Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-10 00:00:00

Державна екологічна інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення збитків. Позов мотивовано тим, що у січні 2024 року на адресу Інспекції надійшли матеріали відділення поліції №1 (м. Гайворон) Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області за фактом незаконної порубки (спилювання) дерев громадянином [PERSON] . Так, згідно матеріалів поліції та пояснень [PERSON] , 28.12.2023 [PERSON] у лісовому насадженні біля села Бугове Гайворонської міської ради Голованівського району Кіровоградської області бензиновою ланцюговою пилою спиляв три сироростучинх дерева (діаметром 20, 20, 31 см) до ступеня припинення росту - без спеціального дозволу на використання лісових ресурсів (лісорубного квитка). За вказаним фактом державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Придніпровського округу відносно відповідача складено протокол про адміністративне правопорушення від 23.01.2024 №213987. За результатом розгляду справи про адміністративне правопорушення відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 651 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 765,00 грн. Внаслідок незаконного спилювання (знищення) дерев завдано шкоду державі в розмірі 13422,89 грн., яку розраховано на підставі такс вказаних у додатку № 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 23 липня 2008 року № 665 «Такса для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу підприємствами, установами, організаціями та громадянами незаконним вирубуванням та пошкодженням дерев і чагарників до ступення припинення росту» із врахуванням інфляції. 30.01.2024 Інспекцією пред`явлено відповідачу претензію про відшкодування завданої шкоди. Однак відповіді не надійшло, а збитки не відшкодовано. У зв`язку з наведеним просить стягнути з [PERSON] на користь держави в особі Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) завдану державі шкоду в розмірі 13422,89 грн., внаслідок незаконного знищення (спилювання) дерев; стягнути з відповідача на користь Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) витрати по сплаті судового збору. 13.09.2024 року судом постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, при зверненні до суду заявив клопотанням про розгляд справи без його участі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, судову повістку не отримував, оскільки не проживає в зареєстрованому місці проживання, а тому відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України є таким, що належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. Відзив на позовну заяву не надіслав. Зважаючи на те, що відповідач був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, заяв про причини неявки чи про відкладення, відзиву не подав, тому суд на підставі п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України розглянув справу за його відсутності та згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України ухвалив заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також в інтересах інших осіб у випадках встановлених законом. За вимогами ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені певні обставини. 04.01.2024 року на адресу позивача надійшли матеріали відділення поліції №1 (м. Гайворон) Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області за фактом незаконної порубки (спилювання) дерев громадянином [PERSON] (а.с. 7). Згідно відібраних працівниками поліції пояснень, зокрема, письмових пояснень [PERSON] від 28.12.2023 року, 28.12.2023 [PERSON] у лісовому насадженні біля села Бугове Гайворонської міської ради Голованівського району Кіровоградської області бензиновою ланцюговою пилою спиляв три сироростучинх дерева (діаметром 20, 20, 31 см) до ступеня припинення росту - без спеціального дозволу на використання лісових ресурсів (а.с. 8-15). В наслідок вищевказаних незаконних дій [PERSON] відносно нього Державною екологічною інспекцією Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) було складено протокол № 212987 від 23.01.2024, що підтверджується копією даного протоколу (а.с. 16) та винесено постанову № 212987 від 23.01.2024, якою [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 651 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 765,00 грн., що вбачається з копії даної постанови наявної в матеріалах справи (а.с. 17). З огляду на те, що [PERSON] добровільно не відшкодував шкоду, заподіяну незаконним вирубуванням дерев у лісовому насадженні біля села Бугове Гайворонської міської ради Голованівського району Кіровоградської області на суму 13422,89 грн., йому було надіслано претензію від 30.01.2024 за №5.2/7-ПР про відшкодування шкоди, що підтверджується копією даної претензії наявної в матеріалах справи (а.с. 19). Розрахунок розміру шкоди, заподіяної незаконним вирубуванням дерев у лісовому насадженні біля села Бугове Гайворонської міської ради Голованівського району Кіровоградської області в сумі 13422,89 грн., позивачем було обраховано на підставі такс вказаних у додатку № 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 23 липня 2008 року № 665 «Такса для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу підприємствами, установами, організаціями та громадянами незаконним вирубуванням та пошкодженням дерев і чагарників до ступення припинення росту» (а.с. 18). Норми права та мотиви їх застосування. Згідно ст. 66 Лісового кодексу України громадяни мають право в лісах державної та комунальної власності, а також за згодою власника в лісах приватної власності вільно перебувати, безоплатно без видачі спеціального дозволу збирати для власного споживання дикорослі трав`яні рослини, квіти, ягоди, горіхи, гриби тощо, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами України. Відповідно до ст. 69 Лісового Кодексу України спеціальне використання лісових ресурсів на виділеній лісовій ділянці проводиться за спеціальним дозволом - лісорубний квиток або лісовий квиток, що видається безоплатно. У відповідності до вимог ст. 105 Лісового кодексу України, відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні у незаконному вирубуванні дерев та чагарників. Згідно із ч.ч. 4, 5 ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», підприємства, установи, організації і громадяни України, а також іноземні юридичні і фізичні особи та особи без громадянства зобов`язані відшкодувати шкоду, завдану ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього і природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Згідно з ч. 1 ст. 29 Бюджетного кодексу України до доходів Державного бюджету України включаються доходи бюджету, за винятком тих, що згідно із статтями 64, 64-1, 66, 69-1 та 71 цього Кодексу закріплені за місцевими бюджетами. Пунктом 7 частини 3 зазначеної статті передбачено, що джерелами формування спеціального фонду Державного бюджету України в частині доходів (з урахуванням особливостей, визначених пунктом 1 частини другої статті 67-1 цього Кодексу) є 30 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 69-1 Бюджетного кодексу України до надходжень спеціального фонду місцевих бюджетів належать 70 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, в тому числі: до бюджетів місцевого самоврядування (крім бюджетів міст Києва та Севастополя) - 50 відсотків, обласних бюджетів та бюджету Автономної Республіки Крим - 20 відсотків, бюджетів міст Києва та Севастополя - 70 відсотків. З огляду на викладене, завдані природним ресурсам збитки відшкодовуються шляхом перерахування коштів на єдиний розподільчий казначейський рахунок відповідної місцевої ради, адміністративній території якої скоєно правопорушення, в даному випадку на спеціальний фонд Гайворонської територіальної громади, на-користь зведеного бюджету, із якого місцевим органом Державної казначейської служби України в подальшому розподіляються конкретні суми коштів до Державного, обласного та місцевого бюджетів у вищевказаному співвідношенні. За таких обставин, суд дійшов до висновку, що шкода, завдана адміністративним правопорушенням - незаконним вирубуванням дерев, у розмірі 13422 грн. 89 коп., підлягає відшкодуванню відповідачем, який її заподіяв, оскільки його дії були неправомірними, між діями і заподіяною шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина [PERSON] , що встановлено протоколом про адміністративне правопорушення № 212987 від 23.01.2024 та постановою про накладення адміністративного стягнення № 212987 від 23.01.2024 винесеними Державною екологічною інспекцією Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області). Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Розподіл між сторонами судових витрат. За змістом ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений ст. 141 ЦПК України, у відповідності до ч. ч. 1, 2 якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач при подачі позовної заяви до суду сплатив судовий збір у розмірі 3028 грн. 00 коп., а тому, відповідно до ст. 141 ЦПК України, такий підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, оскільки позовні вимоги задоволено у повному обсязі.

Outcome: approved