Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-22 00:00:00

У серпні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанас» звернулося в суд з позовом до [PERSON] , просило ухвалити рішення про стягнення з відповідача на його користь заборгованість по кредитному договору №697942 від 03.09.2021, всього в сумі 26 620 грн. 42 коп., понесених судових витрат по справі у вигляді судового збору 2 422 грн. 40 коп., витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6\~000 грн. Обгрунтовуючи вимоги, позивач зазначив, що 03.09.2021 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту №697942. Власноручним підписанням договору [PERSON] підтвердила, що вона ознайомлена з умовами публічної пропозиції на укладення договору про надання споживчого кредиту ТОВ "СЛОН КРЕДИТ", з урахуванням паспорту споживчого кредиту, таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, тарифів, які складають договір про надання споживчого кредиту. Відповідач погодилася та зобов`язалася виконувати його умови. 28.08.2023 р. згідно договору факторингу №2808-23, ТОВ "СЛОН КРЕДИТ", відступило право вимоги за кредитним договором № 697942 від 03.09.2021р. на користь ТОВ «Діджи Фінанас», а відповідно ТОВ «Діджи Фінанас» набуто право вимоги до відповідача. Станом на 28.08.2023 утворилась заборгованість у розмірі 26620,42 грн., із яких: заборгованість за тілом кредиту становить 12712,91 грн.; заборгованість за відсотками становить 13907,51 грн. Ухвалою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 22 серпня 2024 року відкрито провадження у вказаній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Сторони в судове засідання не з`явилися. Представник позивача подав клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] на неодноразові виклики в судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про що свідчать поштові повідомлення та оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.\~Відзив на позовну заяву відповідач не подала. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін та враховуючи те, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, відповідно до ч.1\~ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 03 вересня 2021 року між ТОВ «Слон кредит» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту №697942, відповідно до умов якого [PERSON] отримала кредит у сумі 18 750 гривень строком на 730 днів (п. 1.4 договору) по 03 вересня 2023 року включно зі сплатою процентів за користування кредитом, з поверненням кредиту частинами відповідно до графіку платежів, який є додатком №1 до договору. Сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом, включно з кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно з графіком платежів (п. 5.1 договору). Відповідно до підпункту 1 п. 4.4 договору споживач зобов`язаний у встановлений договором строк повернути кредит, сплатити проценти, штрафи і пені (у разі наявності) та інші платежі, передбачені договором. Згідно з підпунктом 3 п. 4.1 договору товариство має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди споживача. Вказаний кредитний договір, а також додані до нього заява анкета, паспорт споживчого кредиту, таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, які є його невід`ємною частиною, підписані сторонами договору. Таким чином, у вказаному договорі сторонами погоджено всі істотні умови щодо суми і строку кредиту, сплати відсотків за користування кредитними коштами, розмір і тип процентної ставки. Відповідно до умов вказаного договору ТОВ «Слон кредит» перерахувало кошти на рахунок [PERSON] в розмірі 15000 грн., що вбачається з платіжного доручення №8558 від 03 вересня 2021 року. Згідно з розрахунком заборгованості, сформованим ТОВ «Слон кредит», у [PERSON] виникла заборгованість у розмірі 26620,42 грн., із яких: заборгованість за тілом кредиту становить 12712,91 грн.; заборгованість за відсотками становить 13907,51 грн. Відповідно до ч. 1 ст.\~509\~ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (ч. 1ст. 510 ЦК України). Законодавством також передбачені порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) у зобов`язанні. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.\~512\~ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Відповідно до ст.\~516\~ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Згідно зі ст.\~1077\~ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. 28 серпня 2023 року між ТОВ «Діджи Фінанс» та ТОВ «Слон кредит» укладено договір факторингу № 2808-23, відповідно до умов якого ТОВ «Слон кредит» зобов`язується відступити ТОВ «Діджи Фінанс» права вимоги, зазначені в реєстрі прав вимоги, а останнє зобов`язується їх прийняти та сплатити ТОВ «Слон кредит» суму фінансування за таке відступлення на умовах, визначених цим договором. Відповідно до акту приймання-передачі реєстру прав вимоги від 28.08.2023 за договором факторингу № 2808-23 від 28.08.2023, витягу з реєстру прав вимоги від 28.08.2024 до договору факторингу № 2808-23 від 28.08.2023, ТОВ «Діджи фінанс» отримало право вимоги до [PERSON] за договором №697942 від 03.09.2021 на загальну суму 26 620 грн. 42 коп., з яких 12 712 грн. 91 коп. заборгованість за тілом кредиту та 13 907 грн. 51 коп. заборгованість за відсотками. За змістом статей 526, 530\~ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобов`язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Проте, на момент звернення позивача в суд та розгляду справи по суті, відповідач, у порушення вимог ст. 1054 ЦК України, грошові кошти за кредитним договором не повернув. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст.\~527\~ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Частиною 1 ст.\~610\~ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 629\~ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ст. 625 ЦК України). Відповідач не виконала свої зобов`язання за кредитним договором, а тому позов підлягає задоволенню. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується наступним. Згідно із\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. За змістом\~ст. 137 ЦПК\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Так за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Судом встановлено, що понесені ТОВ «Діджи Фінанс» витрати на правничу допомогу в розмірі 6000 грн., підтверджуються матеріалами справи: договором №42649746 про надання правової допомоги від 11.12.2023; додатковою угодою №003338817706 від 27.12.2024 до договору про надання правничої допомоги від 11.12.2023, детальним описом виконаних адвокатом робіт від 27.06.2024; актом про підтвердження надання правничої допомоги від 27.06.2024. Враховуючи наведене, суд вважає, що витрати на правничу допомогу в розмірі 6000 грн. підлягають стягненню з відповідача. Крім того, відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved