Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-22 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить: визнати виконавчий напис №20421 від 26.11.2021, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВВС-ФАКТОРИНГ» заборгованості в сумі 6768,40 грн по Договору №3372631 від 10.10.2019 року, укладеного з Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АРАГОН» таким, що не підлягає виконанню; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВВС-ФАКТОРИНГ» на користь [PERSON] понесені останньою судові витрати по оплаті професійної правничої допомоги в розмірі 2000 гривень та витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. В обґрунтування позову зазначено, що 26.11.2021 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна видала виконавчий напис №20421 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВТ «BBC-ФАКТОРИНГ» заборгованості у розмірі 6768,40 грн. Про вчинення виконавчого напису її не повідомляли. В подальшому, припиним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Клименюком А.М. відкрито виконавче провадження за №68321581 та постановою про арешт коштів боржника від 03.08.2023 накладено арешт на грошові кошти її пенсійної картки у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 7945,24 грн. Про відкриття виконавчого провадження приватний виконавець не повідомляв, копії постанов про відкриття провадження та арешт рахунків на її адресу не надходило. Про накладений арешт позивач дізналась від банку, в якому відкрила соціальний рахунок для зарахування пенсійних виплат. Крім того, позивачка вказує, що не укладала жодних кредитних договорів з ТОВ «ВВС-ФАКТОРИНГ». Вважає, що виконавчий напис №20421 від 26.11.2021 вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, і, як наслідок, неправомірне провадження щодо виконання вказаного виконавчого напису про звернення стягнення заборгованості. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 20.09.2024 зупинено стягнення на підставі виконавчого напису №20421 від 26.11.2021, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВВС-Факториг» заборгованості в сумі 6768,40 грн в межах виконавчого провадження № 68321581 до набрання законної сили рішення суду. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 20.09.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, призначено до судового розгляду та витребувано від: приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Клименюка Андрія Миколайовича виконавче провадження № 68321581 з примусового виконання виконавчого напису № 20421 від 26.11.2021, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВВС-Факториг» заборгованості в сумі 6768,40 грн; приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової Олени Миколаївни документи, які стали підставою для вчинення виконавчого напису № 20421 від 26.11.2021 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВВС-ФАКТОРИНГ» заборгованості в сумі 6768,40 грн та копію самого виконавчого напису. 16.10.2024 від приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Клименюка А.М. до суду надійшли копії матеріалів виконавчого провадження ВП № 68321581. Представниця позивачки подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, позов підтримала в повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, копію ухвалу суду про відкриття провадження у справі, копію позовної заяви з додатками отримано 20.09.2024. Відзив на позовну заяву до суду станом на день ухвалення рішення не надходив. 28.10.2024 представник відповідача направив до суду клопотання про зменшення заявлених витрат на правову допомогу, оскільки останні не доведені в спосіб визначений чинним законодавством. Треті особи у судове засідання не з`явилися, заперечень щодо позову не подавали. У відповідності до ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 26.11.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. вчинено виконавчий напис №20421 щодо стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ВВС-ФАКТОРИНГ» невиплачені в строк грошові кошти на підставі Договору № 3372631 надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту від 10.10.2019, укладеного між ТОВ «ФК «АРАГОН» правонаступником всіх прав та обов`язків за Договором про надання фінансових послуг ФАКТОРИНГу № 31/03.2020 від 31.03.2020 є ТОВ «ВВС-ФАКТОРИНГ» та [PERSON] . Та стягнути з [PERSON] за період з 31.03.2020 по 01.06.2021 включно у розмірі 6768,40 грн. (а.с. 53) 17.01.2022 ТОВ «ВВС-ФАКТОРИНГ» направило на адресу приватного виконавця Клименюка А.М. заяву про примусове виконання рішення. (а.с. 48) В матеріалах виконавчого провадження ВП № 68321581 наявна копія Договору № 3372631 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 10.10.2019 укладеного між ТОВ`ФК «АРАГОН» та [PERSON] в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором UA395505. (а.с. 49-51) Згідно копії довідки ТОВ «ФК «АРАГОН» про ідентифікацію підтверджено, що клієнт [PERSON] , з якою укладено договір 3372631 від 10.10.2019 ідентифікований ТОВ «ФК «АРАГОН». (а.с. 52) 22.01.2022 приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Клименюком A.M. винесено постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 68321581 з виконання виконавчого напису № 20421 від 26.11.2021, про стягнення з боржника основної винагороди, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження. (а.с. 55, 57, 59) 03.08.2023 постановою приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Клименюка A.M. накладено арешт коштів боржника. (а.с. 61) Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. У силу ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Зміст виконавчого напису повинен відповідати вимогам ст. 89 Закону України «Про нотаріат». Вчинення виконавчого напису здійснюється в порядку, передбаченому главою 16 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» (далі - Порядок), затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року, № 296/5. Зокрема, згідно з Порядком для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій мають бути зазначені необхідні відомості про стягувача та боржника; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача. Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в договорі адресу. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172 (далі Перелік). Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені зазначеним Переліком. Виконавчий напис вчиняться на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість. Якщо за борговим документом необхідно провести стягнення частинами, виконавчий напис за кожним стягненням може бути зроблений на копії документа або на виписці з особового рахунку боржника; у цих випадках на оригіналі документа, що встановлює заборгованість, робиться відмітка про вчинення виконавчого напису і зазначаються, за який строк і яка сума стягнута, дата і номер за реєстром нотаріальних дій. За заявою кредитора розмір суми, яка підлягає стягненню за виконавчим написом, може бути встановлений з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. У справах нотаріуса залишається копія документа, що встановлює заборгованість, чи правочину, за яким здійснюється стягнення, або витяг з особового рахунку боржника і примірник виконавчого напису. Один примірник витягу з виконавчим написом і оригінал зобов`язання повертаються стягувачу, а другий примірник залишається у нотаріуса. Якщо для вчинення виконавчого напису, крім документа, що встановлює заборгованість, необхідно подати й інші документи, зазначені в Переліку, то вони до виконавчого напису не приєднуються, а залишаються у матеріалах нотаріальної справи. Згідно з п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, для одержання виконавчого напису про стягнення кредитної заборгованості кредитором надаються оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05.07.2017 року в справі № 754/9711/14-ц, безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. 3 огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотнього. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й встановити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріуси виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року в справі № 826/20084/14 постанову КМУ № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та не чинною. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року зазначене рішення суду залишене без змін, а постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 року відмовлено в задоволенні заяви ПАТ КБ «ПриватБанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року. За наведених обставин на час вчинення нотаріусом виконавчого напису та на теперішній час чинна редакція Переліку передбачає можливість вчинення виконавчого напису, якщо йдеться про відносини кредитора і боржника, лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого кредитного договору. Із наявних у матеріалах справи документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, приймаючи до уваги той факт, що не встановлено судом факт отримання позивачем повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості, та чи яка була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису. 3 наведеного можна зробити висновок про те, що виконавчий напис було вчинено без додержання вимог п. 2.3 Порядку, оскільки відповідачем до суду не надано доказів, які б підтверджували отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень, у зв`язку з чим згідно зазначеного пункту Порядку повідомлення не можна вважати надісланим. Таким чином, до суду не надано доказів того, що нотаріусом було належним чином перевірено отримання позивачем письмової вимоги відповідача про повернення заборгованості у не менш ніж тридцятиденний строк, у зв`язку з чим суд дійшов до висновку, що нотаріус без достатніх підстав та у порушення вимог Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року, № 296/5, вчинив виконавчий напис. Крім того, згідно з позицією, викладеною Великою палатою Верховного Суду у справі № 826/20084 від 20.06.2018 року, вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів нотаріальних договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким. що не підлягає виконанню. Згідно ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну : правничу допомогу. Питання, що стосуються витрат на професійну правничу допомогу, регулюються ст. 137 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 цієї статті за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. За приписами ч. 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідно стороною або третьою особою розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 4 ст. 137 ЦПК України). Відповідно до ч. ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Пунктом 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. На підтвердження вимог щодо стягнення судових витрат на оплату професійної правничої допомоги в сумі 2000,00 грн. до суду надано ордер на надання правничої допомоги адвокатом Кашаповою В.О. [PERSON] , завдання доручення №3/24 від 30.08.2024 до Договору про надання правничої допомоги від 12.02.2024 укладеного між адвокатом Кашаповою В.О. та позивачем, в п. 3.1 Договору якого сторони визначили, що гонорар адвоката становить 2000,00 грн, квитанцією про оплату правової допомоги адвоката від 30.08.2024 про сплату гонорару. (а.с. 14-15, 22) Верховний Суд у постанові від 21.01.2021 року в справі N 280/2635/20 сформулював висновок про те, що КАС України у редакції, чинній з 15.12.2017 року, імплементував нову процедуру відшкодування витрат на професійну правову допомогу, однією з особливостей якої є те, що відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Посилання представника відповідача на ту обставину, що розмір витрат на правову допомогу є завищеним та нерозумним, справа є незначної складності, суд до уваги не приймає та вважає розмір витрат на оплату послуг адвоката є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт. Щодо дати складання акту виконаних робіт 23 серпня 2022 року, суд визнає опискою, оскільки зі змісту акту виконаних робіт чітко вбачається, що адвокатом надавались послуги саме відповідно до договору № 7 від 21.12.2022 року. Враховуючи задоволення позову, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача суми витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2000,00 грн. За положеннями ст. 141 ЦПК України з відповідача стягнути на користь держави судовий збір у сумі 1211,20 грн.

Outcome: approved