Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-17 00:00:00

02.10.2024 року представник позивача, [PERSON] , звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності [PERSON] , [INFO] , уродженцю селища Коктас Карагандинської області, зареєстрованому та проживаючому за адресою: [ADDRESS] правовстановлюючого документу, а саме: - трудової книжки [NUMBER] від 03.04.1979 на ім`я [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування заяви, представник заявника вказала, що 11.09.2024 року [PERSON] звернувся до територіальних органів Пенсійного фонду України з заявою про призначення пенсії. Відповідно до рішення № 142850007363 від 17.09.2024 року, виданого головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області, заявнику [PERSON] було відмовлено в призначення пенсії за віком згідно ч. 2 ст. 26 Закону України від 09.07.2003 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу (21 рік). Вказана відмова вмотивована тим, що до трудового стажу не зараховано періоди трудової діяльності згідно трудової книжки [NUMBER] від 03.04.1979 р., оскільки по батькові « [PERSON] » не відповідає паспортним даним заявника « [PERSON] » (російською мовою). Заявнику необхідно встановити належність правовстановлюючого документу, а саме трудової книжки [NUMBER] від 03.04.1979 на ім`я [PERSON] . Це можливо встановленням в судовому порядку юридичного факту належності правовстановлюючого документу. Відповідно до вимог частин першої статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. За приписами частини першої статті 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти належності правовстановлюючих документів осіб, прізвище, ім`я, по батькові, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Представник заявника вказує, що доказами в справі є: копія паспорту [PERSON] , копія трудової книжки, копія договору дарування квартири, копія витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, копія картки реквізитів карткового рахунку, копія рішення про відмову в призначенні пенсії. Від Головного управління ПФУ в Миколаївській області надійшли письмові пояснення з проханням слухати справу у відсутність їх представника. Від Головного управління ПФУ у Вінницькій області також надійшла заява з проханням слухати справу у відсутність їх представника за наявними матеріалами в межах чинного законодавства. Враховуючи положення ст.ст. 223, 294 ЦПК України суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність сторін. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог заявника. Так, відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Матеріали справи, а саме: копія паспорту заявника та РНОКПП, копія його трудової книжки, копія договору дарування квартири від 11.04.2019 року, копія Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 163174897 від 11.04.2019 року, копія картки реквізитів заявника для проведення операції поповнення карткового рахунку, копія рішення про відмову у призначенні пенсії № 142850007363 від 17.09.2024 р., підтверджують факт належності [PERSON] зазначеної вище трудової книжки. У відповідності до статті 293 ЦПК України, суди розглядають справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав, або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 315 ЦПК України, суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження, якщо зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Проаналізувавши п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 № 5, для встановлення факту необхідна наявність певних умов, серед яких: встановлений факт повинен бути юридичним, тобто від його встановлення у особи виникають, змінюються або припиняються особисті чи майнові права; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Тому, враховуючи зазначене, суд вважає за можливе, в силу ст. 293 ч. 2 п. 5 ЦПК України, встановити факт належності заявнику трудової книжки [NUMBER] від 03.04.1979.

Outcome: approved