Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-15 00:00:00

Відповідачка позовні вимоги визнала, щодо їх задоволення не заперечувала, просила розглянути справу у її відсутності. Представник позивачки адвокат Вальченко В.В. на задоволенні позову наполягав, просив про розгляд справи без його участі. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення\~ у справі можливо\~ постановити при проведенні підготовчого судового засідання. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія заповіту від 1988р. [PERSON] , оформленого на ім`я [PERSON] ; копія довідки Відділу РАЦС від 05.09.2006р. про реєстрацію шлюбу [PERSON] із [PERSON] ; копія витягу з погосподарської книги №6 від 20.05.2019р. про належність частки у домоволодінні [PERSON] та про склад її сім`ї; копія довідки Лиманської сільської ради Ренійського району від 20.05.2019р. про право особистої власності на будинок у зв`язку із оформленням спадщини; копія звіту від 02.08.2023р. про проведення незалежної оцінки вартості частки будинку; копія свідоцтва про народження позивачки; копія свідоцтва про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] ; копія свідоцтва про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] ; копія свідоцтва про народження [PERSON] (відповідачки); копія свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO] ; копія технічного паспорту на житловий будинок із надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташований по [ADDRESS] , оформленого на ім`я [PERSON] ; копія свідоцтва [PERSON] помер [INFO] ; відповідь завідувачки Ренійської державної нотаріальної контори від 07.10.2024р. (щодо спадкової справи після смерті [PERSON] ); копія заяви [PERSON] від 14.02.1997р. про прийняття спадщини після смерті матері; Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру від 01.10.2024р. (дата заведення спадкової справи після смерті [PERSON] [INFO] ). Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що на підставі даних витягу з погосподарської книги №6 від 20.05.2019р. виконавчого комітету Лиманської сільської ради Ренійського району Одеської області та довідки Лиманської сільської ради Ренійського району від 20.05.2019р. про право особистої власності на будинок у зв`язку із оформленням спадщини [PERSON] та нині померлій [PERSON] належить по частки житлового будинку із надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташованого по [ADDRESS] . На випадок своєї смерті [PERSON] розпорядилась належним їй майном, 19.02.1988р. склала заповіт на ім`я свого сина - [PERSON] . На початку 1996 року [PERSON] подарувала належну їй 1/2 частку житлового будинку із надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташованого по [ADDRESS] своїй онучці [PERSON] (позивачці у справі), [INFO] [PERSON] померла. Після смерті [PERSON] у передбачений законом строк за прийняттям спадщини за законом звернулась тільки її донька [PERSON] нині [PERSON] (відповідачка у справі). Однак, відповідачка спадщину не оформила на себе. Спадщину за заповітом не прийняв і спадкоємець [PERSON] , [INFO] він помер. Отже, з 1996р. у спірному житловому будинку в цілому мешкає позивачка та члені її родини (доньки, син та онуки), нерухомість цілком перейшла у володіння та розпорядження позивачки, вона утримує її, розпоряджається доглядом за нею. Таким чином, позивачка фактично, відкрито володіє нерухомістю в цілому, стежить за її технічним станом, сплачує за утримання комунальні послуги з 1996р. і до теперішнього часу вона користується вищевказаною нерухомістю, яка весь цей час не витребувалася із володіння позивачки спадкоємцем - відповідачкою. Таким чином, [PERSON] вважає, що має право на 1/2 частку вищевказаного житлового будинку з підстав ст. 344 ЦК України, а саме за набувальною давністю. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки її доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні. Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у зв`язку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків. Як було встановлено судом, у 1996р. власник частки спірного житлового будинку [PERSON] подарувала своїй онучці позивачці у справі вищевказану частку нерухомості. З того часу питання про утримання належної їй частки нерухомості перейшло до позивачки, участі у сплаті комунальних послуг відповідачка не приймає, не мешкає там. Вже майже 28 років позивачка утримує житловий будинок вцілому, доглядає за його технічним станом та сплачує всі належні платежі. Будь-яких домовленостей із відповідачкою щодо розподілу витрат, пов`язаних із утриманням будинку, немає. Виходячи із ситуації, що склалася в даній справі, вбачаються підстави для визнання за позивачкою права власності на житловий будинок в порядку набувальної давності. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Згідно із\~ч.\~4\~ст.\~344\~ЦК України\~право власності\~за набувальною\~давністю на\~нерухоме майно,\~транспортні засоби,\~цінні папери\~набувається за\~рішенням суду. За ч.\~1,\~3\~ст.\~397\~ЦК України\~володільцем чужого\~майна є\~особа,\~яка фактично\~тримає його\~у себе. Фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду. Як виходить з доводів позивачки, з 1996р. по теперішній час вона безперервно, відкрито володіє спірним житловим будинком, сплачує всі належні платежі, як власник нерухомості, розпоряджається ним, проводить ремонти, використовує його за цільовим призначенням та ін. За весь час володіння позивачкою будинком відповідачка не пред`являла до неї жодних вимог про витребування частки нерухомості (грошової компенсації), документів на неї, не брала участі в утриманні будинку та не несла витрат по сплаті належних платежів. На момент розгляду справи в суді відповідачка будь-яких заперечень з приводу спірного майна не мала, позовні вимоги визнала повністю. Таким чином, суд встановив, що володіння позивачкою часткою житлового будинку із надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташованого по [ADDRESS] , є добросовісним, правомірним, відкритим (позивачка, вважаючи себе власником всього житлового будинку, сплачує комунальні платежі за його утримання, розпоряджається житлом та ін.) та безперервним. Таким чином, суд вважає, що частка житлового будинку цілком з законних підстав перейшла у володіння та користування [PERSON] , внаслідок чого остання набула право власності на неї за набувальною давністю. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. З урахуванням викладених позивачкою та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити її вимоги щодо визнання за нею права власності на майно за набувальною давністю.

Outcome: approved