Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-23 00:00:00

Зміст позовних вимог У грудні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості у загальному розмірі 59885,69 грн, а саме: - за Кредитним договором № Z62.00610.006741392 від 26.09.2019 у розмірі 21835,01 грн, з яких: 9760,41 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 2454,35 грн сума заборгованості за відсотками, 9620,25 грн сума заборгованості за комісіями; - за Кредитним договором № 14464-10/2021 в розмірі 7287,50 грн, з яких: 2500,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 4787,50 грн сума заборгованості за відсотками; - за Договором позики № 77264556 в розмірі 20600,68 грн, з яких: 8000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 12600,68 грн - сума заборгованості за відсотками. - за Кредитним договором № 2698508613/731606 у розмірі 10162,50 грн, з яких: 3000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 7162,50 грн сума заборгованості за відсотками; Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] з АТ «Ідея Банк» укладено кредитний договір № Z62.00610.006741392 від 26.09.2019; з ТОВ «ФК «Інвеструм» укладено кредитний договір № 14464-10/2021 від 19.10.2021; з ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» укладено договір позики № 77264556 від 17.10.2021; з ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» укладено кредитний договір № 2698508613/731606 від 17.09.2021. 07.07.2023 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 07072023, 13.01.2023 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 13012023. 14.06.2021 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 14/06/21, а в подальшому додаткові угоди. 12.08.2022 між ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №12022022. Позивач стверджує, що на підставі вищевказаних договорів факторингу він набув права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників вимоги, зокрема до [PERSON] за відповідними договорами. З моменту отримання права вимоги до відповідача позивачем не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій. Позивач в позовній заяві просив суд проводити розгляд справи без його участі. Рух справи Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 28 грудня 2023 року відкрито провадження у справі, вирішено питання про доцільність її розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, учасникам процесу роз`яснено право подати заяви по суті справи та заяви з процесуальних питань відповідно до положень чинного ЦПК України. Відзиву на позовну заяву чи інших письмових пояснень від відповідача до суду не надходило, а також повідомлення про іншу адресу. Відповідач повідомлявся про розгляду справи належним чином, шляхом направлення ухвали про відкриття провадження та копії позовної заяви з додатками на адресу його зареєстрованого місця проживання ( [ADDRESS] ), проте поштове відправлення повернулося до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 23 січня 2023 року у справі № 496/4633/18 листи, що повернулися з відміткою довідкою поштового відділення про причину повернення - «за закінченням терміну зберігання» або «інші причини», є належно врученими. Звісно ж, за умови, що їх було направлено на адресу, вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (щодо юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців) або на адресу місця реєстрації (щодо фізичних осіб) чи на адресу, самостійно зазначену стороною як адреса для листування. Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Оскільки відповідач у встановлений судом строк не надав до суду відзив на позовну заяву, а тому суд на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Фактичні обставини справи, встановлені судом 26.09.2019 між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено договір кредиту та страхування № Z62.00610.006741392, відповідно до умов якого позичальник укладенням цього договору дає доручення банку, а банк, за дорученням позичальника, надає кредит у день підписання даного договору шляхом переказу коштів в сумі 25702,00 грн на рахунку позичальника на рахунок [NUMBER] в АТ «Ідея Банк», а позичальник доручає банку сплатити страховий внесок в сумі 3352,43 грн на рахунок ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ України». Дата повернення кредиту - 26.09.2022. Змінювана процентна ставка визначається як змінні частина ставки у розмірі 9,5 % збільшена на маржу банку в розмірі 5,5 %. У матеріалах справи міститься ордер-розпорядження № 1 та № 2 про видачу кредиту. 07.07.2023 між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», як фактором, та АТ «Ідея Банк», як клієнтом, був укладений договір факторингу № 07072023, за умовами якого фактор зобов`язується передати (сплатити) клієнту суму фінансування, а клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги за укладеними кредитним договорами згідно з реєстром боржників в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги. Відповідно до витягу з реєстру боржників № 1 від 07.07.2023 до договору факторингу № 07072023 від 07.07.2023 вказано заборгованість [PERSON] за кредитним договором № Z62.00610.006741392 від 26.09.2019, в загальному розмірі 21835,01 грн, з яких: 9760,41 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 2454,35 грн сума заборгованості за відсотками, 9620,25 грн сума заборгованості за комісіями. Відповідно до складеного позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором № Z62.00610.006741392 від 26.09.2019 за період з 07.07.2023 по 30.11.2023, станом на 30.11.2023 непогашений залишок заборгованості складає 21835,01 грн. 19.10.2021 між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту № 14464-10/2021, відповідно до якого кредитодавець надає клієнту кредит у розмірі 2500,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. Кредит надається строком на 14 днів, тобто до 01.11.2021. За користування кредитом позичальник сплачує кредитодавцю 182,5 % річних від суми кредиту, в розрахунку 0,50 % на добу. Кредит надається клієнту у безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної картки, вказаної клієнтом (п. 1.1 - 1.3, 1.6 договору). Згідно із заявками та додатковими угодами від 01.11.2021, 08.11.2021, 15.11.2021, 22.11.2021 та 30.11.2021 сторони погодили відстрочити виконання зобов`язання до 13.12.2021. 13.01.2022 між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 13012023. Також 13.01.2022 між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів»підписано Акт прийому-передачі реєстрів боржників до вищевказаного договору. Відповідно до витягу з реєстру боржників від 13.01.2022 до договору факторингу № 13012023 від 13.01.2022 вказано заборгованість за [PERSON] в загальному розмірі 7287,50 грн, з яких: 2500,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 4787,50 грн сума заборгованості за відсотками; Відповідно до складеного позивачем розрахунку заборгованості за договором про надання фінансового кредиту № 14464-10/2021 від 19.10.2021 за період з 13.01.2023 по 30.11.2023, станом на 30.11.2023 непогашений залишок заборгованості складає 7287,50 грн. 17.10.2021 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] було укладено договір позики № 77264556, відповідно до якого товариство надає клієнту позику в розмірі 8000,00 грн шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника. Позика надається строком на 30 днів, тобто до 16.11.2021. Дата надання позики 17.10.2021. За користування коштами клієнт сплачує товариству 906,08 % (процентів) річних від суми позики в розрахунку 2,70 % (процентів) на добу (п. 2 договору). 14.06.2021 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 14/06/21. Також 27.10.2023 ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» підписали додаткову угоду № 12 до договору факторингу та Акт прийому-передачі реєстру боржників № 11 до вищевказаного договору. Відповідно до витягу з реєструборжників № 11 від 23.10.2023 до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 вказано заборгованість за [PERSON] за договором позики № 77264556 в загальному розмірі 20600,68 грн, з яких: 8000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 12600,68 грн - сума заборгованості за відсотками. Відповідно до складеного позивачем розрахунку заборгованості за договором позики № 77264556 від 17.10.2021 за період з 27.10.2023 по 30.11.2023, станом на 11.2023 непогашений залишок заборгованості складає 20600,68 грн. 17.09.2021 між ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» та [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту № 2698508613/731606,за умовами якого товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 3000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах визначених цим Договором. Кредит надається строком на 25 днів, тобто до 11.10.2021. За користування кредитом Клієнт сплачує Товариству 912,5 % річних від суми кредиту в розрахунку 2,5 % на добу. Тип процентної ставки фіксована. Кредит надається Клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом (1.1 - 1.4 договору). У матеріалах справи міститься інформаційна довідка № 3820/10 від 26.10.2023, з якої вбачається, що транзакція на суму 3000,00 грн проведено успішно. 12.08.2022 між ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 12082022, відповідно до умов якого ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Також 12.08.2022 ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» підписали Акт прийому-передачі реєстрів боржників до вищевказаного договору. Відповідно до витягу з реєстру боржників від 12.08.2022 до договору факторингу № 12082022 від 12.08.2022 вказано заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 2698508613/731606, без дати, в загальному розмірі 10162,50 грн, з яких: 3000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 7162,50 грн сума заборгованості за відсотками. Відповідно до складеного позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором № 2698508613/731606 від 04.06.2021 за період з 12.08.2022 по 30.11.2023, станом на 30.11.2023 непогашений залишок заборгованості складає 10162,50 грн. Норми права та мотиви суду Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Верховний Суд, зокрема, у постанові від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19 зазначає, що «з урахуванням особливостей договору щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів». Договори між відповідачем та АТ «Ідея Банк», ТОВ «ФК «Інвеструм», ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» підписаний в електронній формі шляхом введенняодноразового ідентифікатора. Матеріали справи не містять відомостей про те, що у даній справі договір у встановленому законом порядку відповідачем оспорювався чи визнавався недійсним. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів. Згідно з ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частиною першою статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно із ст. 512 ЦК України визначено підстави заміни кредитора у зобов`язанні, зокрема пунктом 1 частини першої цієї статті передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до ч. 1 ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (ч. 1 ст. 519 ЦК України). Таким чином, відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. В справах про визнання недійсними договорів про відступлення права вимоги судам необхідно з`ясовувати обсяг та зміст прав, які переходять до нового кредитора та чи існують ці права на момент переходу. Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 752/8842/14-ц. Матеріалами справи підтверджується, що позивачу перейшло право вимоги до відповідача за договорами № Z62.00610.006741392 від 26.09.2019, № 14464-10/2021 від 19.10.2021,№ 77264556 від 17.10.2021 та № 2698508613/731606 від 17.09.2021, укладеними між останнім та ТОВ «ФК «Інвеструм», ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», ТОВ «КУ «Європейська кредитна група». Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. З вищевикладеного випливає, що доказом надання кредитодавцем позичальнику кредитних коштів є саме первинні документи, вимоги до яких встановлені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Аналогічні за змістом висновки викладені у постанові Верховного Суду від 11.09.2019 у справі № 755/2284/16-ц. В обґрунтування заявлених вимог про стягнення заборгованості з відповідача за кредитними договорами ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» надало суду копії договорів: № Z62.00610.006741392 від 26.09.2019, № 14464-10/2021 від 19.10.2021,№ 77264556 від 17.10.2021 та № 2698508613/731606 від 17.09.2021, копії паспортів споживчих кредитів, анкет, копії договорів факторингу та реєстрів до таких договорів факторингу, розрахунки заборгованості. Вказані документи підтверджують лише умови кредитування та переуступку права вимоги попередніми кредиторами за вказаними кредитними договорами останньому кредитору - ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», але вони не є належними та допустимим доказами надання відповідачу позики або кредиту за вказаними договорами. Ордер-розпорядження № 1, 2 про видачу кредиту АТ «Ідея Банк» на підставі договору № Z62.00610.006741392 від 26.09.2019 не є первинним документом бухгалтерського обліку у розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та Інструкції про порядок організації касової роботи банками та проведення платіжних операцій надавачами платіжних послуг в Україні, затвердженої Постановою правління Національного банку України 25.09.2018 № 103, оскільки не містить всіх необхідних реквізитів, а також мають відмінні від зазначених у договорі № Z62.00610.006741392 від 26.09.2019 реквізити рахунків. У матеріалах справи відсутня виписка з рахунку відповідача, на який, за умовами договору, банк мав перерахувати кошти, як і інші первинні бухгалтерські документи, що б підтверджували виконання банком умов договору. Єдиним документом, який підтверджує факт перерахування відповідачу коштів є інформаційна довідка № 3820/10 від 26.10.2023, з якої вбачається, що транзакцію на суму 3000,00 грн проведено успішно, перераховано на карту [NUMBER] , яка зазначена в договорі № 2698508613/731606 від 17.09.2021, укладеному між ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» та [PERSON] . Згідно з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, у якій припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики в разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосовано лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Як наслідок, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи в разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України, оскільки в охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 цього Кодексу, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. У зазначеній постанові Верховний Суд, розглядаючи питання стягнення штрафних санкцій за договором споживчого кредитування, сформував низку правових висновків. Зокрема, Велика Палата розмежувала поняття «строк договору», «строк виконання зобов`язання» і «термін виконання зобов`язання». Надаючи правову оцінку вказаним поняттям у частині нарахування штрафних санкцій за кредитним договором, Верховний Суд зазначив, що строк (термін) виконання зобов`язання може збігатися зі строком договору, а може бути відмінним від нього. Відрізняються терміни в тому випадку, коли сторони погодили строк (термін) виконання ними зобов`язання і визначили строк останнього, зазначивши, що він діє до повного виконання вказаного зобов`язання. Указаний висновок міститься у п. 35 Постанови. Окрім того, в п. 54 Постанови Верховний Суд вказує, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України. Тобто, припинення нарахування передбачених договором процентів можливо у двох випадках: закінчення строку кредитування, який визначений договором, та пред`явлення вимоги в порядку ч. 2 ст. 1050 ЦК України. Такі висновки викладені також у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року в справі № 310/11534/13-ц, в постанові Верховного Суду від 15 березня 2023 року у справі № 300/438/18. За умовами договору 2698508613/731606 від 17.09.2021 між передбачено надання позики в розмірі 3 000,00 грн строком на 25 днів, тобто до 11.10.2021. За користування кредитом визначено фіксовану процентну ставку в розрахунку 2,5 % на добу. Отже, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» мало право на стягнення процентів за користування позикою за вказаним договором за 25 днів, що, виходячи із установлених у договорі процентних ставок (2,5 %), становить 1875,00 грн (сума кредиту 3 000 грн х 2,5 % х 20 днів). При цьому, позивач у наданому розрахунку заборгованості не навів періоду такого розрахунку, розміру процентної ставки застосованої до такого розрахунку, визначивши, що станом на 30.09.2023 непогашений залишок заборгованості складає 10162,50 грн. Нарахування та стягнення процентів за користування позикою та кредитом поза визначеним кредитним договором строком суперечить вимогам ЦК України та висновкам Верховного Суду. У постанові Верховного Суду від 27 липня 2021 року за № 910/18943/20 зроблено висновок, що оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма ч. 1 ст. 1048 ЦК України і охоронна норма ч. 2 ст. 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та ч. 1 ст. 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання. Позивач у позовній заяві не заявив вимог про застосування судом ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України. Таким чином, відповідач допустив порушення строків повернення кредитних коштів та сплати процентів за договором № 2698508613/731606 від 17.09.2021, право вимоги за яким перейшло до позивача, тому суд дійшов висновку про стягнення в примусовому порядку з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суми заборгованості у загальному розмірі 4875,00 грн. В решті позовних вимог слід відмовити у зв`язку з їх недоведеністю. Щодо судового збору Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволені частково, тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору у сумі 246,49 грн (4875,00 грн*3028,00 грн/59885,69 грн).

Outcome: partial