Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-23 00:00:00

У березні 2024 року [PERSON] (далі по тексту - позивач, [PERSON] ) звернулась до суду із позовом до [PERSON] (далі по тексту - відповідач, [PERSON] ) про визначення місця проживання дитини разом з матір`ю. Вказаний позов обгрунтований тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, під час якого у них народилась спільна донька - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя між подружжям не склалось, у зв`язку із чим рішенням суду від 14.12.2020 шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) на дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 04.09.2020 і до досягнення дитиною повноліття. В подальшому, рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 28.11.2022 у справі №753/8480/22, залишеного без змін постановою Київського апеляційного суду від 17.05.2023, визначено способи участі батька [PERSON] у вихованні доньки [PERSON] , [INFO] . Разом із тим, відповідач вищевказане рішення суду від 28.11.2022 фактично не виконує, на зустрічі з дитиною майже ніколи не з`являється, що слугувало підставою для неодноразового звернення позивача до поліції з метою фіксації вказаних фактів. Так, спільна дитина позивача та відповідача проживає разом з матір`ю, яка є працевлаштованою та отримує аліменти від відповідача, а відтак остання бажає визначити місце проживання малолітньої дитини разом з нею. Варто зазначити, що матір позивача [PERSON] - [PERSON] надала згоду на постійне проживання та реєстрацію місця проживання своєї доньки [PERSON] та онуки [PERSON] у своїй квартирі [ADDRESS] . Також у змісті позовної заяви позивач стверджує, що відповідач дозволу на виїзд дитини на відпочинок та відпочинок з метою оздоровлення за кордоном не надає. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 15.04.2024 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження в підготовче судове засідання. Одночасно, даною ухвалою суду залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Службу у справах дітей та сім`ї Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації та зобов`язано її надати суду письмовий висновок щодо розв`язання спору про визначення місця проживання дитини. 22.04.2024 за допомогою поштового відправлення «Укрпошта» від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, який обгрунтований наступним. У змісті відзиву на позовну заяву відповідач зазначає, що даний позов є штучним, надуманим та спрямованим на умисне порушення матеріального права відповідача, оскільки останній притримується графіка у спілкуванні з дитиною, доглядає за нею, приймає участь у матеріальному утриманні доньки шляхом сплати аліментів та купівлею необхідних речей. Твердження представника позивача про те, що відповідач не з`являється на зустрічі з донькою не відповідають дійсності і базуються на маніпуляціях позивача, яка при зверненні останнього з проханням надати доньку, заявляє різні надумані відмовки, зокрема, що дитина захворіла, а тоді звертається до органів поліції та повідомляє, що відповідач не з`являється на зустрічі з донькою. Так, відповідач вказує, що він ніколи не заперечував щодо зміни місця проживання позивача разом з дитиною. Окрім того, позивач ніколи не зверталась до відповідача з такими питанням. Крім того, станом на день подання даного відзиву до суду, позивач разом з дитиною зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи від 26.08.2020 та заявою позивача до начальника Дарницького ВДВС у м. Києві від 12.09.2023, у якій вона прохала визначити місце для зустрічі батька з дитиною за адресою: [ADDRESS] . Також відповідач зазначає, що твердження представника позивача про те, що останній не надає дозволу на відпочинок дитині та на відпочинок з метою оздоровлення дитини за кордоном, не відповідають дійсності, оскільки після розірвання шлюбних стосунків з позивачем, остання лише у 2020 році зверталась до відповідача з питанням щодо виїзду з дитиною за кордон шляхом направлення письмового повідомлення, проти чого відповідач не заперечував. Враховуючи викладене, вдповідач прохав суд визначити місце проживання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] . Водночас, щодо стягнення з відповідача на користь позивача суми сплаченого судового збору та витрат на надання правничої допомоги заперечував та прохав суд відмовити у їх задоволенні. Ухвалою суду від 04.07.2024 закрито підгтовче судове засідання та призначено справу до розгляду по суті. 05.09.2024, на виконання вимог ухвали суду від 15.04.2024, представником третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Служби у справах дітей та сім`ї Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації через загальну канцелярію суду подано висновок Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації від 03.09.2024 №101-8382 про визначення місця проживання дитини [PERSON] , [INFO] , та акт обстеження умов проживання від 13.06.2024. В судове засідання, яке відбулося 24.10.2024, з`явились представники позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] . Так, представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав та прохав суд задовольнити їх в повному обсязі. Представник відповідача заперечував щодо заявлених позовних вимог та прохав суд відмовити у їх задоволенні, оскільки спору між сторонами не існує, відповідач не заперечує щодо місця проживання дитини разом з матір`ю, а також будь-яких заборон щодо виїзду дитини за кордон та надання дозволу на зміну місця реєстрації дитини не вчиняв. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Служби у справах дітей та сім`ї Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації в судове засідання не з`явилась, однак в матеріалах справи міститься її заява про розгляд справи без участі представника. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, заслухавши думку учасників процесу, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом ч. 3 ст. 12, чч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Зі змісту позовної заяви, а також з долучених до позову копії рішення Дарницького районного суду м. Києва від 28.11.2022 у справі №753/8480/22, залишеного без змін постановою Київського апеляційного суду від 17.05.2023, встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, під час якого у них народилась спільна донька - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя між подружжям не склалось, у зв`язку із чим рішенням суду від 14.12.2020 шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) на дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 04.09.2020 і до досягнення дитиною повноліття. Визначено способи участі батька [PERSON] у вихованні доньки [PERSON] , [INFO] , без присутності матері з можливістю відвідування житлового приміщення батька, за наступним графіком: - щотижня з 18.00 годин суботи до 17.00 годин неділі; - щопонеділка та щосереди з 18.00 годин до 20.00 годин; - щорічно у день народження батька - [INFO] - з 12.00 годин до 20.00 годин; - щорічно у день народження дитини - [INFO] - з 10.00 годин до 14.00 годин; - щорічно 31 грудня з 12.00 годин до 15.00 годин; - щорічно 01 січня та 07 січня з 14.00 годин до 19.00 годин; - щорічно протягом літнього періоду 15 календарних днів поспіль для спільного відпочинку. Зобов`язано [PERSON] не перешкоджати та сприяти необмеженому спілкування батька з донькою будь-якими засобами зв`язку - телефонним, поштовим, електронним тощо. Зобов`язано [PERSON] заздалегідь повідомляти про наявність об`єктивних причин, які перешкоджають дотриманню встановленого судом графіку зустрічей та спільного відпочинку батька з донькою. Зобов`язано [PERSON] на вимогу батька дитини надавати інформацію про місцезнаходження дитини, умови її життя, навчання та виховання. Зобов`язано [PERSON] під час спілкування з дитиною дотримуватися її розпорядку дня, режиму харчування, рекомендацій лікарів та повідомляти [PERSON] про місцезнаходження дитини. Відповідно до відомостей з електронного реєстру територіальної громади м. Києва «ГІОЦ/КМДА» від 11.03.2024, позивач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Дарницької РДА №52517081 від 26.08.2020, малолітня дитина сторін - [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, судом встановлено, що станом на день звернення з даним позовом до суду - 05.03.2024, позивач [PERSON] та малолітня донька - [PERSON] , [INFO] , зареєстровані та проживають за однією адресою. Вказані обставини відповідачем не заперечуються. Згідно наданого Службою у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації висновку про визначення місця проживання дитини - [PERSON] , [INFO] , вбачається наступне. Малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , народилася під час зареєстрованого шлюбу батьків [PERSON] та [PERSON] , який заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва в грудні 2020 року розірвано. [PERSON] , [INFO] , проживає разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , де для проживання, розвитку та навчання дитини створено належні умови. Мати дитини є працевлаштованою, має самостійний дохід для утримання та забезпечення дитини. Батько дитини [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] . Питання щодо визначення місця проживання дитини [PERSON] , [INFO] , 11.07.2024 розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини райдержадміністрації, на якому були присутні мати дитини [PERSON] , її представник - адвокат Бургун О.В., батько дитини [PERSON] та дитина [PERSON] . Мати дитини [PERSON] зазначила, що спільне проживання з батьком дитини не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини, нестабільну поведінку батька дитини, оскільки останній негативно ментально впливає на дитину, може допустити неконтрольовану агресію. В провадженні Дарницького районного суду м. Києва перебувала цивільна справа №753/8480/22 в рамках розгляду якої рішенням суду від 28.11.2022, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 17.05.2023, встановлено спосіб участі батька [PERSON] у вихованні доньки [PERSON] . Як стверджує матір дитини, батько дитини [PERSON] вказане рішення суду не виконує, участі у вихованні доньки не бере, на побачення до дитини майже не з`являється. Мати стверджує, що дані обставини не дають можливості останній змінити її місце проживання та місце проживання дитини. Зі слів матері, у спілкуванні з донькою мати батьку не перешкоджає. Під час бесіди зі спеціалістом служби, батько дитини [PERSON] зазначив, що заперечує щодо визначення місця проживання дитини разом з матір`ю, оскільки остання неналежно виховує доньку. З відповідною заявою останній звернувся до служби, але факти щодо неналежного виховання дитини матір`ю не знайшли свого підтвердження. Крім того, як стверджує батько дитини, [PERSON] налаштовує доньку проти нього, яка, під час примусового виконання рішення суду щодо визначення участі батька у вихованні дитини, відмовляється бачитися та спілкуватися з ним. На засіданні комісії була заслухана думка дитини. Так, [PERSON] , [INFO] , повідомила, що проживає разом з мамою, своїм батьком назвала іншого чоловіка. Рідного батька, дитина назвала по імені та повідомила, що спілкуватися з останнім не бажає, оскільки боїться його. Таким чином, вивчивши матеріали справи, врахувавши думку дитини, рекомендації комісії (протокол від 11.07.2024 №12) з метою забезпечення прав та інтересів дитини, райдержадміністрація, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне визначити місце проживання [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] . Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно статей 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. У пункті 1 статті 9 Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (частина перша статті 3 Конвенції). Відповідно до частини 4 статті 29 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України) місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998 року № 16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України» роз`яснено, що суди, вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо (в тому числі в одній квартирі), про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, мають виходити із рівності прав та обов`язків батька й матері щодо своїх дітей, повинні постановити рішення, яке відповідало б інтересам дітей. При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей. Зважаючи на зазначені вимоги законодавства, матеріали справи, висновок органу опіки та піклування щодо доцільності визначення місця проживання дитини, виходячи з інтересів [PERSON] , [INFO] , суд дійшов висновку, що вимоги позивача щодо визначення місця проживання малолітньої доньки разом з матір`ю підлягають задоволенню в повному обсязі. Водночас, суд не приймає до уваги доводи позивача щодо невиконання відповідачем рішення Дарницького районного суду м. Києва від 28.11.2022 у справі №753/8480/22, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного суду від 17.05.2023, оскільки будь-які докази того в матеріалах справи відсутні. Судові витрати відповідно до ст. 141 ЦПК України покладаються на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved