Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-10 00:00:00

16 вересня 2024 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором позики. В позові зазначено, що 20 вересня 2023 року між відповідачем та ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" було укладено договір позики № 76244396. 14 червня 2021 року між ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" та ТОВ ФК "Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір факторингу № 14/06/21, відповідно до умов якого право грошової вимоги за договором позики № 76244396, укладеним між [PERSON] та ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" перейшло до ТОВ ФК "Європейська агенція з повернення боргів". Відповідно до реєстру боржників № 18 від 27 лютого 2024 року до Договору факторингу № 14/06/21 ТОВ ФК "Європейська агенція з повернення боргів" набуло права грошової вимоги до відповідача, в розмірі 36 000,00 грн. На підставі зазначеного, просив суд стягнути з відповідача борг на користь ТОВ ФК "Європейська агенція з повернення боргів" за договором позики № 76244396, в розмірі 36 000,00 грн та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позові зазначив про слухання справи у його відсутність, підтримання позовних вимог в повному обсязі та не заперечення проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання також не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не направляв. Судом, за згоди представника позивача, ухвалено про заочний розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ст.280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши докази у справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 20 вересня 2023 року між ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" та відповідачем в електронній формі, шляхом накладення електронного підпису у відповідності до ЗУ «Про електронну комерцію», було укладено договір позики № 76244396, за яким первісний кредитор надав відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти, в розмірі 9000,00 грн. строком на 30 днів, зі сплатою 2,5% на день від суми позики (а.с.6-8). ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" виконало зобов`язання за договором позики, надавши відповідачу грошові кошти, однак останній не виконав взятих на себе за договором зобов`язань, грошові кошти та відсотки за їх користування не повернув, у зв`язку з чим йому нараховано заборгованість, в розмірі 36000,00 грн., яку за договором факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року та додатковою угодою №20 до нього від 27 лютого 2024 року, було передано ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" (а.с.9-14). Згідно наданого позивачем розрахунку, відповідачу нараховано заборгованість за вказаним договором позики, у розмірі 36000,00 грн., з яких: 9000,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу та 27000,00 грн. - заборгованість за відсотками, однак за якою процентною ставкою вказані відсотки обраховані, за який період та з якої суми заборгованості, вказаний розрахунок заборгованості не містить (а.с.15). Суму заборгованості перед позивачем відповідач в добровільному порядку не сплачує. Суд вважає, що між сторонами мають місце цивільно-правові відносини із зобов`язального права по договору позики. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 530 ЦК України передбачає, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Нормою статті 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно з частиною другою статті 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Частина перша статті 1049 ЦК України визначає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. З огляду на викладене, враховуючи, що відповідач порушив умови договору позики та не в повному обсязі розраховувався за отримані грошові кошти, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за позикою, стосовно заборгованості за основним боргом, в розмірі 9000,00 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Стосовно стягнення з відповідача процентів за договором позики від 20 вересня 2023 року, то частиною 1 ст.1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. З цього слідує, що відсотки за позикою виплачуються лише в межах дії договору позики. Аналогічний висновок було викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року № 444/9519/12. За умовами вказаного договору відповідач зобов`язався сплачувати ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" 2,5 % на день від суми кредиту протягом 30 днів, а тому його заборгованість за відсотками складає 6750,00 грн. (9000,00 грн. сума позики х 2,5 % на день х 30 днів). За такого вимоги позивача про стягнення з відповідача відсотків за договором позики від 20 вересня 2023 року, в розмірі 27000,00 грн., підлягають частковому задоволенню, в розмірі 6750,00 грн. Стягнення заборгованості за процентами по вказаному договору позики, в порядку ч.2 ст.625 ЦК України, позивач не заявляв. Загальна заборгованість, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача за вказаним договором позики, складає 15750,00 грн., з яких: 9000,00 грн. заборгованість за основним боргом та 6750,00 грн. заборгованість за відсотками. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України суд покладає на відповідача обов`язок по відшкодуванню позивачу витрат на оплату судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Outcome: partial