Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-13 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві вказала, що з відповідачем перебуває в шлюбі, який зареєстрований 28 січня 2017 року у Чортківському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис № 16. В шлюбі мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Їхній шлюб має формальний характер, з липня 2022 року шлюбні відносини фактично припинились, між ними зникло взаєморозуміння. Будь-які спроби примиритися не дали бажаних результатів, оскільки у них різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Позивачка вважає подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливим, тому просить шлюб розірвати, дитину залишити проживати з нею, відновити їй дошлюбне прізвище [PERSON] та покласти на відповідача судові витрати. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, в позовній заяві просила справу розглядати без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, судова повістка повернулась з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що свідчить про належне повідомлення про час і місце розгляду справи. Оскільки сторони не з`явилися в судове засідання, суд ухвалює рішення без фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Розглянувши позовну заяву, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 28 січня 2017 року у Чортківському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис № 16, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . В шлюбі у них народись донька [PERSON] , [INFO] . Шлюб між сторонами має формальний характер, з липня 2022 року шлюбні відносини фактично припинились, між ними зникло взаєморозуміння. Будь-які спроби примиритися не дали бажаних результатів, оскільки у них різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Частинами третьою, четвертою статті 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частиною другою статті 104, частиною третьою статті 105 вищезазначеного Кодексу шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За змістом частини третьої статті 109 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні обставини справи та відносини, що склалися між сторонами, свідчать про те, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження сім`ї є неможливим і це буде суперечити інтересам позивачки, а тому позов є обґрунтованим і його слід задовольнити. Після розірвання шлюбу малолітню доньку сторін суд залишає проживати з матір`ю. Відповідно до вимог ст.. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути сплачений позивачкою судовий збір в розмірі 1211,20 гривень. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved