Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-13 00:00:00

Представник позивача\~адвокат Мотуз\~О.В.,\~який діє\~в інтересах\~позивача [PERSON] ,\~ звернувся з позовом до Акціонерного товариства "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те, що позивач\~\~працював в шкідливих умовах на підприємстві відповідача, внаслідок чого захворів на\~\~професійні захворювання. Оглядом МСЕК 29.08.2024 року у зв`язку професійним захворюванням йому встановлено 65% втрати працездатності та третю групу інвалідності безстроково. Вважає, що з вини підприємства, яке не створило безпечних умов праці, він втратив своє здоров`я, завдана моральна шкода, яка полягає в тому, що його постійно турбує фізичний біль, погане самопочуття, порушення душевної рівноваги, потреба у постійному стаціонарному лікуванні. В наслідок отримання хронічних професійних захворювань призвело до втрати ним працездатності у розмірі 65% та встановлення третьої групи інвалідності безстроково. Розмір моральної шкоди позивач оцінює в сумі 245\~000,00 грн., яку просив стягнути з відповідача. Ухвалою Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 03 вересня 2024 року судом постановлена ухвала про відкриття провадження та призначення розгляду в порядку спрощеного провадження. Відповідач надав відзив на позов, у якому просить суд\~відмовити в\~повному обсязі\~в задоволенні\~позовних вимог\~\~ [PERSON] \~\~до\~Акціонерного товариства\~"Марганецький\~гірничо-збагачувальний\~комбінат"\~про відшкодування\~моральної шкоди,\~\~заподіяної\~ушкодженням здоров`я\~на виробництві\~у повному\~обсязі.\~Зазначив,\~що позивач\~не надав\~суду інформацію\~про те,\~що\~\~27.06.2024\~року між ним та АТ "Марганецький ГЗК" був укладений договір про добровільне відшкодування моральної шкоди, відповідно до якого АТ "Марганецький ГЗК" сплатило позивачу грошові кошти в сумі 12422,37 гривень в рахунок грошового відшкодування моральної шкоди, зумовленої втратою здоров`я внаслідок виявлених захворюваньВідповідно до ч.2\~ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні правовідносини. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] працював на підприємстві відповідача, в умовах впливу шкідливих факторів 04 роки 04 місяці 21 день в умовах впливу шкідливих факторів (а.с.8 зв. бік). Відповідно до довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги обласної МСЕК №2 м. Кривого Рогу серія 12ААА №130217 від 29.08.2024 року, [PERSON] встановлено ступінь втрати професійної працездатності\~65% (50% радикулопатія, 10% ХОЗЛ, 5% туговух.). Забезпечення лікарськими засобами, виробами медичного призначення та встановлено третю групу інвалідності безстроково (а.с. 7). \~ \~ \~ \~Згідно Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 08.07.2024 року встановлено причини виникнення професійного захворювання: отруєння хімічними речовинами, у тому числі аерозолі переважно фіброгенної дії, важкість праці, шум. Робоче місце відноситься до 3 класу 2 ступені у відповідності з Гігієнічною класифікацією праці за показниками шкідливості та небезпечності факторів виробничого середовища, важкості та напруженості праці, затвердженою наказом МОЗ України від 08.04.2014 №248 (а.с.8-10). З наведеного вбачається, що між сторонами склалися трудові правовідносини, оскільки професійне захворювання отримано позивачем під час виконання ним трудових обов`язків, а отже наявні у зв`язку з цим підстави, передбачених\~ст.ст.Кодекс законів про працю України\~153, 237-1 КЗпП України, для відшкодування моральної шкоди, виходячи з наступного. Відповідно до\~статті 153 КЗпП України\~забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.\~Статтею 173 КЗпП України\~закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків. Згідно частин 1,3ст. 13\~Закону України «Про охорону праці», роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог. Статтею 237-1 КЗпП України\~передбачено проведення відповідно до законодавства власником або уповноваженим ним органом відшкодування моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. У зв`язку з тим, що відповідно до положень\~ст. 237-1 КЗпП України\~відшкодувати працівнику моральну шкоду у випадку, передбаченому даною статтею, покладено на власника або уповноважений ним орган, і, як встановлено судом, втрата працездатності позивача настала внаслідок професійного захворювання, спричиненого негативними виробничими факторами під час виконання позивачем трудових обов`язків, і моральну шкоду йому заподіяно ушкодженням здоров`я, пов`язаним із виконанням трудових обов`язків, а роботодавець не забезпечив створення безпечних умов праці, суд дійшов висновку про необхідність відшкодування позивачу моральної шкоди за рахунок відповідача. Враховуючи встановлені судом обставини, які знайшли підтвердження в наданих доказах, встановлений факт завдання моральної шкоди позивачу підприємством - відповідачем внаслідок порушення вимог законодавства про охорону праці, встановлених нормативів щодо рівня небезпечних та шкідливих факторів виробничого середовища та трудового процесу, суд вважає, що причинена моральна шкода підлягає компенсації. Право на компенсацію за моральну шкоду, виникає у особи з дня встановлення йому стійкої втрати працездатності вперше висновком медико-соціальної експертної комісії (дана правова позиція знайшла своє відображення в постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 11 травня 2016 року по справі № 6-3149цс15). У зв`язку з вищевикладеним, суд не бере до уваги посилання відповідача на укладений між сторонами договір 27.06.2024 року про відшкодування моральної шкоди, оскільки його було укладено до встановлення у позивача стійкої втрати працездатності вперше висновком МСЕК. Доводи представника АТ «МГЗК» про відсутність обов`язку підприємства відшкодовувати моральну шкоду завдану позивачу, суд до уваги не приймає, оскільки обов`язок створити безпечні умови праці законодавством покладено на роботодавця. Крім того, доводи представника відповідача факту відсутності підстав відшкодування позивачу моральної шкоди суд вважає безпідставними, оскільки вказане спростовується матеріалами справи: факт заподіяння такої шкоди, у зв`язку із професійним захворюванням, встановлений медичними довідками та виписними епікризами, про тривалість лікування та перенесений фізичний біль. Так, позивач відчуває біль в шийному і правому крижовому відділі хребта, з іррадіацією в праву ногу, біль та обмеження руху в ліктьових, плечових та колінних суглобах, зниження слуху, шум у вухах, сухий кашель, біль за грудиною, задишку при незначному фізичному навантаженні, що вимагає додаткових зусиль для продовження активного громадського життя та підтримання в належному стані здоров`я, він обмежений в спілкуванні з оточуючими, вирішенні своїх побутових потреб, що порушує його нормальні життєві зв`язки. Таким чином, встановивши, що професійне захворювання позивача, яке завдає йому фізичного болю та душевних страждань, виникло з вини АТ «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат», яким було допущено перевищення гранично допустимого рівня небезпечних та шкідливих факторів виробничого середовища та трудового процесу, що підтверджено висновком МСЕК щодо втрати позивачем працездатності, суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок професійного захворювання (постанова Верховного Суду від 20 лютого 2019 року по справі № 211/2524/16-ц). Обґрунтовуючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходить з меж позовних вимог та доводів позовної заяви, тяжкості наслідків, які настали в здоров`ї позивача, незворотності змін його здоров`я, розміру втрати працездатності, постійний характер страждань, який переносить біль в шийному і правому крижовому відділі хребта, з іррадіацією в праву ногу, біль та обмеження руху в ліктьових, плечових та колінних суглобах, зниження слуху, шум у вухах, сухий кашель, біль за грудиною, задишку при незначному фізичному навантаженні, що вносить істотні вимушені зміни у життєвих стосунках, виходячи із засад розумності та справедливості, з урахуванням ступеню втрати професійної працездатності - 65 %, період роботи у відповідача понад 4 років в умовах впливу шкідливих факторів, що також призвело до інвалідності ІІІ групи, тому суд вважає необхідним визначити розмір компенсації в сумі 130 000 грн., що буде відповідати розміру заподіяної моральної шкоди. Відповідно до Закону №\~466 внесено зміни до п.п.164.2.14 а статті 164\~Податкового кодексу\~України щодо оподаткування податком на доходи фізичних осіб сум відшкодування моральної шкоди (норма набрала чинності з 23.05.2020 року). \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~До загального місячного (річного) оподаткування доходу платника податків, з урахування змін, внесених Законом № 466, включається у вигляді відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю, а також відшкодувань моральної шкоди в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, або в розмірі визначеному законом (п.п.164.2.14 п.164.2 ст.164 Податкового кодексу України). \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Враховуючи викладене, у разі якщо виплата немайнової (моральної) шкоди за рішенням суду здійснюється податковим агентом на користь фізичної особи - платника податків, то сума такої шкоди не включається до загального місячного (річного) оподаткованого доходу платника податку в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня звітного (податкового) року, або в розмірі, визначеному законом. \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Отже, з 23 травня 2020 року звільняється від оподаткування податком на доходи фізичних осіб відшкодування моральної шкоди в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня звітного (податкового) року, або в розмірі, визначеному законом. \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~В зв`язку з вищевикладеним, розмір моральної шкоди необхідно стягнути з урахуванням утримання з нього обов`язкових податків і зборів. Також, у зв`язку із звільненням позивача від сплати судового збору при подачі позову та частковим задоволенням позовних вимог, підлягає стягненню з відповідача судовий збір в доход держави у розмірі 1300 гривень (з розрахунку: 1% від суми моральної шкоди, присудженої до стягнення).

Outcome: partial