Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 12 березня 2021 року між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено договір кредиту та страхування № Е07.00610.007727442 відповідно до якого відповідачка отримала кредит в розмірі 143099 грн., зі сплатою 10,99% річних, з поверненням, сплатою кредиту та інших платежів, у тому числі процентів у терміни, передбачені, встановленим кредитним договором та графіком щомісячних платежів. Позивач повністю виконав свої зобов`язання за договором. Станом на дату подання позову відповідачка у термін, встановлений договором кредит не повернула, не сплатила інші нараховані платежі, у тому числі проценти за договором. Сума боргу відповідачки за кредитним договором станом на 10 липня 2024 року становить 307028,26 грн. Враховуючи, що відповідачка у добровільному порядку борг не погашає, просив стягнути з неї заборгованість за кредитним договором в розмірі 307028,26 грн. Ухвалою суду від 23 вересня 2024 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом, ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, відповідачці роз`яснено її право на подання відзиву на позов; відповідачка відзив на позов суду не надала. Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору кредиту та страхування № Е07.00610.007727442 від 12 березня 2021 року відповідачка отримала кредит в розмірі 143099 грн., зі сплатою 10,99% річних, що підтверджується копіями: публічної пропозиції АТ «Ідея Банк» про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, договору кредиту та страхування № Е07.00610.007727442, таблиці обчислення загальної вартості кредиту, меморіального ордера № 4691817 від 12 березня 2021 року, виписки з рахунка (а.с.4-14, 15, 16, 17, 18) Відповідачка умови зазначеного кредитного договору належним чином не виконувала і станом на 10 липня 2024 року її заборгованість до стягнення, згідно розрахунку позивача, становить 307028,26 грн з яких: 138719,63 грн прострочений борг, 41217,56 грн прострочені проценти, 127091,07 грн прострочена плата за обслуговування кредиту (а.с. 19) У зв`язку з невиконанням умов кредитного договору банк направив на адресу відповідачки вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань від 07 травня 2024 року (а.с. 20, 21) Проте, як убачається із позовної заяви, вказана вимога залишилася без виконання. Відповідно до ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 ЦК України). Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Частиною другою статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Позичальник зобов`язаний\~повернути позикодавцеві\~позику (грошові\~кошти у\~такій самій\~сумі або\~речі,\~визначені родовими\~ознаками,\~у такій\~самій кількості,\~такого самого\~роду та\~такої самої\~якості,\~що були\~передані йому\~позикодавцем)\~у строк\~та в\~порядку,\~що встановлені\~договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Враховуючи викладене, оскільки відповідачка ухиляється від сплати боргу в добровільному порядку, то суд вважає за необхідне, задовольняючи позовні вимоги, стягнути з неї на користь позивача заборгованість по кредитному договору в розмірі 179937,19 грн, з яких: 138719,63 грн прострочений борг, 41217,56 грн прострочені відсотки. Щодо вимог про стягнення комісії за обслуговування кредитної заборгованості суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною першою статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначення умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. З розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що до загального розміру заборгованості відповідачки станом на 10 липня 2024 року включено заборгованість за комісією за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 127091,07 грн (а.с. 19). Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації. Відповідно до частини першої та другої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частини першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Відповідні висновки містяться у постанові Великої палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (провадження №14-44цс21). Пунктом 1.5 договору кредиту та страхування № Е07.00610.007727442 від 12 березня 2021 року встановлено, що під час користування кредитом банк надає позичальнику послуги з щомісячного обслуговування кредитної заборгованості, що визначені цим договором та договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб за надання яких встановлена плата відповідно до п. 5 додатку №1 як «Плата за обслуговування кредитної заборгованості». Враховуючи, що відповідачці встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом, за умовами їх надання один раз на місяць, повинні надаватись безоплатно, а позивачем не надано доказів, що такі послуги надавались відповідачці частіше одного разу на місяць, то позовні вимоги в частині стягнення з [PERSON] заборгованості за комісією є необґрунтованими і задоволенню не підлягають. Оскільки позов АТ «Ідея Банк» задоволено частково, то суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача на відшкодування витрат по сплаті судового збору 2699,06 грн., виходячи з розрахунку: 179937,19 грн (розмір задоволених позовних вимог) * 4605,43 грн (сума сплаченого судового збору) / 307028,26 грн (розмір заявлених позовних вимог).

Outcome: partial