Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-13 00:00:00

02 вересня 2024 року засобами електронного зв`язку до Варвинського районного суду Чернігівської області надійшла вказана позовна заява, відповідно до змісту якої адвокат Столітній М.М., діючи в інтересах ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА», просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача суму заборгованості в розмірі 57\~707,42 грн, з яких: 16\~200 грн сума кредиту та 41\~507,42 грн відсотки за користування кредитом. Крім цього, просить стягнути із відповідача сплачену суму судового збору у розмірі 2\~422,40 грн та понесені позивачем витрати на правову допомогу у розмірі 10\~000 грн. В обґрунтування позовних вимог посилаються на те, що 21 липня 2023 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» було укладено електронний договір №6886226 про надання споживчого кредиту. Як стверджує сторона позивача даний Кредитний договір укладено відповідно до Правил надання коштів у позику на умовах фінансового кредиту, затверджених наказом №205-ОД від 10 лютого 2022 року, розміщених на їх сайті https://creditplus.ua/ru/documents. Обумовлена сторонами договору сума кредиту складала 16\~200 грн, строк кредитування 360 днів, з періодичністю платежів зі сплати відсотків кожні 20 днів, кінцева дата повернення кредиту 15 липня 2024 року, стандартна процентна ставка 1,99% у день. Кредитор за умовами даного Договору свої зобов`язання виконав, надавши кредит у сумі 16\~200 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача. При цьому, в обумовлений сторонами термін відповідач зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав. 27 травня 2024 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» укладено договір факторингу №27.05/24-Ф, відповідно до умов якого первісний кредитор відступив позивачу права грошової вимоги за кредитним договором, що був укладений з відповідачем. Про відступлення права грошової вимоги відповідача було повідомлено шляхом направлення повідомлення на електронну пошту відповідача, вказану ним при укладенні Кредитного договору з ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА». Відтак, усупереч умовам кредитного договору, відповідач не виконав свого боргового зобов`язання, не повернув наданий йому кредит у строки, передбачені кредитним договором. Станом на дату звернення до суду з вказаним позовом заборгованість за даним Кредитним договором становить 57\~707,42 грн, з яких: 16\~200 грн сума кредиту та 41\~507,42 грн відсотки за користування кредитом. Таким чином, зважаючи на неможливість вирішення даного спору у добровільному порядку, позивач був вимушений звернутися до суду з метою захисту порушених прав. Ухвалою Варвинського районного суду Чернігівської області від 16 вересня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 14 жовтня 2024 року. Додатково за клопотанням сторони позивача витребувано у АТ КБ «ПРИВАТБАНК» належним чином завірені копії документів, які б підтверджували факт отримання відповідачем суми кредиту. На виконання вищевказаної ухвали суду, 08 жовтня 2024 року з АТ КБ «ПРИВАТБАНК» надійшли витребувана інформація (а.с. 113). ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» явку свого представника у судове засідання не забезпечило. У прохальній частині позову вказали, що у випадку відсутності відзиву на позовну заяву, розгляд справи здійснювати без участі їхнього представника. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся засобами поштового зв`язку у встановленому законом порядку, свідченням чого є відповідне поштове повідомлення (а.с. 110). Відзиву на позовну заяву чи інших заяв з процесуальних питань від відповідача не надійшло. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, про причини своєї неявки в судове засідання не повідомив, відзиву не подав, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на підставі ст. 280 ЦПК України проводить заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 21 липня 2023 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНИ» та [PERSON] було укладено Договір №6886226 (а.с. 23-27), шляхом використання відповідачем електронного підпису одноразовим ідентифікатором «А1982», на умовах поворотності, строковості та платності, відповідно до положень якого сторони Договору узгодили наступні умови. Згідно п. 1.2, 1.3, 1.4, 1.5, 1.6, 1.7 вказаного Договору, ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНИ» надає [PERSON] кредит у гривні на споживчі (особисті) потреби, а останній зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки передбачені договором. Сума кредиту складає 14\~200 грн. Строк кредиту - 360 днів. Періодичність платежів зі сплати відсотків кожні 20 днів. Детальні терміни повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (Графік платежів), що є Додатком №1 до цього Договору. Тип процентної ставки фіксований - 1,99% стандартна процентна ставка у день та 1,393% знижена процентна ставка у день. Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору складає: 45\~138,26% річних за стандартною ставкою; 29\~506,18% річних за зниженою ставкою. Кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі, шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] (п.2.1. Договору №6886226). Відповідачем, 21 липня 2023 року аналогічним чином було підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором «А1982»: Паспорт споживчого кредиту (а.с. 30-31), де сторонами за згаданим кредитним договором своїми підписами додатково затверджено істотні умови такого кредиту, та Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (Додаток №1 до Договору про надання споживчого кредиту №6886226 від 21 липня 2023 року) (а.с. 28). Крім того, у подальшому, 23 липня 2023 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНИ» та [PERSON] було укладено Додаткову угоду до Договору №6886226 про надання споживчого кредиту від 21 липня 2023 року (а.с. 15), шляхом повторного використання відповідачем електронного підпису одноразовим ідентифікатором «С5459», відповідно до умов якої сторони домовилися збільшити суму кредиту на 2\~000 грн, у зв`язку з чим і були внесені відповідні зміни у п. 1.3. первісного Договору, визначивши суму кредиту 16\~200 грн. Додатково, аналогічним чином відповідачем було підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором «С5459»: Паспорт споживчого кредиту (а.с. 32-33) та Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (Додаток №1 до Договору про надання споживчого кредиту №6886226 від 21 липня 2023 року) (а.с. 16). На підтвердження позовних вимог стороною позивача також було подано копію Правил надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, затверджених наказом ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНИ» №205-ОД від 10 лютого 2022 року (а.с. 66-75). Обумовлену Договором суму кредиту у загальному розмірі 16\~200 грн, ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНИ» було зараховано відповідачу на вказану ним у договорі платіжну картку № [NUMBER] , двома платежами: 21 липня 2023 року 14\~200 грн та 23 липня 2023 року 2\~000 грн, що доводиться копіями відповідних повідомлень про успішність таких операцій (а.с. 13, 14) та відповіддю АТ КБ «ПРИВАТБАНК», як емітентом вказаного банківського рахунку (а.с. 113), що на переконання суду є належним підтвердженням виконання позикодавцем умов вказаного Договору. Повноваження директора [PERSON] щодо права вчиняти юридичні дії від імені ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНИ» підтверджено відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а також матеріалами справи щодо реєстрації фінансової установи ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНИ» Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (а.с. 56). Суд зважає, що відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. Згідно зі статтею 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. За приписами ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). За змістом ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію». Так, згідно із статтею 13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію"). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму (ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»). Таким чином, судом встановлено що, посилання на обставини укладення вищезазначеного Кредитного договору між сторонами договору про надання кредиту в електронній формі, відповідає положенням Закону України «Про електронну комерцію», оскільки позивачем доведено, що відповідач [PERSON] ідентифікував себе в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єктів електронної комерції; надав відповідні дані для заповнення формуляра заяви (П.І.П, РНОКПП, місце проживання, телефон, дані паспорту та ін.) та шляхом накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним Законом України «Про електронну комерцію» погодився з запропонованими умовами договору та підписав їх. Факт підписання сторонами зазначеного Договору та Додаткової угоди до нього не спростований та не оспорюється. За таких обставин, судом встановлено, що між [PERSON] та первісним позикодавцем ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНИ» виникли договірні відносини, оскільки між ними був укладений відповідний Договір про надання споживчого кредиту. На переконання суду вказаний правочин є правомірним, адже в розумінні ст. 204 ЦК України його недійсність прямо законом не встановлена. Відомості щодо визнання даного Договору недійсним у суду відсутні, зустрічний позов стороною відповідача не заявлено. З метою підтвердження наявності у позивача в межах вищевказаного Договору про надання споживчого кредиту відповідного права вимоги до позичальника, - відповідача по справі, до матеріалів справи додано наступні документи. Копія Договору факторингу №27.05/24-Ф від 27 травня 2024 року, відповідно до умов якого вбачається, що ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНИ», як клієнт, відступило на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА», як фактору, права грошової вимоги до боржників, за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників, укладеними між кредиторами та боржниками (а.с. 83-87). Відповідно до п. 1.2. Договору факторингу, перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається у момент підписання сторонами Акту прийому-передачі реєстру боржників, згідно Додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору. Ціна продажу за Договором становить 4\~067\~724,99 грн (п. 3.3. Договору факторингу). З метою належного виконання вищевказаного положення Договору факторингу, ТОВ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» було перераховано на користь ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» кошти в обумовленій Договором сумі, що доводиться копіями відповідних платіжних інструкцій (а.с. 52, 53). При цьому, суд бере до уваги, що доказів на підтвердження того, що вищевказаний Договір факторингу, укладений між первісним кредитодавцем ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНИ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА», скасований, відповідачем не надано. Щодо вказаного відступлення права вимоги [PERSON] було повідомлено електронним зв`язком, шляхом направлення на його електронну адресу, відповідного повідомлення (а.с. 34). Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав (ст. 514 ЦК України). Таким чином, з огляду на встановлені судом обставини, суд приходить до висновку щодо набуття позивачем права відповідної грошової вимоги до відповідача [PERSON] за Договором про надання споживчого кредиту №6886226, укладеним 21 липня 2023 року з ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНИ», з урахуванням Додаткової угоди від 23 липня 2024 року, щодо заборгованості у розмірі 57\~707,42 грн, з яких: 16\~200 грн сума кредиту та 41\~507,42 грн відсотки за користування кредитом. Зі змісту ст. 526, 530 ЦК України вбачається, що зобов`язання повинно виконуватися відповідно до умов договору у встановлені строки. Відповідно до положень ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За таких обставин, судом встановлено, що після укладення вищезазначеного Договору про надання споживчого кредиту відповідач [PERSON] допустив порушення зобов`язань, встановлених договором, доказів своєчасного та належного виконання умов договорів не надав, що свідчить про наявність вказаної позивачем заборгованості. Суд також бере до уваги, що під час судового розгляду стороною відповідача розрахунок такої заборгованості не спростовувався, оскільки останнім будь-яких заперечень щодо його змісту до суду не надано, а тому суд вважає його математично обґрунтованим та погоджується з розрахунком (а.с. 36-44), який наданий позивачем в обґрунтування заявлених вимог та приходить до висновку щодо наявності правових підстав для задоволення заявленого позову у повному обсязі. У зв`язку з цим, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, необхідно стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у сумі 2\~422,40 грн (а.с. 1, 98). При цьому, що стосується заявлених вимог щодо розподілу судових витрат в частині наданої стороні позивача правничої допомоги, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 2 ст. 133 ЦПК України). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до положень ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частина 8 ст. 141 ЦПК України передбачає, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонам доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Позивачем заявлені вимоги щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правову допомогу у розмірі 10\~000 грн. В обґрунтування витрат на правничу допомогу стороною позивача було долучено до матеріалів справи наступні документи: - копія свідоцтва про право на зайняття адвокатської діяльністю Столітньому М.М. та копія ордеру про надання правничої допомоги серії АІ №1681194 від 08 серпня 2024 року та (а.с. 29, 55); - копія Договору №17/07-2024 від 17 липня 2024 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» та адвокатом Столітнім М.М. (а.с. 81-82); - копія Акту про надання правової допомоги згідно Договору №17/07-2024 від 17 липня 2024, укладеного 14 серпня 2024 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» та адвокатом Столітнім М.М., загальна вартість робіт 10\~000 грн (а.с. 45); - копія рахунку на оплату клієнтом ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» на користь адвоката Столітнього М.М. по замовленню №4201/14/08 від 14 серпня 2024 року на суму 10\~000 грн (а.с. 35). Таким чином, суд, аналізуючи документи надані на обґрунтування витрат на правничу допомогу стороною позивача, приходить до висновку щодо їх належності у як доказів на підтвердження понесених ними судових витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. При цьому суд вважає за необхідне наголосити, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved