Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-17 00:00:00

У березні 2024 року позивач [PERSON] через свого представника - адвоката Шевченко К.О. звернулась до Вільнянського районного суду Запорізької області із позовною заявою до [PERSON] , треті особи: виконавчий комітет Вільнянської міської ради Запорізької області, Служба у справах дітей виконавчого комітету Павлівської сільської ради Запорізького району Запорізької області, про позбавлення батьківських прав. Позов обґрунтовано тим, що син позивача [PERSON] з 06.06.2015 перебував у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . 11.10.2023 [PERSON] звертався до Вільнянського районного суду Запорізької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини (справа № 314/4882/23). [INFO] її син [PERSON] помер, у зв`язку з чим 16.01.2024 Вільнянським районним судом Запорізької області провадження у цивільній справі № 314/4882/23 закрито. Після смерті батька малолітня [PERSON] , [INFO] , проживає з позивачем за адресою: [ADDRESS] , та знаходиться на її утриманні. Відповідач долею доньки, її життям та здоров`ям не цікавиться, її вихованням не займається, не спілкується з дитиною, матеріально не забезпечує, тобто самоусунулась від виховання дитини. Таким чином, відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. На підставі викладеного, просить позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно її малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , а також призначити позивача опікуном малолітньої [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 26.03.2024 справу прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження. Ухвалою від 17.07.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. У судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги, наполягали на їх задоволенні у повному обсязі на тих підставах, що зазначені у позові. Відповідач у судові засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, заяв про розгляд справи за її відсутності, а також відзиву на позов до суду не надходило. Представники третіх осіб у судове засідання не з`явились, звернулись до суду із заявами про розгляд справи за їх відсутності, надавши висновки органу опіки та піклування щодо розв`язання спору. Заслухавши позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, оцінивши їх в сукупності, суд приходить до таких висновків. Судом встановлено, що 06.06.2015 [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вільнянського районного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 78, прізвище дружини після реєстрації шлюбу " [PERSON] ". Від цього шлюбу [INFO] народилась донька [PERSON] , про що 12.11.2015 зроблено актовий запис № 203, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим 12.11.2015 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вільнянського районного управління юстиції у Запорізькій області. [INFO] батько дитини - [PERSON] помер, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 25.12.2023 Вільнянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса). Після смерті батька малолітня [PERSON] , [INFO] , проживає з позивачем - [PERSON] . Згідно характеристики Вільнянської гімназії "Світоч" Вільнянської міської ради, [PERSON] у першому класі 2022-2023 навчального року навчалась у Вільнянській гімназії "Світоч" Вільнянської міської ради, за час навчання зарекомендувала себе як здібна, розумна дитина, дружня, добра, по товариськи ставилася до усіх дітей у класі, проте була трішки закритою та намагалася триматися осторонь. Сім`я на той час була повна, Батьки [PERSON] і [PERSON] працювали і забезпечували родину усім необхідним. Сім`я проживала в окремому будинку в с. Павлівське. Житлово-побутові умови були задовільні. Дитина мала місце для занять, окреме спальне місце та ігровий простір. Згодом класний керівник помітила, що мама вживає алкогольні напої та палить. На цьому ґрунті в сім`ї часто відбувалися конфлікти. Класним керівником були проведені неоднократні бесіди, проте вихованням доньки [PERSON] займалася частково і можна було помітити, що з боку матері відсутній постійний контроль за успішністю дитини у школі та виконанням домашнього завдання. Маму неодноразово бачили у нетверезому стані. [PERSON] часто відпрошувала доньку на день-два від занять. Пізніше могла зовсім не сповістити вчителя про відсутність дитини на уроках. В цілому за відвідуванням дитиною онлайн уроків слідкувала бабуся [PERSON] , яка є пенсіонеркою похилого віку, однак допомагала з навчанням [PERSON] . Вона була присутньою на онлайн уроках і виконувала виховні функції, стежила за успішністю дитини. На кінець навчального року дівчинка засвоїла програмовий матеріал на достатньому та середньому рівні і отримала Свідоцтво досягнень. Таким чином, сім`я, на той момент, не належала до категорії маргінальних. Разом з тим, на свято закінчення першого класу дитину уже приводив і забирав тато самостійно, мама у підготовці до свята участі не брала. Зі слів дівчинки, мама жила окремо від тата, а вихованням дитини на кінець навчального року займався тато. Влітку 2023 року дитина за заявою тата вибула з навчального закладу. Згідно листа ліцею "Потенціал" Вільнянської міської ради Запорізької області від 26.01.2024 № 01-02/29, [PERSON] зарахована до навчального закладу 09.08.2023, навчається в 2 класі, забезпечена гаджетом для дистанційного навчання та усім необхідним шкільним приладдям, допоміжними друкованими зошитами, на уроки виходить систематично, домашні завдання завжди виконує вчасно, бере активну участь у виховних заходах. Дівчинка добре усвідомлює свої обов`язки, цікавиться навчанням, виявляє бажання вчитися, серед однокласників має друзів, із задоволенням з ними спілкується, за характером добра, чесна, врівноважена та вихована, до вчителів ставиться з повагою. Навчанням та вихованням дитини опікувався батько. Після його смерті учениця проживає з бабусею - [PERSON] . бабуся спілкується з вчителем, цікавиться навчанням онуки, допомагає їй. Мати дитини [PERSON] не бере участі у навчанні та вихованні дитини, не відвідує батьківські збори, не підтримує зв`язок з класним керівником. Відповідно до листа Комунального некомерційного підприємства "Вільнянський центр первинної медико-санітарної допомоги" Вільнянської міської ради № 108 від 24.01.2024, [PERSON] не виконує батьківські обов`язки відносно своєї малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає із бабусею [PERSON] , яка здійснює вцілому догляд за дитиною. Згідно характеристики ПП [PERSON] , [PERSON] працює продавцем-консультантом з 30.08.2008, загальний стаж на займаній посаді 15 років. За час роботи зарекомендувала себе як відповідальний і дисциплінований працівник, яка може проявити ініціативу і прийняти правильне рішення в питаннях, що стосуються її професійної діяльності і знаходиться в межах її компетенції. Взаємовідносини з колективом хороші, підтримує співробітників в складний період, але при цьому дотримується корпоративних правил і норм. Згідно акту обстеження умов проживання від 28.12.2023, [PERSON] проживає з бабусею. В будинку чисто, кімнати вмебльовані. У [PERSON] окрема кімната, спальне місце, одяг за сезоном, іграшки. Бабуся створила належні умови для проживання та навчання онуки. З висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету вільнянської міської ради встановлено, що місце перебування [PERSON] невідоме. Мати самоусунулась від виконання батьківських обов`язків щодо своєї малолітньої доньки. У зв`язку з викладеним, орган опіки та піклування Вільнянської міської ради вважає доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини, позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Аналогічного висновку дійшов і орган опіки та піклування Павлівської сільської ради Запорізького району Запорізької області. За положеннями ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої постановою Верховної Ради України 27.02.1991 встановлено, що батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до Закону України "Про охорону дитинства", батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей. Право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних (рішення Європейського Суду з прав людини (далі-Європейський Суд) у справі "Савіни проти України" (Saviny v. Ukraine) § 47, рішення у справі "Хант проти України" (Hunt v.Ukraine), § 49). Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України). Аналізуючи наведене, суд має підстави для висновку, що ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав виключно за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Разом з тим, зазначені чинники повинні мати систематичний та постійних характер, як кожен, так і в сукупності, можна розцінити як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до п.п. 15, 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. У справі "Мамчур проти України" (заява № 10383/09) від 16.07.2015 Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, аналізуючи матеріали справи, враховуючи положення ст. 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН від 20.11.1959 в тій частині, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння, вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості, приходить до висновку, що позивачем доведені обставини свідомого, умисного ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 3 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до ч. 2, ч. 3, ч. 4 ст. 63 ЦК України, опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Визначено, що фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. При призначенні опікуна для малолітньої особи та при призначенні піклувальника для неповнолітньої особи враховується бажання підопічного. Згідно з ч. 1 ст. 243 Сімейного Кодексу України, опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. А за ч. 1, ч. 2 ст. 244 Сімейного кодексу України, опікуном, піклувальником дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа. При призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини. Враховуючи дослідженні під час розгляду справи докази, суд приходить до висновку щодо можливості призначення опікуном малолітньої [PERSON] , [INFO] , її бабусю, позивача [PERSON] , з якою дитина проживає і яка піклується про свою онуку та за станом здоров`я та умовами проживання здатна забезпечити онуці достатній рівень життя та виховання. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved