Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-21 00:00:00

У поданій в системі «Електронний суд» заяві представник позивача просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» заборгованість за кредитним договором у розмірі 14787 грн. 80 коп. та судові витрати в справі. В обґрунтування своїх вимог позивач покликається на те, що 14 січня 2020 року між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] укладено договір №439285 про надання коштів на умовах споживчого кредиту у вигляді електронного документа відповідно до вимог Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» з урахуванням передбачених Законом України «Про електронну комерція» особливостей, за яким позичальник отримав кредит в розмірі 3800 грн. строком на 30 днів та зобов`язувався повернути надані кошти в передбачені ним строки та сплатити відсотки за користування кредитом. 22 лютого 2021 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Сіроко Фінанс» укладено договір факторингу про відступлення прав вимоги за вказаним вище кредитним договором, яким в свою чергу 05 лютого 2024року укладено аналогічний договір з ТОВ ФК «Артеміда-Ф», що свідчить про заміну первісного кредитора. Отримавши кредит, відповідач належним чином взяті по договору зобов`язання не виконувала, порядку погашення кредиту не дотримувалася, що призвело до утворення заборгованості. Невиконання відповідачем умов договору дають право позивачу стягнути з неї заборгованість за кредитом з урахуванням індексу інфляції у судовому порядку. У відзиві на позов відповідач не погодився з нарахуванням відсотків за користування кредитом понад 30 днів та розміром інфляційного збільшення, тому позовні вимоги визнає частково в сумі 7078,31 грн. У відповіді на відзив позивач з доводами відповідача не погодився, мотивуючи тим, що умовами кредитного договору передбачено нарахування процентів з кожен день користування кредитом, але не більше дев`яносто календарних днів поспіль з моменту виникнення прострочення. Відповідач заперечень на відповідь позивача на позов не подавав. Сторони в судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлялися належним чином відповідно до вимог ст.128 ЦПК України, клопотань про відкладення розгляду справи у зв`язку з неможливістю прибуття з поважних причин не надходило. Згідно поданих заяв представник позивача позовні вимоги підтримує повністю, а відповідач позов визнає частково, просять розглянути справу без їх участі. З`ясувавши обставини та вивчивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Установлено, що 14 січня 2020 року між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] укладено договір №439285 про надання коштів у позику, в том числі й на умовах фінансового кредиту, у вигляді електронного документа відповідно до вимог Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» з урахуванням передбачених Законом України «Про електронну комерція» особливостей, за яким сума виданого кредиту становить 3800 грн. строком на 30 днів зі сплатою акційної процентної ставки 1,33% від суми позики за кожен день користування позикою у межах строку надання позики та стандартною процентною ставкою 1,90% від суми позики за кожен день користування позикою. Згідно пунктів 1.4 1.6 договору сукупна вартість позики за акційною ставкою складає 5316,20 грн., а за стандартною 5966 грн., позика надається шляхом перерахування грошових коштів на банківський картковий рахунок, вказаний позичальником. Обставини отримання кредитних коштів відповідачем не заперечується та підтверджуються повідомленням ТОВ «Універсальні платіжні рішення про успішне перерахування коштів на платіжну картку клієнта. 22 лютого 2021 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Сіроко Фінанс» укладено договір факторингу №015-220221, відповідно до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» відступило ТОВ «Сіроко Фінанс» за плату належне йому право грошової вимоги до боржників, у тому числі за кредитним договором №439285 від 14 січня 2020 року. 05 лютого 2024 року між ТОВ «Сіроко Фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» укладено договір факторингу №20240205/1, відповідно до умов якого ТОВ «Сіроко Фінанс» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» за плату належні йому права вимоги боржників вказаних реєстрів боржників, у тому числі за кредитним договором №439285 від 14 січня 2020 року, а тому позивач набув права грошової вимоги до відповідача. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то відповідно до ст.530 ЦК України воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідач передбачені кредитним договором обов`язкові платежі по поверненню суми кредиту та відсотків за його користування у встановлені строки не сплачувала, чим порушила умови договору. Згідно ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом строк. Відповідно до ч 1 ст.1054 ЦК України за кредитним\~договором банк\~або інша\~фінансова установа\~(кредитодавець)\~зобов`язується\~надати грошові\~кошти (кредит)\~позичальникові у\~розмірі та\~на умовах,\~встановлених договором,\~а позичальник\~зобов`язується\~повернути кредит\~та сплатити\~проценти. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом, розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором (ч.1 ст.1048 ЦК України). Пунктом 3.4.3 кредитного договору визначено, що у разі порушення поичальником строків виконання зобов`язань за договором нарахування процентів відновлюється за стандартною процентною ставкою та здійснюється до дня повернення позики, але не більше ніж до дев`яностого дня прострочення. А тому суд погоджується з доводами позивача, що відсотки нараховані у визначеному ст.1048 ЦК України порядку і є процентами за користування кредитом. З розрахунку заборгованості за кредитним договором №439285 від 14 січня 2020 року вбачається, що станом на 03 липня 2024 року заборгованість за кредитом складається з простроченої заборгованості за тілом кредиту в сумі 3800 грн. та процентів у сумі 8664 грн., а також нарахованих відповідно до ст.625 ЦК України втрат від інфляції в сумі 2323 грн. 80 коп., а всього на загальну суму 14787,80 грн., які підлягають стягненню. З огляду на викладене позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно положень\~частин 1-2\~ст.141\~ЦПК України\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог.\~Інші судові\~витрати,\~пов`язані\~з розглядом\~справи,\~покладаються:\~у разі\~задоволення позову\~на відповідача;\~у разі\~відмови в\~позові на\~позивача;\~у разі\~часткового задоволення\~позову на\~обидві сторони\~пропорційно розміру\~задоволених позовних\~вимог. Таким чином при постановлені рішення з відповідача підлягає до стягнення на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000 грн. На підставі\~наведеного та\~

Outcome: approved