Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-17 00:00:00

28.08.2024 представник заявниці подав до суду позовну заяву про встановлення юридичних фактів, в послідуючому уточнену, в якій просить: визнати, що [PERSON] та [PERSON] , який народився [INFO] , помер [INFO] в населеному пункті Миропілля Сумського району Сумської області під час виконання обов`язків військової служби, проживали однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу з 2013 року по 12.03.2024: визнати, що [PERSON] має право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю військовослужбовця Державної прикордонної служби [PERSON] , який народився [INFO] , помер [INFO] в населеному пункті Миропілля Сумського району Сумської області під час виконання обов`язків військової служби, як член сім`ї померлого. Вимоги за позовом вмотивовані тим, що з 2013 року [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю як дружина та чоловік без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство та побут, мали спільний бюджет. 03.11.2022 [PERSON] був мобілізований на військову службу [INFO] , був зарахований інспектором прикордонної служби 2 категорії - оператором (ПТРК) третього відділення інспекторів прикордонної служби (тип С) (на БТР) прикордонної комендатури швидкого реагування [INFO] Державної прикордонної служби України. [INFO] під час виконання обов`язків військової служби [PERSON] загинув. Через відсутність документів, які підтверджують, що [PERSON] є членом сім`ї загиблого [PERSON] , позивачка не має змоги отримати грошову допомогу у разі загибелі військовослужбовця, що і стало підставою звернення до суду. Ухвалою судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 02.09.2024 відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням учасників справи. 03.09.2024 від [INFO] надійшли пояснення, в яких зазначено, що дана справа не підлягає розгляду в порядку позовного провадження, для встановлення факту проживання однією сім`єю [PERSON] повинна була звернутися до суду у порядку окремого провадження. Щодо вимоги про визнання права на отримання грошової допомоги зазначає, що суд не має повноважень встановлювати такі факти. Також зазначає, що прийняття судом рішення в даній справі та встановлення юридичного факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу не впливає на права та обов`язки [INFO] , так як [PERSON] військову службу у [INFO] не проходив, на забезпеченні не перебував. 30.09.2024 представником Міністерства внутрішніх справ України подано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що належним відповідачем за заявленими вимогами є Адміністрація Державної прикордонної служби України, а не МВС України. Тому просить відмовити у задоволенні позовних вимог до МВС України. Від третьої особи на адресу суду надійшла заява про залишення позовної заяви без розгляду. Оскільки дане питання має бути вирішене у порядку окремого провадження. В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених у позовній заяві, та просив задовольнити. Представник [INFO] (м. Київ) в судовому засіданні зазначила про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог. Вимога про визнання права на отримання одноразової грошової допомоги задоволенню не підлягає, оскільки позивач не зверталась у встановленому законом порядку за її наданням і не отримувала неправомірної відмови із цього приводу. Інші учасники справи до суду не з`явились, будучи повідомленими про час та місце розгляду справи. Суд, вислухавши пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне. Згідно зі свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим [INFO] помер [PERSON] , [INFO] (а.с. 11 зворот). Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть від 13.03.2024 №230 [PERSON] помер на позиції поблизу с. Юнаківка Сумського району Сумської області, причина його смерті - захворювання гострий панкреатит (а.с. 12). 13.03.2024 [INFO] було сповіщено [PERSON] про те, що його батько, солдат [PERSON] , мобілізований на військову службу 03.11.2022 [INFO] , інспектор прикордонної служби 2 категорії - оператор (ПТРК) третього відділення інспекторів прикордонної служби (тип С) (на БТР) прикордонної комендатури швидкого реагування [INFO] Державної прикордонної служби України помер [INFO] під час виконання обов`язків військової служби (а.с. 10). Відповідно до положень ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно зі ст. 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Частинами 1 та 2 ст. 21 СК України передбачено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Згідно з ч. 1 ст. 36 СК України шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. У постанові від 03 липня 2019 року у справі № 554/8023/15-ц Велика Палата Верховного Суду зауважила, що, вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (статті 3, 74 СК України). Згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 3 червня 1999 року №5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї» членами сім`ї військовослужбовця є, зокрема, особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з військовослужбовцем у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. До того ж, цим рішенням Конституційного Суду України визначено таку обов`язкову ознаку члена сім`ї, як ведення спільного господарства. Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки. Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові від 22 серпня 2018 року по справі №644/6274/16-ц (провадження №14-283 цс 18). Європейський суд з прав людини, надаючи власне визначення терміну «сімейне життя», вказує на те, що сімейне життя може існувати там, де між особами не існує жодних юридичних зв`язків. Так, у справі «Ельсхольц проти Німеччини» Суд визначив, що «поняття сім`ї (за статтею 8 ЄКПЛ) не обмежується стосунками на основі шлюбу і може охоплювати інші «сімейні» de facto зв`язки, коли сторони проживають разом поза шлюбом». Відповідно до довідки виконкому Грунської сільської ради Охтирського району Сумської області від 25.03.2024 [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований та фактично проживав на території Куземинської сільської ради та Куземинського старостату Грунської сільської ради з 2013 року по 2021 рік за адресою: [ADDRESS] , разом з ним фактично проживали, але не були зареєстровані: співмешканка [PERSON] , 1975 року народження, донька співмешканки - [PERSON] , 2004 року народження (а.с. 7 зворот). Згідно з довідкою Бургуватського старостинського округу Чернеччинської сільської ради Охтирського району Сумської області від 22.03.2024 [PERSON] , [INFO] , на день смерті проживав без реєстрації в [ADDRESS] з 05.04.2023 і разом з ним проживали та вели спільне господарство, обробляли земельну ділянку біля будинку [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8). Відповідно до сповіщення в.о. начальника [INFO] Державної прикордонної служби України просив начальника [INFO] сповістити громадянку [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , про те, що її чоловік [PERSON] помер [INFO] в населеному пункті Миропілля, Сумського району, Сумської області, під час виконання обов`язків військової служби (а.с. 9 зворот) Згідно зі свідоцтвом про поховання від 18.03.2024 №19 [PERSON] [INFO] здійснила поховання померлого [PERSON] на Миколаївському кладовищі (а.с. 13). Судом була досліджена роздруківка з банківської картки померлого із змісту якої вбачається, що витрати по ній проводились у м. Охтирці за місцем мешкання позивачки, що підтверджує її пояснення про те, що саме вона мала доступ до неї та несла витрати на потреби сімї. Також позивачкою надано ряд фотознімків, які підтверджують факт спільного проведення дозвілля, відпочинку і охоплюють тривалий період життя [PERSON] та [PERSON] (а.с. 16-20). Відповідно до свідоцтва про смерть від 22.07.2010 чоловік [PERSON] - [PERSON] помер [INFO] (а.с. 14) Суду не надано доказів шлюбів померлого [PERSON] .. Позивач [PERSON] також на момент спільного проживання у іншому шлюбі не перебувала. Її перший чоловік [PERSON] помер [INFO] , про що у справі мається відповідне підтвердження. Допитані як свідки син позивачки [PERSON] -О, донька [PERSON] , а також [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , кожен окремо, підтвердили ту обставину що позивачка та померлий [PERSON] починаючи із 2001 року і по день смерті останнього проживали разом як сім`я, вели спільне господарство, мали спільний бюджет. Суд знаходить покази свідків правдивими та достовірними, оскільки вони об`єктивно підтверджуються сукупністю інших письмових доказів, які маються в матеріалах справи. Даних про заінтересованість свідків в результаті розгляду справи, судом не встановлено. Позивачкою зазначено, що встановлення факту проживання однією сім`єю з [PERSON] їй необхідне для реалізації права, визначеного Законом України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а саме отримання одноразової грошової допомоги. Частиною 5 ст. 17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей. У ст. 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом. Згідно з ч. 1 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби. Статтею 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що у випадках, зазначених у пп. 1-3 п. 2 ст. 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають, серед інших, жінка (чоловік), з якою (з яким) загибла (померла) особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили. Відповідно до п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» особам, які мають право на виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі осіб, зазначених у пунктах 1-12 цієї постанови (у томі числі військовослужбовців Державної прикордонної служби), а також їх смерті внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), отриманого у період воєнного стану під час захисту Батьківщини, участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, не пізніше ніж через один рік після поранення (контузії, травми, каліцтва), виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 млн. гривень. Виплата одноразової грошової допомоги, передбаченої у цьому пункті, здійснюється особам, зазначеним в особистому розпорядженні загиблих осіб, зазначених у пунктах 1-12 цієї постанови, або особам, зазначеним у частині четвертій статті 118-1 Кодексу цивільного захисту України, частині четвертій статті 98 Закону України «Про Національну поліцію» та пункті 4 статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» з урахуванням положень абзаців четвертого і п`ятого цього пункту. Механізм оформлення документів і виплати одноразової грошової допомоги, передбаченої п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у разі загибелі внаслідок збройної агресії під час дії воєнного стану військовослужбовців Державної прикордонної служби України, а також тих, які померли внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), отриманого в період дії воєнного стану під час захисту Батьківщини, участі в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, не пізніше ніж через один рік після поранення (контузії, травми, каліцтва) визначено Інструкцією з призначення і виплати в Державній прикордонній службі України одноразової грошової допомоги, передбаченої пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану, затвердженою наказом внутрішніх справ України від 22.06.2022 р. №383. Відповідно до вищезазначеної Інструкції призначення і виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 р. №975. Положеннями п. 9 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 18.06.2024 №714) визначено, що до членів сімей загиблих (померлих) осіб, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 4 цього Порядку, належать, зокрема, жінка (чоловік), з якою (яким) загибла (померла) особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили. З огляду на викладене, суд вважає, що сукупністю досліджених доказів позивачкою доведено, що вона та [PERSON] проживали однією сім`єю, мали спільний побут та взаємні права й обов`язки, а тому приходить висновку про наявність правових підстав для встановлення факту їх проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, який породжуватиме для позивачки юридичні наслідки щодо реалізації прав, визначених Законом України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». При цьому суд зазначає, що вирішуючи питання про встановлення факту проживання чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, суд не вирішує питання визнання за позивачкою права на грошову допомогу, оскільки це не входить до повноважень суду, а належить до дискреційних повноважень Міністерства внутрішніх справ України. Тому в іншій частині позов задоволенню не підлягає. Щодо доводів відповідачів про те, що ця справа не може бути розглянута в позовному провадженні, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 6 ст. 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах. Разом з тим, таких процесуальних наслідків у разі розгляду судом справи про встановлення факту у порядку позовного провадження, а не у порядку окремого провадження, процесуальний закон не передбачає. Якщо спір вирішити в порядку цивільного судочинства неможливо, суд повинен закрити провадження у справі (або відмовити у відкритті провадження на стадії прийняття поданої заяви) із зазначенням правильного для вирішення такого правового питання виду судочинства. У цій справі позивачка не посилається на прийняття в позасудовому порядку жодного рішення органу державної влади або місцевого самоврядування по суті щодо факту, що має юридичне значення, і не оскаржує в цій справі будь-яке подібне рішення, а звернулася до суду цивільної юрисдикції, щоб встановити факт, який належить встановлювати в судовому порядку за правилами ЦПК України. Тому обраний позивачкою спосіб захисту свого права узгоджується із положеннями чинного законодавства та висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 січня 2024 року у справі №560/17953/21, відповідно до якої справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у позасудовому та судовому порядку. Рішення стосовно фактів, що мають юридичне значення, прийняті у позасудовому порядку, можуть бути оскаржені до судів адміністративної юрисдикції. Юридичні факти, які належать встановлювати в судовому порядку, вирішуються судами цивільної юрисдикції за правилами ЦПК України. Також суд вважає, що Міністерство внутрішніх справ України є належним відповідачем у даній справі, оскільки МВС України є головним розпорядником бюджетних коштів, а Адміністрація Державної прикордонної служби України - відповідальним виконавцем бюджетної програми. Тобто МВС України є органом, у якому позивачка має на меті реалізовувати рішення суду про встановлення факту. Таким чином, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial