із строком кредитування. За змістом статей 6, 626, 627, 628 ЦК України сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи-споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Враховуючи положення чинного законодавства України про принцип свободи договору, позивач мав можливість не вступати у кредитні відносини із відповідачем, якщо дійсно вважав встановлений розмір відсотків за користування коштами несправедливими, натомість позивач погодив зі своєї сторони такі умови договору, підписавши його зміст без будь-яких застережень. Підписавши кредитний договір, відповідачка засвідчила, що погодилася на отримання кредитних коштів саме на умовах, що визначені договором. Покликання на врахування що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з ч.2 ст. 1050 ЦК України, судом відхиляються, оскільки як вбачається з матеріалів справи, нарахування процентів здійснювалося в межах строку кредитування, тобто в межах 300 днів. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVINANDOTHERSv. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до положень\~ст.141 ЦПК України, з урахуванням задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 2422 грн.40 коп., розмір судового збору визначено з урахуванням подачі позову через системі «Електронний суд» (а.с. № 9). Щодо витрат сторони відповідача то у зв`язку із задоволенням позовних вимог вони компенсації не підлягають.

Outcome: approved