Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-20 00:00:00

[PERSON] (далі по тексту позивач) звернулась до суду із вищевказаним позовом до [PERSON] (далі відповідач), у якому просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . Підставність вимог позивач обґрунтовує тим, що вони із відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 05.11.2012, мають дитину [PERSON] , [INFO] , батьком якої зазначено відповідача. Ще до припинення шлюбу відповідач залишив сім`ю та з того часу проживає окремо, не приїздить до дитини, взагалі не займається її вихованням, утриманням, не цікавиться її життям та станом здоров`я, не надає матеріальної допомоги, фактично самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, що, на думку позивача, свідчить про ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків щодо дитини, у зв`язку із чим його слід позбавити батьківських прав, що стало підставою звернення позивача до суду із даним позовом. Відповідач, у відповідності до ст. ст.\~174,\~178 ЦПК України, не скористався своїм процесуальним правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову. Також відповідач не надав зустрічного позову в межах визначеного судом строку. Ухвалою\~суду від\~02.04.2024\~було відкрито\~провадження у\~справі, за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання, зобов`язано орган опіки та піклування в особі Калинівської міської ради Хмільницького району Вінницької області, надати висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] відносно дитини [PERSON] , [INFO] . Ухвалою від 03.04.2024 внесено виправлення до ухвали Липовецького районного суду Вінницької області від 02.04.2024 у цивільній справі №136/513/24, в частині правильного зазначення органу опіки та піклування і дати, на яку призначено підготовче судове засідання. 08.07.2024 ухвалою суду було закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. 19.08.2024 розгляд справи відкладено за заявою відповідача з можливістю реалізації ним прав визначених ЦПК України. У судове засідання позивач не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у заявленому обсязі, наполягала на їх задоволенні. Представник органу опіки та піклування в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, у якій висновок підтримав, розгляд справи просив проводити за їх відсутності. Відповідач, будучи повідомленим у встановленому законом порядку про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, заяв та клопотань щодо поважності причин неявки чи розгляду справи у його відсутність до суду не направив. За таких обставин, суд вважає, що відповідач був належним чином повідомленим, при цьому судом було забезпечено достатній строк для реалізації ним своїх прав визначених ЦПК України, утім останній таким право не скористався, що свідчить про небажання особи брати участь у справі. У зв`язку з викладеним, суд не вбачає правових підстав для відкладення розгляду справи, тому проводить його в даному судовому засіданні. Ураховуючи те, що сторони та особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, у відповідності до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши усі зібрані у справі докази, встановив, що згідно із свідоцтвом про народження серія [NUMBER] (а.с.5), батьками неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). Рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 05.11.2012 (а.с.12), було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.13), [PERSON] , у зв`язку із укладенням нового шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] ». Згідно довідки за №100 від 27.02.2024 виданої Лісоволисіївським старостинським округом Калинівської міської територіальної громади Вінницької області (а.с.6), встановлено, що [PERSON] зареєстрована та проживає в [ADDRESS] , з нею проживає її син [PERSON] , який перебуває на її утриманні. Батько дитини [PERSON] до сина не навідується, не бере участі у його вихованні та не цікавиться його життям. До складу сім`ї [PERSON] входять: діти [PERSON] , 2011 р.н.; [PERSON] , 2015 р.н.н; [PERSON] , 2020 р.н.; мати [PERSON] , 1951 р.н., в підтвердження чого свідчить довідка Лісоволисіївського старостинського округу Калинівської міської територіальної громади Вінницької області (а.с.11). Відповідно до Акту обстеження матеріально-побутових умов №5 від 27.02.2024 виданого комісією в складі в.о. старости [PERSON] с. Лісова Лисіївка, Хмільницького р-ну, Вінницької області (а.с.7), встановлено, що дитина [PERSON] проживає разом з матір`ю та іншими членами її сім`ї за адресою [ADDRESS] , батько дитини [PERSON] з 2014 року по теперішній час у вихованні дитини участі не бере, до дитини не довідується взагалі, не допомагає матеріально, не цікавиться його життя, здоров`ям та розвитком. Згідно з довідкою виданою Ліцеєм з дошкільним підрозділом с. Лісова Лисіївка Калинівської міської ради Вінницької області від 04.03.2024 за №25 (а.с.8), [PERSON] навчається в 6 класі, мама дитини бере активну участь у вихованні, навчанні та розвитку дитини, відвідує батьківські збори. Батько дитини [PERSON] за весь період навчання дитини батько ні разу не з`явився до навчального закладу не спілкувався з класним керівником дитини. Також судом було встановлено зі змісту інформації наданої начальником відділу ДРАЦС, що [PERSON] змінив прізвище на « [PERSON] », про що складено актовий запис про шлюб №2562 від 21.09.2018. Позивач звернулась до суду із позовом про позбавлення відповідача батьківських прав стосовно неповнолітньої дитини. Згідно з частиною третьою статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частиною першою статті 8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша\~статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»). Частиною сьомою\~статті 7 Сімейного кодексу України\~(далі -\~СК України) передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених\~Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою\~Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII\~(далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до пунктів 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Статтею 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Нехтування батьківськими обов`язками з боку матері, принижує гідність дитини, а «юридичне батьківство» матері, яка фактично залишається чужою людиною може в подальшому призвести до негативних наслідків у житті дитини, як з моральної, так і з правової точки зору. Таке відношення відповідача до своїх батьківських обов`язків хибно впливає на виховання та формування світогляду дитини. Питання про позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно дитини [PERSON] , [INFO] , було предметом розгляду Службою у справах дітей та сім`ї Калинівської міської ради, за наслідками якого було складено висновок за №03-14/936 від 10.06.2024, відповідно до якого визнано за доцільне позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав стосовно його неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] . Аналізуючи встановлені факти у контексті позбавлення батьківських прав, суди повинні зважувати на те, що позбавлення батьківських прав на дитину вже несе в собі негативний вплив на свідомість дитини, та застосовувати цей захід як крайню міру впливу та захисту прав дитини. Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом у постановах: від 29 квітня 2020 року у справі № 522/10703/18 (провадження № 61-4014св20), від 13 квітня 2020 року у справі № 760/468/18 (провадження № 61-8883св19), від 11 березня 2020 року у справі № 638/16622/17 (провадження № 61-13752св19), від 23 грудня 2020 року у справі № 522/21914/14 (провадження № 61-8179св19). Права батьків і дітей, які засновані на спорідненості, становлять основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити реалізації цих прав, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції. Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Відповідно до частини першої статті 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доведення обставин свідомого, умисного ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, які можуть бути підставою позбавлення останнього батьківських прав, покладено на позивача. Вирішуючи спір, належним чином дослідивши та давши оцінку зібраним у справі доказам, суд дійшов висновку про те, що наявні усі правові підстав, передбачені частиною першою статті 164 СК України, для позбавлення відповідача батьківських прав, оскільки батько самоусунувся від виконання своїх обов`язків щодо виховання та утримання дитини, жодних заперечень до суду та органу опіки та піклування щодо вирішення питання про позбавлення його батьківських прав не надав. За таких обставин, суд дійшов висновку, що наявні правові підстави для задоволення позову у повному обсязі. Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується Главою 8 ЦПК України.

Outcome: approved