Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-10 00:00:00

У квітні 2024 року позивач Акціонерне товариство «Акцент-Банк» звернувся до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи тим, що відповідно до укладеного кредитного договору від 16.12.2013 року [PERSON] , шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,6% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Банк виконав умови договору, а саме надав відповідачу кредит у розмірі визначеному договором, а відповідач, в свою чергу, його порушив, чим спричинив заборгованість, яка станом на 13.03.2024 року становить 45557,69 грн. та складається із: заборгованості за кредитом 35466,33 грн, заборгованості по відсоткам 10091,36 грн. В добровільному порядку відповідач відмовляється повернути кошти, тому, позивач просив суд стягнути з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором\~ № б/н від 16.12.2013 року у розмірі 45557,69 грн. та судові витрати у розмірі 3028,00 грн. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.04.2024 року головуючим суддею визначено Кошеля Б.І. та матеріали передані для розгляду. Ухвалою від 14 травня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач в судове засідання представника не направив, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, до позову додав клопотання, про розгляд справи у відсутності представника банку, позовні вимоги позивач підтримує та не заперечує проти винесення заочного рішення суду. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив, відзив на позов та заяви з процесуальних питань до суду не подав. На підставі ст. 280 ЦПК України суд постановив провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та надавши їм належну правову оцінку, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України). Ст. 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості ( ст. 627 ЦК України). За своєю правовою природою договір є правочином. Водночас, договір є й основною підставою виникнення цивільних прав та обов`язків ( ст. 11 ЦК України). Судом встановлено, що 16.12.2013 року між Акціонерним товариством «Акцент-банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №б/н шляхом заповнення та підписанням анкети-заяви про приєднання до умов і правил надання банківських послуг, відповідно до якої відповідач підписавши дану заяву погодився з тим, що дана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг складають між ним та банком договір, згідно якого відповідачу було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом, що підтверджується копією анкети-заяви, витягом з Умов та Правил надання банківських послуг та тарифами. Також, згідно анкети-заяви, [PERSON] , шляхом її підписання, підтвердив, те, що ознайомився з Умовами та правилами надання банківських послуг АТ «А-Банк», тарифами банку до укладення цієї угоди. Умови йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. В ч 2. ст. 638 ЦК України передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції (оферти) однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною, тому акцентуючи пропозицію Банку Відповідач підписом у Заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг визнає та погоджується на запропоновані Банком умови користування послугами Банку. За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Судом встановлено, що АТ «Акцент Банк» відкрив рахунок № [NUMBER] та надав відповідачу на підставі вказаного договору наступні кредитні картки: № 4323355202241881 - термін дії 02/21; № [NUMBER] термін дії 10/21; № [NUMBER] термін дії 12/24; № [NUMBER] термін дії 12/31. З довідки за лімітами кредитної карти клієнта [PERSON] , вбачається, що старт карткового рахунку відбувся 16.12.2013 та\~ 19.12.2013 - збільшено кредитний ліміт 12000,00 грн., 06.07.2015 - збільшено кредитний ліміт 15000,00 грн., 05.10.2015 - збільшено кредитний ліміт 18000,00 грн., 05.07.2016 - збільшено кредитний ліміт 20000,00 грн., 14.07.2016 - збільшено кредитний ліміт 22000,00 грн., 23.03.2017 - збільшено кредитний ліміт 25000,00 грн., 17.01.2020 - збільшено кредитний ліміт 43000,00 грн., 01.03.2022 - зменшено кредитний ліміт 41693,00 грн.,\~ 16.11.2022 - зменшено кредитний ліміт 38740,00 грн., 16.01.2023 - зменшено кредитний ліміт 37680,00 грн., 01.11.2023 - зменшено кредитний ліміт 35500,00 грн. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. За ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно зі ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до п.п. 2.1.1.2.2 та 2.1.1.2.3 Умов та правил надання банківських послуг, на підставі яких клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, клієнт дає право банку в будь-який момент змінювати /зменшити або збільшити/ кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Власник картрахунку зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п.2.1.1.5.7 Договору. Згідно з п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов`язується\~ погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати\~ платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно з п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні клієнтом строків платежів за будь-яким з грошових зобов`язань, передбачених цим договором, більше ніж на 30 днів клієнт зобов`язаний сплатити банку штраф, розмір якого встановлено тарифами. Штраф нараховується на окремому рахунку і підлягає сплаті в зазначені банком терміни. З наданого позивачем розрахунку\~ вбачається, що заборгованість за договором станом на 13.03.2024 становить 45557,69 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом 35466,33 грн. та заборгованості по відсоткам 10091,36 грн., що також підтверджується наданою випискою по картковому рахунку [PERSON] . Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Згідно із приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Судом встановлено, що відповідач з умовами договору був ознайомлений, підписав заяву і отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, однак умови договору порушив. Суд вважає, що згідно ст. 611 ЦК України підлягають до задоволення вимоги позивача про стягнення коштів, оскільки відповідачем були порушені умови зобов`язання, обумовлені договором. Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може\~ ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Відповідач відзив на позов з належними та допустимими доказами в підтвердження заперечень та спростування доводів позивача до суду не подав. Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з вказаним позовом позивач сплатив судовий збір у розмірі 3028,00 грн., а тому на підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі, а саме: сплачений позивачем судовий збір підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.

Outcome: approved