Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , згідно якого прохала суд розірвати шлюб, укладений 27.06.1987 року, що був зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Ульяновського районного управління юстиції Кіровоградської області за актовим записом № 36. В обґрунтуванні позову вказала, що 27.06.1987 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] у Відділі реєстрації актів цивільного стану Ульяновського районного управління юстиції Кіровоградської області за актовим записом № 36. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Сімейно-шлюбні відносини між ними припинені у січні 2024 року через різні характери та погляди на життя, та на вирішення сімейно-побутових проблем, в зв`язку з чим в сім`ї виникали сварки, суперечки, внаслідок чого втрачена взаємоповага, почуття любові одне до одного. Відповідач пішов з дому та проживає окремо, спільного господарства не ведуть, стосунків не підтримують і відновлювати сімейні відносини позивач не бажає, а шлюб існує формально, тому прохає шлюб розірвати. Спілкуватися та розірвати шлюб у позасудовому порядку відповідач відмовляється. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 09.08.2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, справу призначено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання позивач не з`явилася, подала заяву де прохає справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує повністю та прохає їх задовольнити. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явився подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності позов підтримує та прохає задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав заяву де прохає справу розглянути без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Враховуючи заяви сторін, суд вирішив на підставі ст. ст. 211, 247 ЦПК України, провести розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалити рішення на підставі наявних матеріалів справи. Суд, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо дослідивши всі наявні докази у справі, з`ясувавши всі обставини, приходить до наступного. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] , виданого 22.12.2006 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Ульяновського районного управління юстиції Кіровоградської області, за актовим записом № 36, 27.06.1987 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Як вбачається з копії паспорту громадянина України серії [NUMBER] виданого 08.04.1998 року Автозаводським РВ у м. Кременчуці УДМС України в Полтавській області, прізвище ім`я по-батькові позивача вказано, як [PERSON] , [INFO] , та мається запис про реєстрацію шлюбу [INFO] 27.06.1987 року з гр. [PERSON] . Тож, вбачається, що позивач 27.06.1987 року зареєструвала шлюб з [PERSON] у Відділі реєстрації актів цивільного стану Ульяновського районного управління юстиції Кіровоградської області, за актовим записом № 36, та після реєстрації шлюбу прийняла прізвище чоловіка « [PERSON] ». Однак, у паспорті, який змінювався, прізвище позивача вказали, як « [PERSON] ». З вказаного суд вбачає доведеним факт реєстрації шлюбу між сторонами. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають. Шлюб виявився невдалим і шлюбно-сімейні відносини між сторонами фактично припинені у січні 2024 року, оскільки позивач з відповідачем мають розбіжності в поглядах на життя та життєві цінності, втратили почуття любові та поваги, тому не можуть в подальшому проживати разом, примирення і збереження сім`ї між ними не можливе. Частина 2 ст. 104 Сімейного кодексу України визначає, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. ст. 105, 110 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене та визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, та не може будуватись на примушуванні сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі, а тим більш в подружніх відносинах. Таким чином, позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України, особа яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Зважаючи на відсутність клопотання від позивача про зміну шлюбного прізвища, суд вважає за можливе, після розірвання шлюбу, залишити позивачу прізвище набуте у шлюбі - « [PERSON] ». Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 ст. 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно п.6 ч.1 ст. 264 ЦПК України, ухвалюючи рішення суд, зокрема вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При цьому, згідно положень ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідному рішенні у порядку встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Позивач звільнена від сплати судового збору, відповідно до п. 9 ч.1ст. 5 Закону України «Про судовий збір», так як є інвалідом 2 групи. Таким чином, згідно положень ст. 141, ст. 142 ЦПК України, враховуючи, що позов підлягає задоволенню, судовий збір слід покласти на відповідача, при цьому, з урахуванням визнання позову відповідачем та звільнення позивача від сплати судового збору, слід стягнути з відповідача на користь держави половину судового збору який би підлягав до сплати позивачем - 605,60 грн.

Outcome: approved