Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-16 00:00:00

У січні 2024 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив стягнути з відповідача на користь позивача надміру виплачені кошти державної допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю та надбавки на догляд у розмірі 5957,14 грн. та судові витрати у розмірі 2684,00 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що відповідач з 2018 року перебуває на обліку в органах соціального захисту населення як отримувач державної допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю та надбавки на догляд, дитина з інвалідністю [PERSON] , [INFO] . 22 жовтня 2018 відповідач звернулась до Управління з заявою про призначення державної соціальної допомоги. Відповідно до п. 2.1 Порядку право на державну соціальну допомогу потребують особи з інвалідністю з дитинства та діти з інвалідністю віком до 18 років. Враховуючи викладене, Управлінням було визначено обсяг надміру сплачених коштів допомоги за період з 14.11.2020 року по 31.12.2020 у розмірі 3516,40 грн. Відповідачу було надіслано повідомлення про припинення надання та повернення надміру виплачених коштів державної допомоги в розмірі 1992,63 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, раніше представник надав заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про час та місце судового засідання була повідомлена належним чином. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог позивача слід відмовити по наступним підставам. Відповідач з 2018 року перебуває на обліку в органах соціального захисту населення як отримувач державної допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю та надбавки на догляд за дитиною з інвалідністю. 22 жовтня 2018 року відповідач звернувся до Правобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради із заявою про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг, у якій просила призначити допомогу, зокрема, державної допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю та надбавки на догляд за дитиною з інвалідністю. Вказаною заявою відповідач зобов`язався повідомити органи праці та соціального захисту населення в разі зміни обставин, які можуть вплинути на отримання соціальної допомоги, компенсації та пільг. Разом із заявою про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг відповідач надав декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги. Згідно наданого позивачем розрахунку надміру отриманих коштів, розмір надміру виплачених коштів за період з 14.11.2020 року по 30.11.2020 року становить 1992,63 грн. Вирішуючи пред`явлені позовні вимоги судом враховується наступне. Відповідно до п. 2.1 Порядку надання державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства фінансів України 30.04.2002 року № 226/293/169 право на державну соціальну допомогу мають особи з інвалідністю з дитинства та діти з інвалідністю віком до 18 років. Згідно до п. 2.6. Порядку державна соціальна допомога особам з інвалідністю з дитинства, призначається на весь час інвалідності, встановленої органами медико-соціальної експертизи. Державна соціальна допомога особам з інвалідністю з дитинства призначається на строк, зазначений у медичному висновку про дитину з інвалідністю, який видається у порядку, встановленому Міністерством охорони здоров`я України, але не більш як по місяць досягнення дитиною з інвалідністю 18-річного віку включно. Згідно до п. 3.1. Порядку на підставі документів, зазначених у підпункті 2.4 Порядку, до державної соціальної допомоги призначається також надбавка на догляд: за особами з інвалідністю з дитинства 1 групи; за одинокими особами з інвалідністю з дитинства II і III групи, які за висновком лікарсько-консультативної комісії лікувально-профілактичного закладу потребують постійного стороннього догляду; за дітьми з інвалідністю. Відповідно до п. 3.10. Порядку надбавка на догляд за особами з інвалідністю з дитинства призначається на строк інвалідності, вказаний у виписці з акта огляду МСЕК. За п. 6.1. Порядку розмір державної соціальної допомоги встановлюється відповідно до прожиткового мінімуму, що визначається згідно з законодавством України. Відповідно до постанови КМУ № 264 від 08.04.2020 року з метою посилення соціального захисту населення на період вжиття заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, Кабінет Міністрів України постановив, що на період карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, строк звернення за призначенням державної допомоги сім`ям з дітьми, державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю, тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату, продовжується на період карантину та один місяць після дати його відміни. У разі коли отримувачами державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю, державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю пропущено строк переогляду, виплата таких видів допомоги не зупиняється до закінчення строку дії карантину з подальшим проведенням перерахунку розміру виплаченої допомоги на підставі результатів переогляду та заяви отримувачів або їх батьків чи інших законних представників. Згідно до пп. 1 п. 1 постанови КМУ № 264 від 08.04.2020 року з 14.11.2020 року по 31.12.2020 року продовжено виплату державної допомоги у раніше призначених розмірах в сумі 3516,40 грн. Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Разом з тим, ст. 1215 ЦК України встановлює випадки, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Так, не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Отже, законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 02 липня 2014 року у справі № 6-91цс14 та у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2019 року у справі № 545/163/17 (провадження № 61-33727сво18). При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум. Наведене узгоджується із висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 753/15556/15-ц (провадження № 14-445цс18), постанові Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі № 607/4570/17-ц (провадження № 61-29030св18) Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що відповідач не допустила будь-якої недобросовісної поведінки, не подавала до органів недостовірної інформації та не вчиняла жодних дій, які призвели або могли призвести до виникнення переплати їй державної соціальної допомоги. На державну соціальну допомогу, отриману відповідачем, поширюється дія пункту 1 частини першої статті 1215 ЦК України. Вказана грошова сума не підлягає поверненню, якщо особа, яка її сплатила не доведе, що виплата була здійснена внаслідок рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Враховуючи вищевикладене, позивачем не наведено обов`язкових умов повернення надмірно виплаченої соціальної допомоги, зокрема, не надано суду будь-яких доказів, що підтверджували б наявні ознаки (обставини) навмисного подання саме відповідачем недостовірних відомостей чи приховання відомостей, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на державну соціальну допомогу та на визначення її розміру. Таким чином, перераховані грошові кошти у вигляді соціальної допомоги надані позивачем добровільно та за відсутності недобросовісності зі сторони відповідача. Враховуючи соціальний статус сім`ї відповідача, необхідність дотримання справедливого балансу між інтересами держави та втручанням у права відповідача, суд вважає, що примусове повернення наданої державою соціальної допомоги може призвести до покладення на відповідача надмірного тягаря. Враховуючи викладене суд дійшов висновку, що позовні вимоги Правобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради задоволенню не підлягають. Оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено, понесені позивачем судові витрати на підставі ст. 141 ЦПК України розподілу між сторонами не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed