Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-21 00:00:00

09 травня 2024 року [PERSON] звернулася до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом, в якому просить визначити їй додатковий строк достатній для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . В обґрунтування позову позивач зазначив, що [INFO] помер його батько [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина, що складається з нерухомого майна, що розташоване на території Новомосковського району Дніпропетровської області. 11.12.2017 року [PERSON] склав заповіт на випадок своєї смерті, яким заповів усе належне йому майно позивачу. Своєчасно, а саме у шестимісячний строк після смерті батька позивач не зміг звернутися до нотаріальної контори через хворобу та тривале лікування. Звернувшись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини позивачу постановою від 28 березня 2024 року було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, через те, що ним пропущений строк для прийняття спадщини. У зв`язку з чим позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. Відповідачем відзиву не подано. Ухвалою суду від 17 травня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 18 червня 2024 року витребувано у приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Шевченка О.М. копію спадкової справи, що заведена після смерті [PERSON] . Ухвалою від 23 серпня 2024 року замінено неналежного відповідача Ухвалою від 18 вересня 2024 закрите підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання особи, що беруть участь у справі не з`явилися, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені судом. Представником позивача подана заява, в якій вона просить розглянути позов без його присутності та присутності позивача, повністю підтримує позов та, посилаючись на ті ж підстави, просить суд задовольнити його в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи за відсутності їхнього представника. Третя особа в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений судом, у своїй заяві просить справу розглянути за його відсутності. У зв`язку з неявкою осіб. що беруть участь у справі, фіксування судового розгляду за допомогою технічних засобів не здійснювалося. Суд, дослідивши підстави позову, матеріали справи в їх сукупності, приходить до наступних висновків, а саме. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , про що 07 червня 2023 року Новомосковським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) складено відповідний актовий запис № 1110, що вбачається з копії свідоцтва про смерть. Позивач у справі [PERSON] , згідно свідоцтва про народження та укладення шлюбу, є донькою [PERSON] , померлого [INFO] та [PERSON] , [INFO] , померлої [INFO] . З копії спадкової справи № 30/2024 вбачається, що 22 березня 2024 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Шевченка Олександра Михайловича з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Згідно відомостей Піщанської сільської ради за № 623/0/2-24 від 21.03.2024 року вбачається, що [PERSON] , 1952 року народження, який помер [INFO] , зареєстрований та мешкав до дня смерті в [ADDRESS] один. Згідно відомостей Піщанської сільської ради за № 624/0/2-24 від 21.03.2024 року вбачається, що [PERSON] , 1958 року народження, яка померла [INFO] була зареєстрована та мешкала до дня смерті в [ADDRESS] разом з чоловіком [PERSON] . Згідно витягів зі спадкового реєстру: [PERSON] 11 грудня 2017 року склала заповіт; спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась; [PERSON] на випадок своєї смерті заповітів не складав. Окрім позивача з заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , ніхто не звертався, інших осіб, що прийняли спадщину немає. Таким чином, позивач є спадкоємцем першої черги за законом, яка звернулася з заявою про прийняття спадщини з пропуском строку для її прийняття. З довідки Комунального підприємства «Новомосковська центральна регіональна лікарня інтенсивного лікування» за № 437 від 10 травня 2024 року, вбачається, що [PERSON] тривалий час хворіла та перебувала на стаціонарному лікуванні з приводу ішемічної хвороби серця та інсульту в період з 03 грудня 2023 року по 13 січня 2024 року. За станом здоров`я [PERSON] потребує стороннього нагляду. Постановою приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Шевченко О.М. від 28 березня 2024 року - відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [PERSON] у зв`язку із пропуском строку для прийняття спадщини.\~ Відповідно до вимог\~ст. 4 ЦПК України\~- кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як встановлено вимогами\~ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.ст.\~1216,\~1217 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За правилами\~ст. 1223 ЦК України\~право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~ст. 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1\~ст. 1270 ЦК України). За правилами ч. 1\~ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до\~ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Звернення із заявою про прийняття спадщини є дією, яку повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину тоді, коли такий спадкоємець не проживав на час відкриття спадщини постійно зі спадкодавцем. Відповідно, пропустити строк на прийняття спадщини може спадкоємець, який постійно не проживав на час відкриття спадщини зі спадкодавцем. Відповідно до ч. 3\~ст. 1272 ЦК України\~за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, незнання норм закону, тощо, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постановах від 04 листопада 2015 року 6-1486цс15 та від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17 (провадження № 61-38298св18), від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61-21447св19). За правилами ч. 4\~ст. 263 ЦПК України\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, проживання у спадковому майні після відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо. Верховний Суд в постанові від 20 жовтня 2021 року у справі № 405/7111/19-ц (провадження № 61-10591св21) зробив правовий висновок, згідно з яким при оцінці наявності поважних причин для визначення додаткового строку на прийняття спадщини, суди повинні розмежовувати два періоди та оцінювати наявність об`єктивних, непереборних перешкод для реалізацією особою права на прийняття спадщини. Перший період - період визначений законом для прийняття спадщини (6 місяців від дня відкриття спадщини), а другий період - від дня закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини до дня звернення до суду із позовом при визначенні додаткового строку для прийняття спадщини. Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. Пленум Верховного Суду України в п.24 Постанови від 30 травня 2008 року №7 Про судову практику у справах про спадкування роз`яснив, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 30.01.2020 №487/2375/18, від 17.02.2020 №357/732/19, від 27.02.2020 у справі №419/3788/17, від 21.05.2020 у справі №404/251/17, поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. У постанові від 15.04.2020 у справі № 190/106/18 Верховний Суд зазначає, про те, що, виконуючи завдання цивільного судочинства, окрім основних принципів: справедливості, добросовісності та розумності, суд касаційної інстанції у окремих своїх постановах керується аксіомою цивільного судочинства: «У всіх юридичних справах правосуддя й справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права». Оскільки спадкодавець помер [INFO] , шестимісячний строк на прийняття спадщини завершився 03 грудня 2023 року, тоді як позивач з заявою про прийняття спадщини звернувся 22 березня 2024 року. Позивачем строк на прийняття спадщини було пропущено із поважних причин, якими є тривала хвороба позивача, який був позбавлений можливості своєчасно подати заяву про прийняття спадщини, а тому причини несвоєчасного звернення з заявою про прийняття спадщини дійсно були поважними і не залежали від його волі. Аналіз вищенаведеного переконує суд в тому, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.\~ На підставі викладеного,

Outcome: approved