Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-22 00:00:00

21.10.2024 [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту смерті, яку обґрунтовує тим, що [INFO] померла його мати, [PERSON] , яка проживала та була зареєстрована по [ADDRESS] . Оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, заявник не може отримати свідоцтво про смерть матері у відділі державної реєстрації актів цивільного стану. Встановлення даного факту йому необхідно для державної реєстрації смерті матері, отримання свідоцтва про її смерть та у подальшому прийняття спадщини. Заявник в судове засідання не з`явився, надав клопотання про проведення судового засідання без його участі, заяву підтримує та просить задовольнити (а.с.82). Представник заінтересованої особи в судове засідання не прибув, надав заяву, в якій просить заяву розглянути без його участі, не заперечує проти задоволення заяви (а.с.83). Враховуючи те, що учасники справи до суду не з`явились, суд вважає за необхідне розгляд справи провести відповідно до вимог ст.247 ч.2 ЦПК України без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. Згідно вимог ч.1ст.317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Судом встановлено, що заявник в справі є сином [PERSON] , що підтверджується довідкою про народження №1363, виданою 25.11.2003 (а.с.6). [PERSON] проживала та була зареєстрована по [ADDRESS] (а.с.13, 14). Відповідно до Указу Президента України «Про межі та перелік районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях» від 07 лютого 2019 року № 32/2019 м.Брянка входить до переліку міст, тимчасово окупованих у Луганській області. Мати заявника в справі, [PERSON] померла [INFO] в м.Брянка Луганської області. Відомості про смерть, зазначені у свідоцтві про смерть серії [NUMBER] від 24.09.2024, довідці про смерть №С-01072 від 24.09.2024, медичному свідоцтві про смерть серії 43 №236100122 від 23.09.2024, виданими органами на тимчасово окупованій території України (а.с.10-12). Відповідно до ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом; будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Згідно з частиною першою статті 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території. Відповідно до положень статті 49 Цивільного кодексу України смерть фізичної особи є актом цивільного стану та підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Згідно з частиною першою статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Таким чином, діюче законодавство України передбачає державну реєстрацію факту смерті або на підставі лікарського свідоцтва про смерть або на підставі рішення суду. Пунктом 13 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Оскільки смерть [PERSON] настала в м.Брянка Луганської області, на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, суд погоджується з тим, що отримати лікарське свідоцтво про смерть, видане компетентним органом державної влади України, є неможливим, а тому єдиною підставою для державної реєстрації смерті в даному випадку є рішення суду про встановлення факту смерті. Враховуючи викладене, суд вважає що факт смерті [PERSON] на тимчасово окупованій території знайшов своє підтвердження, а тому суд вважає за необхідне вимоги заявника задовольнити, оскільки вони є обґрунтованими і відповідають вимогам Закону. Згідно ст.319 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Відповідно до п. 8 ч. 1ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, а тому необхідно допустити негайне виконання рішення у зазначеній справі.

Outcome: approved