Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-21 00:00:00

У липні 2024 року [PERSON] (далі позивач, [PERSON] ) звернулася до суду із зазначеною позовною заявою, у якій просила визначити їй додатковий строк у два місяці для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті батька [PERSON] [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , який на момент смерті проживав за адресою: [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] залишилася спадщина, а саме 1/6 частки в праві власності на квартиру [ADDRESS] . Постановою від 01 травня 2024 року №\~74/02-31 приватний нотаріус Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Говоруха Вікторія Сергіївна відмовила у вчиненні нотаріальної дії, оскільки [PERSON] пропустила встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини. Посилаючись на поважність причин пропуску для прийняття спадщини позивач звернулася до суду з позовом про визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини. Ухвалою від 01 серпня 2024 року суд прийняв позовну заяву, відкрив провадження та призначив підготовче засідання у справі. 15 серпня 2024 року позивач звернувся до суду з клопотанням про витребування доказів, а саме матеріалів спадкової справи після померлого [PERSON] , яке ухвалою від 15 серпня 2024 року задоволено, підготовче провадження відкладено. 17 вересня 2024 року до суду надійшли витребувані матеріали від приватного нотаріуса. Ухвалою від 30 вересня 2024 року суд закрив підготовче провадженням та призначив справу до розгляду по суті. Позивач у судове засідання не з`явилася, її представник надала суду заяву, у якій позов підтримала та просила проводити судовий розгляд без її та позивача участі. Відповідач у судове засідання не з`явився, його представник надав суду заяву, у якій просив проводити судовий розгляд справи без його участі та ухвалити рішення відповідно до норм чинного законодавства. В силу вимог частини восьмої статті 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог з огляду на таке. Відповідно до статей 1216, 1218 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (стаття 1223 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За змістом частини першої статті 1269, частини першої статті 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Отже, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно з частинами першою, другою статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Суд установив, що [PERSON] є дочкою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 15 травня 1989 року. Зі змісту постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 01 травня 2024 року №74/02-31 та матеріалів спадкової справи померлого [INFO] [PERSON] убачається, що останньому належала 1/6 частки в праві власності на квартиру [ADDRESS] . 27 лютого 2024 року [PERSON] подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини після батька. 27 лютого 2024 року приватний нотаріус Говоруха В.\~С. завела спадкову справу №\~5/2024 щодо майна померлого [INFO] [PERSON] . У матеріалах цієї спадкової справи відсутня інформація щодо інших спадкоємців, які прийняли спадщину у встановлений законом строк. Розглянувши заяву [PERSON] про видачу свідоцтва про право на спадщину, приватний нотаріус відмовив у вчиненні такої нотаріальної дії у зв`язку з пропуском встановленого частиною першою статті 1270 ЦК України строку для прийняття спадщини, що залишилася після померлого [PERSON] , а також роз`яснив їй право оскарження до суду такої відмови. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом зазначеної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) спадкоємець пропустив строк для прийняття спадщини; 2) у спадкоємця були перешкоди для подання заяви для прийняття спадщини; 3) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017\~року № 6-1320цс17, а також у постановах Верховного Суду від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження №\~61-21447св19). Оцінка поважності причин пропуску строку прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1486цс15, від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17, у постановах Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17, від 17 жовтня 2019 року у справі№\~766/14595/16, від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18, від 31 січня 2020 року у справі №\~450/1383/18, від 17 серпня 2023 року у справі № 626/274/22. Вирішуючи питання поважності причин пропуску позивачем шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. За висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 07 лютого 2024 року у справі №\~474/454/18, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. За загальним правилом, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які пов`язані, зокрема, з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. На обґрунтування поважності пропуску строку на прийняття спадщини [PERSON] послалася на те, що вона з 25 червня 2021 року зареєстрована та проживає разом із родиною, зокрема сином, [INFO] , та донькою, [INFO] , у місті Києві за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, відстань між її постійним місцем проживання та місцем знаходження спадкового майна є для нею значною. При цьому проміжок між закінченням строку прийняття спадщини та подачею нею заяви є незначним. Окрім того, з 24 лютого 2022 року в України введено режим воєнного стану, під час якого дуже часто оголошувалася повітряна тривога і вона змушена була перебувати в укритті. Відсутність власного транспорту також за наведених обставин ускладнювало їй можливість вчасного звернення до нотаріуса. Проаналізувавши наведені [PERSON] обставини, суд дійшов висновку про наявність підстав вважати, що остання пропустила строк звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини з поважних причин, адже маючи двох малолітніх дітей, за наявності постійних повітряних тривог та відсутності власного транспортного засобу, відстань у майже 300 км може вважатися для нею значною. Ураховуючи наведене, суд вбачає підстави для задоволення позову [PERSON] та визначення для неї додаткового строку для подання заяви про прийняття спадини до нотаріальної контори після померлого [INFO] [PERSON] , тривалістю два місяці з дня набрання рішенням законної сили..

Outcome: approved