Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-16 00:00:00

Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги\~позивач обґрунтовує\~тим,\~що 19\~листопада 2021\~року відповідачознайомився з умовами кредитування, підписав паспорт споживчого кредиту та підписав власноручно заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг та погодив наступні умови: 1) тип кредиту та розмір кредитного ліміту: відновлювана кредитна лінія до 200 000 грн. (п. 1.2. Договору); 2) тип кредитної карти: Картка «Універсальна»; 3) строк кредитування: 12 місяців з пролонгацією (п. 1.2. Договору); 4) процентна ставка, відсотків річних: 42,0 % (п. 1.3 Договору); 5) кількість та розмір платежів, періодичність: сплата мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту (п. 1.4. Договору); 6) розмір мінімального обов`язкового платежу: - 5 % від заборгованості, але не менше ніж 100 грн. щомісячно, або 10 % від заборгованості, але не менше 100 грн. щомісячно - у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення (п. 1.4. Договору); 7) проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч. 2 ст.\~625\~Цивільного кодексу\~України встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 60,00 % (п. 1.5. та п. 2.1.1.2.12. Договору). Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг відповідачем підписано власноруч на планшеті, що відповідає вимогам Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України, затвердженого постановою Національного банку України від 13 грудня 2019 № 151. На підставі укладеного договору відповідач отримав платіжний інструмент - кредитну картку № [NUMBER] , строк дії - 04/27, тип\~Універсальна. Відповідач користувався кредитним лімітом, відповідно до виписки по рахунку вчиняв операції, таким чином, згідно до Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів, затвердженого постановою Національного банку країни № 164 від 29 липня 2022 року, відповідач є власником рахунку та держателем платіжного інструменту для здійснення операцій за рахунком. Відповідач користувався кредитним лімітом, повертав використану суму кредитного ліміту та сплачував відсотки за користування кредитним лімітом, але припинив надавати своєчасно позивачеві грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором та підтверджується випискою за рахунком. Таким чином, у порушення умов договору, а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав, хоча ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 03 липня 2024 року має заборгованість - 57609.48 грн., яка складається з наступного: 48306.25 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 9303.23 грн. - заборгованість за простроченими відсотками, яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь разом з понесеним судовими витратами у вигляді судового збору. Представник позивача, Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», в судове засідання на розгляд справи не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином у відповідності до вимог ст. 128 ЦПК України. Це підтверджує довідка про доставку електронного листа (а.с.60, 61). Водночас представник позивача, [PERSON] , який діє на підставі довіреності № 8577-К0О від 15 серпня 2023 року (а.с.55), 03 вересня 2024 року через систему «Електронний суд» надав клопотання, в якому просить розглянути справу без участі представника позивача. Позивач позовні вимоги підтримує в повному обсязі та зазначає, що необхідні докази є в матеріалах справи. Позивач проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення, у разі виникнення обставин викладених в ч. 1 ст. 280 ЦПК України не заперечує (а.с.54). Відповідач, [PERSON] , у судове засідання на розгляд справи не з`явився, причини неприбуття невідомі. Про дату, час та місце розгляду справи неодноразово повідомлявся належним чином у відповідності до вимог ст. 128 ЦПК України. Це підтверджується поштовими конвертами, які повернулися на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.62, 63). Судом ураховується\~рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року за № 17-рп/2011, згідно якого у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема позовній заяві) яка відповідає місцю реєстрації відповідача, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене йому належним чином. В ухвалі про відкриття провадження в справі від 29 липня 2024 року суддею було прийнято рішення про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи та встановлено відповідачеві строк для подання відзиву на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України. Відповідачеві, [PERSON] , за зареєстрованим місцем його проживання було надіслано ухвалу судді про відкриття провадження в справі, про що містяться відомості в матеріалах справи (а.с.53). Поштовий конверт з вкладенням повернувся на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.63). Відповідно до положень п. 5 ч. 6 ст. 272 ЦПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Аналогічні положення закріплені у п.п. 3 та 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, якими врегульовано порядок надсилання та вручення учасникам справи судових повісток та повідомлень. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17 (П/9901/87/18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Згідно штампу «Укрпошта» на конверті (а.с.63) днем проставлення відмітки про відсутність адресата за вказаною адресою є 27 вересня 2024 року. За наведених обставин відповідач вважається таким, що 27 вересня 2024 року отримав копію ухвали суду про відкриття провадження в справі. Проте,\~у визначені судом строки, відзиву на позовну заяву або будь-яких інших заяв, відповідачем подано не було. Тому відповідно до вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи викладене, положення ч. 3 ст. 223 ЦПК України, наявність відомостей про належне повідомлення учасників справи про дату, час та місце слухання справи, клопотання представника позивача про розгляд справи за їх відсутності, суд вважає за можливе здійснювати розгляд справи за відсутності учасників справи. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З наведених вище обставин установлено, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, при цьому в судове засідання не з`явився без повідомлення причин неприбуття, що відповідає передумовам заочного розгляду справи, передбаченим п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Також установлено, що відповідач, у встановлений для нього судом строк, відзив на позовну заяву не подав, що відповідає умові визначеній п. 3 ч. 1 ст. 280 ЦПК України. В матеріалах справи міститься клопотання представника позивача, згідно якого позивач не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.54), що відповідає передумовам заочного розгляду справи, передбаченим п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Враховуючи викладене, суд вважає що існують визначені ч. 1 ст. 280 ЦПК України підстави та умови для здійснення заочного розгляду справи, про що у відповідності до положень ч. 1 ст. 281 ЦПК України без виходу до нарадчої кімнати постановлено відповідну ухвалу. Суд дослідивши матеріали справи, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Статтею 509 ЦК України\~передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до\~ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог\~ЦК України. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (ч. 1\~ст. 530 ЦК України). Відповідно до ч. 2\~ст. 612 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завданні простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України\~якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. Позивач, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за простроченими відсотками, розмір яких передбачений умовами заяви та паспортом споживчого кредиту, які підписані відповідачем. Враховуючи те, що фактично отримані та використані відповідачем (позичальником) кошти в добровільному порядку позивачеві (АТ КБ «Приватбанк») не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України\~за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, тому позивач вправі вимагати захисту своїх прав шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів та процентів за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту. Частинами 1, 2 ст. 83 ЦПК України передбачено, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Позивач, АТ КБ «Приватбанк», при зверненні до суду подало на підтвердження обставин, викладених в позовній заяві, зокрема виписку за договором б/н за період з 01 липня 2023 року по 03липня 2024 року (а.с.14-18); розрахунок заборгованості за договором № б/н від 19 листопада 2021 року (а.с.12-13); заяву про приєднання до Умов та правил надання послуг (а.с.24-35); паспорт споживчого кредитування (а.с.19-23). Судом встановлено, що 19 листопада 2021 року відповідач, [PERSON] ,\~підписав заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг та погодив наступні умови: 1) тип кредиту та розмір кредитного ліміту: відновлювана кредитна лінія до 200 000 грн. (п. 1.2. Договору); 2) тип кредитної карти: Картка «Універсальна»; 3) строк кредитування: 12 місяців з пролонгацією (п. 1.2. Договору); 4) процентна ставка, відсотків річних: 42,0 % (п. 1.3 Договору); 5) кількість та розмір платежів, періодичність: сплата мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту (п. 1.4. Договору); 6) розмір мінімального обов`язкового платежу: - 5 % від заборгованості, але не менше ніж 100 грн. щомісячно, або 10 % від заборгованості, але не менше 100 грн. щомісячно - у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення (п. 1.4. Договору); 7) проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч. 2 ст.\~625\~Цивільного кодексу\~України встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 60,00 % (п. 1.5. та п. 2.1.1.2.12. Договору). 19 листопада 2021 року відповідач підписав паспорт споживчого кредиту, в якому міститься вся необхідна інформація щодо умов кредитування за карткою Універсальна. Відтак, у підписаній сторонами заяві та паспорті споживчого кредиту від 19 листопада 2021 року сторони погодили істотні умови договору, в тому числі розмір процентної ставки. В судовому засіданні встановлено, що позивач свої зобов`язання за договором виконав належним чином. Однак, позивач, [PERSON] , скориставшись кредитними коштами, не виконав зобов`язань, визначених договором, порушив умови щодо погашення кредиту. З наданої позивачем виписки по картковому рахунку б/н за період з 01 липня 2023 року по 03липня 2024 року вбачається, використання відповідачем кредитних коштів: зняття готівки з карткового рахунку, здійснював покупки, поповнення мобільного телефону, так й частково погашав заборгованість по кредиту. Відповідно до наданого позивачем розрахунку станом на 03 липня 2024 року у відповідача утворилась заборгованість в сумі 57609,48 гривень, яка складається з: 48306,25 гривень - заборгованість за тілом кредиту, 9303,23 гривень - заборгованість за простроченими відсотками. Наданий позивачем розрахунок заборгованості за простроченими процентами ніким не оспорений, зроблений у відповідності до погоджених сторонами умов кредитного договору. На момент розгляду справи відповідач не сплатив зазначену суму заборгованості. Будь-яких доказів, що підтверджують невідповідність розміру заборгованості умовам кредитного договору, суду надано не було. Розрахунок заборгованості відповідачем жодним чином не спростований. Умови договору також не оспорюються. В постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-383/2010 (провадження № 14-308цс18) зроблено висновок, що\~стаття 204 ЦК України\~закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Договір від 19 листопада 2021 року відповідачем не оспорений, в установленому законом порядку недійсними його не визнано, а тому в силу положень\~ст. 204 ЦК України\~його умови підлягають до виконання. Враховуючи те, що зобов`язання не виконуються з вини відповідача, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом стягнення з відповідача заборгованості в загальному розмірі 57609,48 гривень. Згідно ч. 1 ст.\~2\~ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до положень ст.\~12\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Згідно до ч.ч. 1, 5 та 6 ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 83 ЦПК України визначено, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Згідно з ст.\~89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). На час розгляду справи судом, відповідачем не надано заперечень проти позову, контррозрахунку, доказів, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку, тощо. На основі всебічно з`ясованих обставин, на які посилається позивач, як на підставу заявлених вимог, підтверджених доказами, перевіреними судом, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на законі і підлягають задоволенню. Таким чином, вимоги позивача є обґрунтованими в розмірі 57609,48 гривень, яка складається з: 48306,25 гривень - заборгованість за тілом кредиту, 9303,23 гривень - заборгованість за простроченими відсотками. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а позивачем було сплачено судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 2422 гривень 40 коп. (а.с.1), суд вважає за необхідне судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору покласти на відповідача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved