Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-13 00:00:00

13.05.2024 року до Святошинського районного суду м. Києва через підсистему «Електронний суд» надійшли матеріали позовної заяви, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість співвласника у загальному розмірі 11 547,32 грн та судовий збір у розмір 2 422,40 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з 01.10.2018 р. ОСББ «Петрицького 13» здійснює управління багатоквартирним будинком за адресою: [ADDRESS] на умовах самоуправління. Відповідач є співвласником багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] , оскільки з 07.11.2013 р. є власником квартири [ADDRESS] у цьому будинку. На власника майна покладається обов`язок його утримання. Внаслідок ухилення відповідача від виконання обов`язків зі сплати послуг на утримання майна за період з 01.10.2018 р. по 30.09.2020 р. у відповідача утворилася заборгованість у розмірі 11 549,60 грн та стягнення цієї суми було предметом судового наказу по справі №759/17043/20, також за період з 01.10.2020 р. по 30.04.2023 р. утворилася заборгованість у розмірі 20 669,05 грн. Зі змісту рахунків на сплату внесків вбачається, що внески були нараховані відповідачу у розмірах, встановлених рішеннями загальних зборів співвласників. Виставлені позивачем рахунки за період травень 2023 - квітень 2024 відповідач не оплачувала. У цей період, а саме: 23.10.2023, що відображено в акті звірки та «рахунку на сплату внесків та інших платежі за жовтень 2023» на особовий рахунок № [NUMBER] була зараховано сума у розмірі 20669,05 грн стягнута приватним виконавцем під час примусового виконання рішення 759/9641/23. Отже, за період з 01.05.2023 р. по 30.04.2024 р. відповідачу нараховано внесків на загальну суму 11 547,32 грн. про те не здійснено оплати наданих послуг позивачем. Ухвалою судді від 14 травня 2024 року розгляд справи призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с. 56) Ухвалою судді відповідачу надано встановлений законом строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, надано строк для направлення відзиву на позовну заяву. Ухвалою судді відповідачу надано встановлений законом строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, надано строк для направлення відзиву на позовну заяву. Поряд з цим, відповідач ухвалу суду від 14 травня 2024 року про відкриття провадження не отримала, оскільки рекомендоване повідомлення та конверт повернулися до суду із відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 61-62). Відповідач заяву із запереченнями про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзиву на позовну заяву до суду не направила. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] , належить на праві власності квартира [ADDRESS] згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (а.с. 16-17) Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Петрицького 13» було створено співвласниками будинку [ADDRESS] та проведено його державну реєстрацію 02.06.2015 року, про що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань внесено відповідний запис ОСББ «Петрицького 13» діє на підставі Статуту, який затверджено Загальними зборами співвласників та діє метою створення об`єднання є забезпечення і захист прав співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належне утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та цим Статутом (а.с. 20-26) Пунктом 3.2. Рішення Загальних зборів співвласників ОСББ «Петрицького 13» від 23.03.2021 р., що оформлене протоколом №3 від 04.04.2021 р. затверджено, що з 01.03.2021 р. щомісячний розмір внесків співвласників (власників квартир та нежитлових приміщень Будинку) на управління багатоквартирним будинком (забезпечення Об?єднанням утримання і експлуатації будинку) у розмірі 11,97 грн/м2 загальної площі включаючи: 3,10 грн/м2 загальної площі квартири, нежитлового приміщення в Ремонтний фонд Об?єднання тa 1,16 грн/м2 загальної площі квартири, нежитлового приміщення - фонд благоустрою Об?єднання 01.03.2021 року затверджено розмір щомісячного платежу співвласників житлових та нежитлових приміщень для забезпечення охорони будинку і прибудинкової території та модернізації обладнання в розмірі 120,00 грн. з однієї квартири нежитлового приміщення. 01.03.2021 року затверджено розмір щомісячного платежу співвласників житлових та нежитлових приміщень на оплату послуг з управління та адміністрування ОСББ, т.ч, на оплату праці голови правління (з податками), в розмірі 150,00 грн. з однієї квартири І нежитлового приміщення.» 01.03.2021 року затверджено щомісячний обов?язковий платіж пропускного режиму та диспетчеризації в сумі 190,00 грн. з однієї квартири/ нежилого приміщення Рішенням Загальних зборів співвласників ОСББ «Петрицького 13» від 23.03.202 р., що оформлене протоколом №3 від 04.04.2021 р. ухвалено: Пунктом 6.2. затверджено з 01.01.2024 р. щомісячний розмір внесків власників квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку [ADDRESS] на управління багатоквартирним будинком (забезпечення утримання експлуатації багатоквартирного будинку та прибудинкової території) з розрахунку 14,57 грн за 1м2 загальної площі, що перебуває у власності співвласника, в тому числі відрахування у Ремонтний фонд 1,50 грн за 1 м2 та у Резервний фонд - 1,00 грн. за 1м2 Пунктом 6.3. затверджено з 01.01.2024 р. розмір щомісячного внеску власників квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку [ADDRESS] для забезпечення охорони будинку та прибудинкової території в сумі: 155,00 грн з однієї квартири, нежитлового приміщення Пунктом 6.4. затверджено з 01.01.2024 р. щомісячний внесок власників квартир та нежитлових приміщень будинку [ADDRESS] на заходи пропускного режиму в сумі 210,00 грн з однієї квартири, нежитлового приміщення. Пунктом 6.5. затверджено з 01.01.2024 р. щомісячний внесок власників квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку [ADDRESS] на оплату послуг з управління та адміністрування діяльності ОСББ у розмірі 150,00 грн з однієї квартири, нежитлового приміщення Позивач також зазначив, що у відповідача станом на день подання позову існує заборгованість перед ОСББ «Петрицького 13», за період з 01.10.2018 р. по 30.09.2020 р. у розмірі 11 549,60 грн, про що свідчить судовий наказ №759/17043/20 виданий Святошинським районним судом м. Києва та існує заборгованість за період з 01.10.2020 р. по 30.04.2023 р., що було предметом судового розгляду по справі №759/9641/23. Постановою Пленуму Верховного Суду України за №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення» (з наступними змінами) передбачено, що відповідно до принципу безпосередності судового розгляду рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення. Згідно довідки про обсяги заборгованості співвласника Вих. № 06-24 від 13.05.2024 та акту звіряння взаємних розрахунків у відповідача утворилася заборгованість за період з 01.05.2023 р. по 30.04.2024 р. у розмірі 11 547,32 грн з яких: 5 807,32 грн внесок на управління; 1 580,00 грн внесок на заходи охорони будинку та прибудинкової території; 2 360,00 грн внесок на заходи пропускного режиму; 1 800,00 грн внесок на управління та адміністрування (а.с. 11) Згідно з ч. 3 ст. 11, ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства, якими відповідно до ч. 2 ст. 4 ЦК України є, зокрема, закони України. Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 4 Закону України «Про Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. Згідно із ч. 1 ст. 7 Закону України «Про Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» статут об`єднання складається відповідно до типового статуту, який затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної житлової політики і політики у сфері житлово-комунального господарства. Згідно ч. 1 ст. 9 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками. За рішенням співвласників усі або частина функцій з управління багатоквартирним будинком можуть передаватися управителю або всі функції - об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку. Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» витрати на управління багатоквартирним будинком включають: 1) витрати на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку; 2) витрати на оплату комунальних послуг стосовно спільного майна багатоквартирного будинку; 3) витрати на сплату винагороди управителю в разі його залучення; 4) інші витрати, передбачені рішенням співвласників або законом. Згідно ч. 2 ст. 12 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» витрати на управління багатоквартирним будинком розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, якщо рішенням зборів співвласників або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником. Згідно з ч. 1 ст. 20 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності. Статтею 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» встановлено, що співвласник зобов`язаний виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання, виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень, та своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Відповідно до ст. 16 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту об`єднання, зокрема, встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервною та ремонтного фондів. Порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів, встановлюються загальними зборами об`єднання відповідно до законодавства та статуту об`єднання, що передбачено ч. 2 ст. 21 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку». Відповідно до положень ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до ст.ст. 64, 66, 67 Житлового кодексу УPCP, сплачується плата за користування жилим приміщенням, сплачується плата за утримання будинку та прибудинкової території та плата за спожиті комунальні послуги. Члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність. Відповідно до п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08.10.1992 зі змінами та доповненнями, ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» квартиронаймачі квартир багатоквартирних будинків зобов`язані щомісяця вносити на відповідний рахунок власника будинку плату за обслуговування і ремонт будинку. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» забезпечення утримання та експлуатації будинку, користування спільним майном, включаючи поточний ремонт, утримання будинку і прибудинкової території, водопостачання водовідведення, опалення, вивезення побутових відходів об`єднання задовольняє самостійно шляхом самозабезпечення. Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Закріплена в ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у частині другій статті 625 Цивільного кодексу України. Нарахування заборгованості здійснювалося у відповідності до розміру внесків та платежів в ОСББ «Петрицького 13» затверджених рішенням Загальних зборів співвласників. Згідно п. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України, де зокрема в п. 3 зазначено, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У відповідності до правової позиції Верховного Суду України: «Під час розгляду справ про стягнення заборгованості за комунальні послуги, визначальним є встановлення факту надання обслуговуючою організацією комунальних послуг особам, які є їх споживачами (постанова від 09.11.2016р. у справі №1238/8935/12). В пунктах 76-79 постанови Верховного Суду від 22.05.2019 року(справа №642/8210/16-ц, провадження №61-7787св18) йдеться мова про обов`язковість (з`ясування) доведення відповідного обсягу фактично наданих (а не тільки нарахованих за твердженням позивача) житлово-комунальних послуг. Зобов`язання оплатити житлово-комунальні послуги виникає у будь-якого споживача, якщо ці послуги були фактично надані (а не тільки нараховані), а також у разі, якщо споживач фактично користувався фактично наданими комунальними послугами. Саме про це йдеться мова в постановах Верховного Суду від 20.04.2016 року (справа №6-2951цс15); від 26.09.2018 року (справа №750/12850/16-ц); від 06.11.2019 року (справа № 642/2858/16). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. Системний аналіз положень ст. ст. 2, 9, 10, 189, 190 ЖК Української PCP дає підстави для висновку про те, що правовідносини, пов`язані з несвоєчасною оплатою житлово-комунальних послуг, за своєю правовою природою не є житловими. З огляду на викладене слід дійти висновку про те, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, в якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. Будь-яких доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідачами не надано, як і не надано доказів щодо належного виконання грошових зобов`язань щодо сплати за надані житлово-комунальні послуги. Стаття 13 ЦПК України встановлює, що суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги щодо стягнення заборгованості по внескам та платежам є законними і обґрунтованими, оскільки встановлений факт порушення прав позивача, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. У зв`язку із задоволенням позову в повному обсязі судові витрати у виді судового збору в розмірі 2 422,40 грн відповідно до статті 141 ЦПК України покладаються на відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved