Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-10 00:00:00

14 травня 2024 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшла вищевказана позовна заява, згідно якої позивач просить суд: 1) Встановити факт спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, як чоловіка та жінки [PERSON] та [PERSON] , з 01 серпня 2008 року до 04 жовтня 2023 року; 2) Визнати, що 1\\2 частка житлового будинку, загальною площею 116,8 кв.м, житловою площею 69,6 кв.м., який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , з складовими частинами, а саме: погрібом під частиною будівлі б/п погрібом під частиною будівлі в,п, прибудовою, позначеною «а», прибудовою, позначеною «а3», прибудовою, позначеною «а4», сараєм, позначеним «Б», гараж-сараєм, позначеним «в», сараєм, позначеним «В», гараж-сараєм, позначеним «в1», убиральнею, позначеною «Г», убиральнею, позначеною «Д», ганком, позначеним «а1», огорожею, позначеною «1», вимощенням, позначеним «2», воротами, позначеними «3-4» та земельна ділянка, площею 0,0468 га з цільовим призначеним для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) з кадастровим номером 3210300000:03:018:0059, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] є спільною сумісною власністю [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) та [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ); 3) Здійснити поділ спільного сумісного майна, а саме визнати за [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) право власності на 1\\4 частину житлового будинку, загальною площею 116,8 кв.м, житловою площею 69,6 кв.м., який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , з складовими частинами, а саме: погрібом під частиною будівлі б/п погрібом під частиною будівлі в,п, прибудовою, позначеною «а», прибудовою, позначеною «а3», прибудовою, позначеною «а4», сараєм, позначеним «Б», гараж-сараєм, позначеним «в», сараєм, позначеним «В», гараж-сараєм, позначеним «в1», убиральнею, позначеною «Г», убиральнею, позначеною «Д», ганком, позначеним «а1», огорожею, позначеною «1», вимощенням, позначеним «2», воротами, позначеними «3-4» та визнати за [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) право власності на 1\\4 частину житлового будинку, загальною площею 116,8 кв.м, житловою площею 69,6 кв.м., який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , з складовими частинами, а саме: погрібом під частиною будівлі б/п погрібом під частиною будівлі в,п, прибудовою, позначеною «а», прибудовою, позначеною «а3», прибудовою, позначеною «а4», сараєм, позначеним «Б», гараж-сараєм, позначеним «в», сараєм, позначеним «В», гараж-сараєм, позначеним «в1», убиральнею, позначеною «Г», убиральнею, позначеною «Д», ганком, позначеним «а1», огорожею, позначеною «1», вимощенням, позначеним «2», воротами, позначеними «3-4»; 4) Здійснити поділ спільного сумісного майна, а саме визнати за [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) право власності на 1\\2 частину земельної ділянки, площею 0,0468 га з цільовим призначеним для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) з кадастровим номером 3210300000:03:018:0059, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] та визнати за [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) право власності на 1\\2 частину земельної ділянки, площею 0,0468 га з цільовим призначеним для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) з кадастровим номером 3210300000:03:018:0059, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; 5) Стягнути з [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) на користь [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) грошову компенсацію 1\\2 вартості спільного сумісного майна транспортного засобу «Lada Largus» з реєстраційним номером [NUMBER] в розмірі 200 500,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що в період з 01 серпня 2008 року по 04 жовтня 2023 року сторони проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, взаємні права та обов`язки. В результаті жданих відносин у сторін народилося двоє доньок [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Сторони та їх діти зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Протягом спільного життя сторони займалися благо устроєм будинку, робили ремонт купували меблі та побутову техніку, всі свята проводили в колі рідних та друзів. Спільно заробляли грошові кошти та витрачали їх на придбання харчування, одягу, комунальних послуг, відпочинку, придбання нерухомого та рухомого майна. 17 липня 2013 року сторонами було придбано 1/2 частину житлового будинку, загальною площею 116,8 кв.м., який знаходиться за адресою: [ADDRESS] та земельну ділянку, площею 0,0468 га з кадастровим номером 3210300000:03:018:0059 за вказаною адресою, які зареєстровано на ім`я відповідача. У 2021 році сторонами було придбано транспортний засіб «Lada Largus» з реєстраційним номером [NUMBER] , який було відчужено 28 березня 2023 року без відома позивачки та оформлено на ім`я матері відповідача [PERSON] ,, що підтверджується відповіддю сервісного центру МВС на адвокатський запис. Спірний автомобіль придбано за спільні кошти сторін і був відчужений без відома позивачки. Ринкова вартість спірного автомобіля становить 401 000,00 грн., тому позивачка просить суд стягнути грошову компенсацію з відповідача в розмірі 1\\2 частини вартості автомобіля, що становить 200 500,00 грн. Представник позивача зверталася до відповідача з пропозицією добровільного поділу спільного майна, яка залишилася без задоволення, тому позивачка вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав та інтересів. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14 травня 2024 року вказану справу передано на розгляд судді Бебешко М.М. 15 травня 2024 року судом отримано відомості з Державної міграційної служби щодо реєстрації місця проживання відповідача. Ухвалою суду від 17 травня 2024 року позовну заяву залишено без руху через несплату судового збору за її подання. 22 травня 2024 року на адресу суду від позивачки\~ надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви. Ухвалою судді від 24 травня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 20 червня 2024 року. Вказаною ухвалою задоволено клопотання позивача та витребувано докази у справі. 10 червня 2024 року на адресу суду від відділу ДРАЦС у Білоцерківському районі надійшла інформація щодо відсутності актових записів про шлюб відповідача за період часу з 01.08.2008 року до 04.10.2023 року. 11 червня 2024 року на адресу суду з ГУ ДПС у Київській області надійшли відомості щодо джерел та сум доходів відповідача. 18 червня 2024 року на адресу суду від приватного нотаріуса Білоцерківського районного нотаріального округу Дерун А.А. надійшли копії договорів про придбання житлового будинку та земельної ділянки. 20 червня 2024 року на адресу суду від представника відповідача адвоката Вдовики О.М. надійшов відзив на позовну заяву, згідно з ким остання просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Відзив обґрунтовано тим, що позивачем не доведено належними доказами факт проживання однією сім`єю, ведення спільного господарства у період з 01 серпня 2008 року до 04 жовтня 2023 року. Проживання сторін за однією адресою пов`язане лише з бажанням відповідача, щоб діти проживали разом з ним, оскільки у позивача відсутнє місце проживання у місті Біла Церква. Відносини між сторонами не носять характеру сімейних відносин між подружжям, сторони не вели спільного господарства. Відповідач з 2003 року займається бджолярством, зареєстрований у ГУ Держпродспоживслужби в Київській області як підприємець, що займається первинним виробництвом меду. У зв`язку з веденням такої діяльності відповідач щороку з настанням весни та до пізньої осені займався бджолярством у селі Трушки, а потім з квітня-травня переїжджав з бджолами у Черкаську область, де і жив серед поля. Тому стверджувати про спільне життя у такі періоди у позивача немає підстав. Відповідач заперечує проти того, що перераховане мано має режим спільної сумісної власності, оскільки в придбанні частини житлового будинку та земельної ділянки позивач не брала жодної участі. Відповідно до договорів купівлі-продажу частини житлового будинку та земельної ділянки набуте за вказаними договорами нерухоме майно переходить у особисту власність покупця, тобто відповідача у справі. Позивачка не брала матеріальної участі у придбанні вказаного майна. Дане нерухоме майно було придбано за особисті кошти матері відповідача [PERSON] , так як остання 17 липня 2013 року отримала у банку до видачі банківський вклад в сумі 16 518 доларів США, за які і було придбано частину житлового будинку та земельну ділянку 16 березня 2021 року в день народження відповідача його матір [PERSON] зняла з особистого рахунку 2258 доларів США та подарувала 2250 доларів США сину на день народження для того, щоб той курив собі автомобіль. Таким чином спірний автомобіль був придбаний за особисті кошти відповідача. Позивач доходів не мала, так як в березні 2021 року вперше влаштувалася на роботу. 20 червня 2024 року підготовче засідання за клопотанням представника позивача відкладено на 04 липня 2024 року для підготовки відповіді на відзив. Протокольною ухвалою суду від 20 червня 2024 року задоволено клопотання представника відповідача про виклик свідків в судове засідання. 25 червня 2024 року на адресу суду від представника позивача адвоката Павлецької М.А. надійшла відповідь на відзив, згідно з якою остання просить суд задоволити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідь на відзив обґрунтована тим, що в матеріалах справи міститься достатньо доказів, які підтверджують факт проживання сторін за період часу з 01 серпня 2008 року до 04 жовтня 2023 року, зокрема з 01 серпня 2008 року по 17 липня 2013 року сторони проживали без реєстрації за адресою: [ADDRESS] , де народилися їх діти, а з 17 травня 2014 року позивачка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Відповідач за вказаною адресою зареєстрований з 30 липня 2013 року. Сторони разом відвідували батьківські збори, цікавилися навчанням та успіхами дітей, вели спільний побут, мали взаємні права та обов`язки. Загальна сума спірних об`єктів нерухомості, придбаних сторонами становить 27 690 доларів США, а не 16 518,00 доларів США, як вказано у відзиві на позовну заяву. Спірний автомобіль був придбаний з автосалону новим, тому твердження відповідача про його придбання за ціною 2258,00 доларів США, які були подаровані матір`ю відповідача,\~ не відповідає дійсності. 01 липня 2024 року на адресу суду від представника відповідача адвоката Вдовики О.М. надійшло заперечення на відповідь на відзив, згідно з яким остання просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог через не доведення факту спільного проживання сторін однією сім`єю в період часу з 01 серпня 2008 року до 04 жовтня 2023 року. Заперечення на відповідь на відзив обґрунтоване тим, що відповідач до 22 травня 2012 року був зареєстрований в [ADDRESS] , а з 30 липня 2012 року був зареєстрований в [ADDRESS] . Позивачка була зареєстрована по [ADDRESS] , з 21 жовтня 2009 року по 17 травня 2014 року. З 01 серпня 2008 року до 17 травня 2014 року сторони були зареєстровані за різними адресами. Квартира за адресою [ADDRESS] на той момент перебувала у власності матері відповідача [PERSON] . Саме матір відповідача прийняла рішення зареєструвати позивача в належній їй квартирі, оскільки позивачка була матір`ю її онуки та не мала жодного майна в місті Біла Церква. Позивачкою не надано доказів утримання майна та сплати комунальних послуг у період часу з 01 серпня 2008 року до 17 травня 2014 року та жодного доказу, що під час реєстрації позивачки у квартирі матері відповідача, остання проживала спільно однією сім`єю з відповідачем, вела спільний побут та спільне господарство. В 2008 році позивачці було лише 20 років, вона була студенткою технікуму, проживала в гуртожитку і немала жодних заощаджень. Коли позивачка завагітніла, відповідач не заперечував щодо батьківства, але сторони не говорили про одруження а у них не було наміру бути сім`єю. Народження дітей автоматично не породжує статусу сім`ї між батьками. Навіть народження другої дитини не спонукало сторони зареєструвати шлюб між собою. Позивачкою було долучено квитанції про сплату послуг за житлово-комунальні послуги за період з грудня 2021 року до листопада 2023 року, через що можна стверджувати, що станом до грудня 2021 року позивач взагалі не вела спільне господарство з відповідачем, у сторін не було спільних витрат та обов`язків. Сторін об`єднували дружні відносини та спільне піклування про дітей. Позивачкою не надано доказів спільного проживання та ведення спільного господарства. Ухвалою суду від 04 липня 2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 28 липня 2024 року. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги у повному обсязі та просили суд їх задоволити з підстав, викладених у позовній заяві та відзиві на позов. Позивач додатково пояснила суду, що у 2007 році вона познайомилася із відповідачем, коли навчалася в аграрному університеті у місті Біла Церква. Відповідач спочатку приходив до неї в гуртожиток, а в 2008 року перевіз її до себе в однокімнатну квартиру на бульварі Олександрійському в місті Біла Церква. В 2008 році у сторін народилася перша донька, а у 2011 році народилася друга донька. Через декілька років сторони вирішили придбати будинок і почали спільно збирати грошові кошти на придбання більшого житла, так як в однокімнатній кватрирі було мало місця. В 2013 році сторони спільно за 50 000,00 доларів США придбали 1\\2 частину житлового будинку із земельною ділянкою під ним по [ADDRESS] . В даному будинку сторони спільно робили ремонт, міняли електропроводку, вікна, двері. Позивач особисто клеїла шпалери та фарбувала стіни. В 2014 році сторони з дітьми переїхали у вказний житловий будинок. Після закінчення навчання позивач неофіційно працювала, відповідач займався перепродажем меду. В цьому йому допомогала і позивач, яка мила банки, закуповувала віск, створювала сайт для продажу меду онлайн. Сторони постійно подорожували, відвідували інші країни. Реєстрацію шлюбу сторони спочатку планували провести після купівлі будинку, потім після ремонту у ньому. В 2021 році сторони за спільні кошти придбали автомобіль, проте за взаємною згодою зареєстрували право власності на нього на відповідача. 04 жовтня 2023 року позивач з дітьми залишила будинок та почала проживать в орендованій квартирі через нестерпні умови проживання з відповідачем. На даний час позивач з дітьми проживає у спірному будинку по [ADDRESS] , який вони придбали за ціною в 50 000,00 доларів США. Відповідач на даний час мобілізувався до лав Збройних Сил України. В судовому засіданні представник відповідача заперечила проти задоволення позовних вимог та просила суд відмовити в їх задоволенні з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву та у запереченні на відповідь на відзив. Додатково пояснила суду, що відповідач мобілізований до ЗСУ. Стороною позивача не доведено факту спільного проживання сторін за період часу з 2008 до 2023 року. Відповідач вважав позивача лише матір`ю своїх дітей, через що його матір зареєструвала їх спочатку у свої однокімнатінй квартирі, потім він зареєстрував відповідача з двома дітьми в спірному житловому будинку. Позивач не мала доходів на придбання спірного майна. Грошові кошти на придбання житлового будинку в сумі близько 16 тисяч доларів США відповідачу надала його матір. За яку суму грошових коштів було придбано житловий будинок та земельну ділянку вона не знає. Ціна вказаних об`єктів нерухомості, зазначена у договорах їх купівлі-продажу не відповідає дійсній ціні, так як у договорах вказана лише ринкова вартість об`єктів нерухомості, зазначена у довідках оцінювача перед купівлею-продажем даного майна. Перед купівлею спірного автомобіля у відповідача був інший автомбіль, який він продав у 2021 році та через три місяці купив спірний автомобіль. Додатково його матір дала йому близько 2500,00 доларів США на придбання спірного автомобіля. Відповідач постійно займався пасікою через що зібрав грошові кошти на придбання спірного майна. Відповідач ніколи не мав із позивачем взаємних прав та обов`язків, не був пов`язаний з нею спільним побутом, а виключно вважав позивача матір`ю своїх дітей. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] показала суду, що вона була класним керівником доньки сторін [PERSON] з 2019 року по червень 2024 року. Батьки завжди приділяли увагу вихованню та навчанню доньки, постійно спільно відвідували класні збори, де сиділи поруч один біля одного. Спільно були присутні на випуску доньки зі школи в червні 2024 року. Тато доньки допомогав із ремонтом сантехніки, меблів та швейних машинок у школі. Вона була підписана у соціальних мережах на матір доньки і остання завжди викладала у мережі спільні фото з чоловіком та дітьми, зокрема із відпочинку. [PERSON] у творах завжди описвуала сімейні подорожі. [PERSON] з батьками проживала поруч із приміщенням школи і коли вона йшла до школи, то бачила як на подвір`ї будинку [PERSON] завжди були присутні її батьки. Вона часто зустрічала [PERSON] , її сестричку та батьків на бульварі в місті, коли останні їздили на велосипедах.\~ Вона вважала батьків [PERSON] подружжям та здивувалася з новини про те, що останні не перебували в офіційному шлюбі. Допитана в якості свідка [PERSON] показала суду, що вона з [PERSON] познайомилася у 2013 році, так як їх діти спільно відвідували спортивні секції. Спочатку [PERSON] з [PERSON] та їх дітьми проживали у будинку по бульварі [PERSON] , а потім [PERSON] повідомила її про те, що вона з [PERSON] придбала житловий будинок по [ADDRESS] . Потім її було зарпрошено бути репетитором з англійської мови у [PERSON] , доньки [PERSON] та [PERSON] . Спочатку на заняття [PERSON] приводили до неї. Найчастіше приводив та забирав [PERSON] її батько [PERSON] . Потім вона почала їздити на заняття до будинку по вулиці Дачній. [PERSON] постійно був у даному будинку, займався побутовими справами, був одягнутий в домашній одяг. [PERSON] часто ходив на критий ринок на роботу. Людмила у соціальній мережі часто ділилася спільними світлинами із [PERSON] та доньками, зокрема із світлинами зі спільного відпочинку. Часто вся сім`я їздила на велосипедах до річки та до лісу. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] показала суду, що вона знайома з [PERSON] з 2005 року. Вони разом навчалися в університеті, проживали в гуртожитку, є подругами та кумами. На 3 курсі у житті Люди появився [PERSON] , він часто ходив до неї в гуртожиток, а в 2008 році забрав її проживати до себе в однокімнатну квартиру по бульвару [PERSON] . В 2008 році у них народилася перша донька.\~ Через деякий час сторони придбали житловий будинок по [ADDRESS] і спільно робили у ньому ремонт. Свідок також допомагала сторонам клеїти шпалери в даному будинку. Вона з чоловіком часто приходила в гості до Люди і [PERSON] , так як останні часто гостували у них. [PERSON] здавався їй чудовим чоловіком та батьком дітей і вона постійно ставила його у приклад своєму чоловікові, тому що він гарно відносився до своєї дружини, часто накривав на стіл, смажив шашлики, вчив дітей плавати та кататися на ковзанах, багато часу проводив з [PERSON] та дітьми. Сторони купували нову побутову техніку, меблі, які [PERSON] також робив самостійно. Свідок знала про те, що сторони не перебували у зареєстрованому шлюбі, але зі слів [PERSON] , вона знає, що [PERSON] боявся реєструвати шлюб, так як мав до [PERSON] невдалі відносини. Фінансові спраив сторін свідку невідомі, вона знає, що [PERSON] з [PERSON] купували автомобіль, який [PERSON] також використовував і для роботи. Допитана в якості свідка [PERSON] показала суду, що вона є рідною сестрою позивача і близькою її подругою. В 2007 році [PERSON] познайомилася з [PERSON] та в 2008 році він забрав її до себе в однокімнатну квартиру по бульвару [PERSON] . До 2024 року [PERSON] та [PERSON] проживала як чоловік та дружина. Весь час після закінчення навчання [PERSON] працювала вдома за комп`ютером,\~ навіть не була в декретній відпустці. Вони дружили сім`ями, часто відвідували один одного, допомагали у всьому. Сторони за 50 000,00 доларів США спільно придбали житловий будинок на [ADDRESS] . В будинку вони зробили косметичний ремонт та придбали нову побутову техніку та меблі. Автомобіль сторони також як і житловий будинок придбали за спільні грошові кошти. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] показала суду, що вона проживала по сусідству зі сторонами в будинку по бульвару [PERSON] та є сусідами з ними по дачі в селі Трушки. Вони не спілкулася зі сторонами, так як вони молоді, лише бачила як вони проводять час із дітьми та вважала їх чоловіком та дружиною. Свідок розповіла, що вона з чоловіком та [PERSON] з банкомату по [ADDRESS] зняли грошові кошти в сумі 16 500,00 доларів США, які [PERSON] віддала людям, яких назвала продавцями в нотаріуса. Ці події мали місце 17 липня, але року вона не пам`ятає. В момент предачі грошових коштів сина [PERSON] вона не бачила. [PERSON] сказала, що купувала будинок. Допитана в якості свідка [PERSON] показала суду вона матір відповідача, а позивач лише матір дітей відповідача та її внуків. Позивач хоче поділити придбані її сином будинок та автомобіль, але її син ніколи не вважав позивача своєю дружиною,\~ у них були постійні скандали. Син з її чоловком постійно були на пасіці в селі Трушки, а позивач ніколи до них не приїзджала. Коли свідок дізналася про те, що позивач вагітна від її сина, вона перевезла їх до своєї квартири по бульвару [PERSON] . Спільного господарства [PERSON] та [PERSON] не вели, один одного не кохали. [PERSON] хотів спілкуватися з дітьми так як раніше був у шлюбі. Житловий будинок по [ADDRESS] вибирав її син [PERSON] , він домовлявся з покупцями і сказав свідкові, що йому потрібно 16 500 доларів США. Вона при нотаріусу віддала покупцям 16 500 доларів США. За яку суму грошових коштів було придбано будинок вона не знає, так само як і не знає за яку суму було придбано автомобіль. На автомобіль вона дала синові 2 200 доларів США. Крім цього, син перед\~ купівлею спірного автомобіля продав автомобіль, яким раніше користувався. Від допиту свідка [PERSON] представник відповідача в судовому засіданні відмовилася і дана відмова була прийнята судом. Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне: Позивачка з 21 вересня 2009 року до 17 травня 2014 року була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , а з 17 травня 2014 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] \~ з 30 липня 2013 року. [INFO] у сторін народилася донька [PERSON] [INFO] народилася донька [PERSON] , які з [INFO] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Сторони з дітьми 20 червня 2018 року уклали декларації про вибір лікаря Комунального закладу Білоцерківської міської ради «Міський центр первинної медико-санітарної допомоги № 1 [PERSON] , яка надає первинну медичну допомогу, вказавши у деклараціях адресу місця реєстрації. Позивачем долучено до матеріалів справи копії вітальних листівок, одна з яких датована 14.02.2015, інші без відповідної дати; вітальну листівку для [PERSON] , датовану 2017 роком; 12 фотографій зі спільного відпочинку, з зазначенням їх дат 2008 до 2020 року; квитанції про необхідність сплату житлово-комунальних послуг за адресою: [ADDRESS] , виписаних на ім`я [PERSON] за березень 2024 року, платіжні інструкції про сплату [PERSON] житлово-комунальних послуг за адресою: [ADDRESS] за період часу з 12.01.2022 до 12.12.2023 року; сертифікати туриста, видані на ім`я [PERSON] та [PERSON] про відвідування Турції в період часу з 05 до 13 вересня 2020 року, Грузії за період часу з 06 по 14 серпня 2017 року, Карпатських гір за період часу з 04 по 09 травня 2019 року; договір оренди квартири позивачкою з двома доньками від 09 жовтня 2023 року на період до 01 грудня 2025 року; листи, адресовані з позивачці з районного управління поліції про розгляд її звернень щодо конфліктів між нею та [PERSON] , що мали місце 11.06.2023, 11.08.2023, 26.02.2024. Згідно з інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 21.03.2024, згідно з якою 1\\2 частина житлового будинку по [ADDRESS] , загальною площею 116,8 кв.м. та земельна ділянка, площею 0,0468 га з кадастровим номером 3210300000:03:018:0059 за вказаною адресою, з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд з 17.07.2013 належить [PERSON] . Територіальним сервісним центром МВС № 3242 на запит адвоката Павлецької М.А. надано інформацію з приводу того 11.02.2009 за [PERSON] було зареєстровано транспортний засіб ВАЗ 211140, 2008 року випуску, який 15.10.2021 був перереєстрований в ТСЦ ; 7141 в Черкаській області за [PERSON] 23.03.2021 в ТСЦ МВС № 3242 [PERSON] було зареєстровано транспортний засіб «Lada Largus», 2021 року випуску, який 28.03.2024 в ТСЦ МВС № 3242 був перереєстрований за [PERSON] , Згідно відомостей про доходи [PERSON] у 2008 році доходи не отримувала; з 2099 по 2010 рік отримувала стипендію в БНАУ з 2011 по 2014 рік та 2015 по 2016 рік отримувала державну соціальну матеріальну допомогу. З 2017 до 2021 року отримувала допомогу від здачі майна в лізинг ТОВ «Агрофірма Ріжки», з 2021 по 2002 рік отримувала заробітну плату в ТОВ «Клуб туристів Кулуар» в 2022 році отримала дохід від донорства та за дачу земельної ділянки в оренду в ТОВ «Агрофірма Ріжки». 01 квітня 2024 року представник позивача зверталася до відповідача з пропозицією здійснити поділ спірного майна та отримати грошову компенсацію вартості 1/2 частини спірного автомобіля, відповідь на яку матеріали справи не містять. ПП «М.С.Консалинг надано стислий звіт про ринкову вартість спірного майна, згідно з яким ринкова вартість 1\\2 частини житлового будинку становить 1 703 190,00 грн., а вартість земельної ділянки становить 316 810,00 грн. Згідно даних Білоцерківського відділу ДРАЦС, актових записів про шлюб [PERSON] за період з 01.08.2008 до 04.10.2023, не міститься. Згідно стислого висновку оцінювача ринкова вртість автомобіля LADA LARGUS 2021 року випуску станвоить 401 000,00 грн. Згідно даних ДПС України, за період з 3 кварталу 2008 року по 4 квартал 2012 року, відсутня інформація про доходи [PERSON] В 2014 році [PERSON] отримав дохід від ПрАТ СК «Провідна» в сумі 23,52 грн. В інший період часу, включно з 4 кварталом 2023 року відсутні відомості про доходи відповідача. 17 липня 2013 року відповідач, шляхом укладення договорів купівлі-продажу придбав у [PERSON] та [PERSON] 1\\2 частку житлового будинку по [ADDRESS] за\~ ціною 141 600,00 грн. та земельну ділянку для обслуговування вказаного житлового будинку за ціною 79 923,17 грн. Представником відповідача долучено до матеріалів справи виписки за депозитним договором [PERSON] з АТ КБ «ПриватБанк», згідно з якими 17.07.2013 останній видано на руки вклад в сумі 16 518,70 доларів США, а 16.03.2021 видано вклад в сумі 2 258,41 доларів США. Відповідач з 26.05.1998 по 08.10.2009 був зареєстрований по [ADDRESS] ; з 21.10.2009 по 22.05.2012 був зареєстрований в [ADDRESS] ; з 14.06.2012 до 25.07.2013 по [ADDRESS] ; з 30.07.2013 зареєстрований по [ADDRESS] . Згідно витягу з державного реєстру потужностей операторів ринку, [PERSON] з 25.09.2020 включений до даного реєстру з видом діяльності первинне виробництво, адреса потужності: [ADDRESS] . [PERSON] видавалися разові пропуски на завезення пасіки на медозбір в Канівський район 20.04.2008, 07.05.2009, 15.043.2013, 16.05.201401.05.2014. 21.09,2020 та 09.05.2023 подавалися звіти Білоцерківською міською державною лабораторією Держпродспоживслужби за результатами дослідження патологічного (біологічного) матеріалу [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] з дітьми 12.10.2009 по 17.05.2014 була зареєстрована по [ADDRESS] Відповідно до довідок закладів дошкільної освіти сторони у справі приймали участь у житті закладу, виконували свої батьківські обов`язки щодо виховання дитини. Згідно характеристики зі школи № [NUMBER] м Біла Церква батьки цікавляться навчання дитини підтримують постійний зв`язок зі школою і класним керівником, відвідують батьківські збори і шкільні заходи. 18.03.2021 [PERSON] вніс 357 200,00 грн. до автосервісної філії «Сфер-Авто» за придбання автомобіля «Largus». Відповідач є сином [PERSON] . 09 березня 2021 року відповідач видав нотаріально посвідчену довіреність [PERSON] та [PERSON] на право розпорядження транспортним засобом ВАЗ211140, 2008 року виписку, реєстраційний номер [NUMBER] . [PERSON] є власником квартири по [ADDRESS] . Судом досліджено диски із фотознімками та відеозаписом осбатвин спільного відпочинку сторін, у тому числі за участі їх дітей за період часу з 2011 по 2021 рік, долучені до матерілаів справи позивачем копії вітальних листівок сторін один одлного зі святом святого Валентина, із зізнанням останніх у коханні один до одного, вітальної листівки позивача до відповідчас з відпочинку в Закарпатті, датованої 2017 роком, фото з відпочинку та сімейних фотосесій, зроблених сторонами за період часу з 2008 року до до 2020 року. При вирішенні справи суд виходить з наступного: Щодо встановлення судами факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу Відповідно до частини другої статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Пунктом 6 рішення Конституційного Суду від 03 червня 1999 № 5-рп/99 установлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т. п. Згідно з частинами першою, другою статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них прав та обов`язків подружжя. Відповідно до частини першої статті 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. Згідно зі статтею 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. Правило статті 74 СК України, що регулює поділ майна осіб, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю. Крім того, для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, для вирішення майнового спору на підставі статті 74 СК України, суд повинен встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу в період, протягом якого було придбано спірне майно. Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема права спільної сумісної власності на майно. Визнання майна таким, що належить на праві спільної сумісної власності жінці та чоловікові, які проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, відбувається шляхом встановлення факту проживання однією сім`єю, ведення спільного побуту, виконання взаємних прав та обов`язків. Відповідно до статей 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи в межах вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказування не можуть ґрунтуватись на припущеннях. Встановлення факту проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу передбачає доведення перед судом факту їх спільного проживання, наявності у них спільного побуту, виникнення між ними у зв`язку із цим взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю. Під спільним проживанням слід розуміти постійне фактичне мешкання чоловіка та жінки за однією адресою, збереження ними у такому житлі переважної більшості своїх речей, зокрема щоденного побутового вжитку, сприйняття ними цього місця проживання як свого основного, незалежно від того, що будь-хто із них за особливістю своєї роботи/служби зумовлений тривалий час бути відсутнім за цим місцем проживання (несення військової служби, вахтовий метод роботи). Спільний побут, в свою чергу, передбачає ведення жінкою та чоловіком спільного господарства, наявність спільного бюджету, витрат, придбання майна для спільного користування, в тому числі за спільні кошти та внаслідок спільної праці, спільна участь в утриманні житла, його ремонт, спільне харчування, піклування чоловіка та жінки один про одного/надання взаємної допомоги тощо. До прав та обов`язків, притаманних подружжю, слід віднести, зокрема, але не виключно, існування між чоловіком та жінкою, реалізацію ними особистих немайнових прав, передбачених главою 6 СК України, тощо. При цьому має бути встановлена і доведена саме сукупність вказаних усталених обставин та відносин, оскільки самі по собі, наприклад, факти перебування у близьких стосунках чоловіка та жінки або спільна присутність їх на святах, або пересилання коштів, або періодичний спільний відпочинок, або проживання за однією адресою, факт реєстрації за такою адресою при відсутності інших наведених вище ознак не можуть свідчити, що між чоловіком та жінкою склались та мали місце усталені відносини, притаманні подружжю. Наведені правові висновки суду повністю узгоджуються із правовими позиціями, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 554/8023/15-ц, постановах Верховного Суду від 26 вересня 2018 року у справі № 244/4801/13-ц, від 28 листопада 2018 року у справі № 127/11013/17, від 16 січня 2019 року у справі № 343/1821/16-ц, від 27 лютого 2019 року у справі № 522/25049/16-ц, від 27 березня 2019 року у справі № 354/693/17-ц, від 17 квітня 2019 року у справі № 490/6060/15-ц, від 15 серпня 2019 року у справі № 588/350/15, від 23 вересня 2019 року у справі № 279/2014/15-ц, від 10 жовтня 2019 року у справі № 748/897/18, від 11 грудня 2019 року у справі № 712/14547/16-ц, від 12 грудня 2019 року у справі № 490/4949/17, від 18 грудня 2019 року в справі № 761/3325/17-ц, від 24 січня 2020 року у справі № 490/10757/16-ц, від 09 листопада 2020 року у справі № 757/8786/15-ц та від 03 листопада 2022 року у справі № 361/4744/19. Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно - правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання. Підтвердженням цього може бути їх реєстрація за таким місцем проживання, пояснення свідків, представників житлово-експлуатаційної організації. Щодо часу проживання слід зазначити, що за своєю природою проживання однією сім`єю спрямоване на довготривалі відносини (постанова Верховного Суду від 30 жовтня 2019 року у справі № 643/6799/17 (провадження № 61-1623св19)). Належними і допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу можуть бути, зокрема, але не виключно: свідоцтва про народження дітей; довідки з місця проживання; свідчення свідків; листи ділового та особистого характеру тощо; свідоцтво про смерть одного із «подружжя»; свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько; виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства та ін. Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 15 липня 2020 року у справі № 524/10054/16 (провадження № 61-21748св18). Відповідно до пункту 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо твердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію у зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Згідно із частиною четвертою статті 368 ЦК України майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. Ураховуючи викладене, особам, які проживають однією сім`єю без реєстрації шлюбу, на праві спільної сумісної власності належить майно, набуте ними за час спільного проживання або набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти. Вирішуючи питання щодо правового режиму такого майна, суди зазвичай встановлюють факти створення (придбання) сторонами майна внаслідок спільної праці, ведення спільного господарства, побуту, виконання взаємних прав та обов`язків, з`ясовують час придбання, джерело набуття (кошти, за які таке майно було набуте), а також мету придбання майна, що дозволяє надати йому правовий статус спільної сумісної власності. Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року у справі № 6-1026цс15 майно, набуте під час спільного проживання особами, які не перебувають у зареєстрованому шлюбі між собою, є об`єктом їхньої спільної сумісної власності, якщо: 1) майно придбане внаслідок спільної праці таких осіб як сім`ї (при цьому спільною працею осіб слід вважати їхні спільні або індивідуальні трудові зусилля, унаслідок яких вони одержали спільні або особисті доходи, об`єднані в майбутньому для набуття спільного майна, ведення ними спільного господарства, побуту та бюджету); 2) інше не встановлено письмовою угодою між ними. У зв`язку із цим суду під час вирішення спору щодо поділу майна, набутого сім`єю, слід установити не лише факт спільного проживання сторін у справі, а й обставини придбання спірного майна внаслідок спільної праці. Для встановлення спільного проживання однією сім`єю до уваги беруться показання свідків про спільне проживання фактичного подружжя та ведення ними спільного побуту, документи щодо місця реєстрації (фактичного проживання) чоловіка та жінки, фотографії певних подій, документи, що підтверджують придбання майна на користь сім`ї, витрачання коштів на спільні цілі (фіскальні чеки, договори купівлі-продажу, договори про відкриття банківського рахунку, депозитні договори та інші письмові докази) тощо. Показання свідків та спільні фотографії не можуть бути єдиною підставою для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу. Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду: від 12 грудня 2019 року у справі № 466/3769/16 (провадження № 61-5296св19), від 27 лютого 2019 року у справі № 522/25049/16-ц (провадження № 61-11607св18), від 11 грудня 2019 року в справі № 712/14547/16-ц (провадження № 61-44641св18), від 24 січня 2020 року в справі № 490/10757/16-ц (провадження № 61-42601св18). Суд вважає, що факт проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім`єю підтверджується такими доказами: Свідоцтвами про народження дітей у сторін, відповідно до яких [INFO] народилася [PERSON] , а [INFO] народилася [PERSON] . Інформаціями про реєстрацію місця проживання [PERSON] та двох спільних доньок [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в свідоцтві про народження яких сторони зазначені їх батьками, згідно\~ з якими [PERSON] з 21.10.2009 по 17.05.2014 була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] ; [PERSON] з 10.08.2011 по 17.05.2014 була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] ; [PERSON] з 21.10.2009 по 17.05.2014 була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] Витягами з реєстру територіальної громади від 01.04.2024 про реєстрацію [PERSON] та двох спільних доньок [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в свідоцтві про народження яких сторони зазначені їх батьками; згідно з якими з 17.05.2014 [PERSON] з [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Сертифікатами туристів, зігідно з якими [PERSON] та [PERSON] \~ в 2017 році відпочивали в Грузії, в 2019 році відпочивали в Карпатах; у 2020 році відпочивали в Туреччині. Спільними фотографіями сторін із дітьми з 2009 по 2020 роки. Показами свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про те, що сторони проживали спільно і веели спільний побут. Довідками дитячих дошкільних закладів міста Бла Церква про те, [PERSON] відвідувала дитячий садочок з 01.08.2011, а батьки належним чном виконували свої батьківські обов`язки і приймали участь в благоустрою закладу освіти; Характеристикою на [PERSON] про те, що батьки цікавляться життям дитини, підтримують постійний зв`язок зі школою, завжди відвідуть батьківські збори. Даними Білоцерківського відідлу Державної режєстрації актів цивільного стану, згідно з яких відсутні актові записи про шлюб [PERSON] , [INFO] за період часу з 01.08.2008 року по 04.10.2023 року Даними щодо реєстрації відповідача [PERSON] , згідно його паспорта, за адресою [ADDRESS] ) з 21.10.2009 року до [INFO] та за адресою: [ADDRESS] за період часу з 30.07.2013 року. Деклараціями про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу сторонам та їх дітям від 20.06.2018. Разом з цим суд вважає встановленим факт спільного проживання сторін з моменту державної реєстрації місця проживання останніх спільно з дітьми за адресою [ADDRESS] ) з 21.10.2009 року. Разом з тим, суд повинен при розгляді справи застосовуати правові позиції викладені у постановах Верховного Суду. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23 січня 2024 року у справі №523/14489/15-ц, вказала, що вимога про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу може бути вирішена в порядку окремого судового непозовного цивільного судочинства, що передбачено розділом IV ЦПК України, у випадку, якщо між сторонами не існує спору. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах. Велика Палата Верховного Суду у даній постанові вважає, що висновки судів першої та апеляційної інстанцій про задоволення позовної вимоги про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу у справі позовного провадження про поділ майна подружжя є помилковими, у задоволенні позову в цій частині слід відмовити. Обґрунтування позиції суду щодо підтвердження чи спростування факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу у справах позовного провадження має бути наведено у мотивувальній частині рішення. У ній, зокрема, мають бути зазначені фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. В резолютивній частині рішення у справах позовного провадження суд має зробити висновок про задоволення позову чи про відмову в позові повністю або частково щодо кожної з заявлених вимог. Вимоги про встановлення юридичного факту не є вимогами, які забезпечують ефективний захист прав у справах про поділ майна подружжя, а лише підставою для вирішення такої справи. За таких обставин суд вважає, що у задоволенні позовної вимоги щодо встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, як чоловіка та жінки [PERSON] та [PERSON] з 01.08.2008 року по 04.10.2023 року необхідно відмовити, так як вказана позовна вимога не забезпечує ефективний захист прав у справах про поділ майна подружжя, а лише підставою для вирішення такої справи. Щодо поділу майна Майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя (стаття 60 СК України). Якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу щодо права спільної сумісної власності подружжя (стаття 74 СК України). Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі (частини третя та четверта статті 368 ЦК України). Згідно з положеннями частини першої статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення (частина перша статті 71 СК України). Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та статтею 372 ЦК України. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11\~ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спір між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК(2947-14), ч.3 ст.368 ЦК) (45-15), відповідно до частин 2,3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Позивачеві достатньо підтвердити, що спірний об`єкт набутий під час шлюбу. І тоді вже тягар доказування покладається на відповідача, який повинен доводити, що цей об`єкт не є спільною сумісною власністю подружжя. Приклад застосування такого підходу викладено в Постановах Верховного Суду від 7 квітня 2020 року у справі № 199/3645/17, від 27 червня 2018 року у справі № 757/45050/15 та від 12 червня 2019 року у справі № 595/324/17. Відповідно до висновків постанови Верховного Суду від 03.04.2020 року у справі № 286/1537/16-ц, набуття майна за час перебування у шлюбі створює презумпцію виникнення права спільної сумісної власності. Це означає, що ні дружина, ні чоловік не зобов`язані доводити наявність права спільної сумісної власності на майно, набуте у шлюбі, оскільки воно вважається таким, що належить подружжю. Якщо майно придбано під час шлюбу, то реєстрація прав на нього (транспортний засіб, житловий будинок чи іншу нерухомість) лише на ім`я одного із подружжя не спростовує презумпцію права спільної сумісної власності подружжя. Суд вважає, що спірні житловий будинок і автомобіль є спільною власністю сторін, оскільки вони набуті за час перебування [PERSON] та [PERSON] у фактичних шлюбних відносинах, у яких вони вели спільне господарство та мали спільний бюджет, а сторона відповідача не спростувала презумпцію спільної сумісної власності на ці об`єкти, а тому вони підлягають поділу. Суд не може погодитися із твердженням сторони відпоідача про придбання спірних житлового будинку та транспортного засобу за особисті кошти відповідача та кошти його матері, отримані нею з депозитних рахунків, так як стороною відповідача не доведено факт використання саме вказаних грошових коштів для придбання спірного майна. Стороною позивача зазначено про те, що вартість придбаного житлового будинку із земельною ділянкою становила 50 000,00 доларів США, стороною відповідача вказана сума не була спростована. Натомість представник відповідача зазначила про те, що вказані суми з придбання спірного майна в договорах купівлі-продажу не є сумами, за які придбано вказане майно, а є сумами їх оцінки. Аналізуючи договора купівлі-продажу нерухомого майна суд зазначає, що їх вартість на момент придбання становила 221 523,17 грн. (141 600,00 грн. вартість житлового будинку та 79 923,17 грн. вартість земельної ділянки), що відповдіно до курсу валют НБУ станом на 17.07.2013 року складало 27 725,05 грн. (221 523,17 : 7,99 = 27 725,05 грн.). В той час сторона відповідача зазначає про те, що за придбання вказаних об`єктів нерухомості було сплачено 16 518, 70 доларів США. Суд не приймає до уваги твердження сторони відповідача про те, що позивач не мала власних доходів, а працював лише відповідач, так як мав власну пасіку через те, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). На момент придбання житлового будинку з земельною ділянкою, позивач мала двох малолітніх дітей, одній з яких\~ бул лише два роки, тому доглядала за дітьми і не могла повноцінно працювати. Також відповідно до матерілів справи відповідач на момент придбання нерухомого манйа також не мав офіційного доходу. Суд не бере до уваги твердження свідків [PERSON] та [PERSON] щодо передання [PERSON] грошових коштів у нотаріуса для покупців, так як показання вказаних свідків є суперечливими, тому що свідок [PERSON] зазначила про відстуність у нотаріуса сина [PERSON] , в той час коли згідно договорів купівлі-продажу нерухомості, покупцем за даними договорами був саме відповідач. Крім цього, свідок [PERSON] вказала день та місяць передачі коштів, а не вказала року. Також вказаний свідок надавав відповіді на навідні запитання представника відповідача, які знімалися судом. За таких обставин суд приходить до висновку про доцільність ухвалення рішення про поділ спірної 1\\2 частини житлового будинку та земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] та визнання за сторонами права власності на 1\\4 частину вказаних об`єктів нерухомого майна. Правова позиція у подібних за змістом правовідносинах викладена у постанові Верховного Суду у справі № 308/16170/22 від 18.06.2024 року. Також суд приходить до висновку про доцільність стягнення з відповідача на користь позивача грошової компенсації за 1\\2 частину транспортного засобу «Lada Largus», 2021 року випуску, об`єм двигуна 1596 куб.см., так як вказаний транспортний засіб придбано за час перебування сторін у фактичних шлюбних відносинах, належав останнім на праві спільної сумісної власності і без відому позивача був відчужений відповідачем своїй матері [PERSON] . [PERSON] вартість вказаного автомобіля встановлена висновком спеціаліста в сумі 401 000,00 грн. Вказаний висновок стороною відповідача не спростовано. Суд не бере до уваги твердження сторони відповідача про те, що відповідач мав у власності інший транспотний засіб та частину грошових коштів, близькло 2200 доларів США на купівлю нового автомобіля було надано його матір`ю, так як стороною відповідача не надано суду доказів того, що грошові кошти, отримані ним за реалізацію попереднього автомоблія та прийняті в дарунок від матері використані саме на придбання спірного автомобіля. Правова позиція у подібних за змістом правовідносинах викладена у постанові Верховного Суду у справі № 545/2396/20 від 17.08.2021 року. Таким чином, на думку суду, відповідач не спростував презумпції спільності майна подружжя. За таких обставин суд приходить до висновку про доцільність ухвалення рішення про часткове задоволення позовних вимог, зокрема про задоволення позовних вимог про визнання спірного нерухомого майна є спільної сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] , поділ даного спільного майна, шляхом визнання за сторнами права власності на 1\\4 частину вказаного нерухомого майна та стягнення з [PERSON] вартість 1\\2 частини транспортного засобу\~ «Lada Largus», 2021 року випуску, об`єм двигуна 1596 куб.см. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК Укрпаїни, при ухваленні рішення про задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у справі, зокрема сплачений позивачем судовий збір за подання позовної заяви до суду, пропорційно до розміру задоволених судом позовних вимог За таких обставин, враховуючи пропорційність задоволених судом позовних вимог,\~ з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір в сумі 12 105,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved