Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-20 00:00:00

У квітні 2024 року позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом, у якому просила визнати у рівних частках за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] право власності у порядку спадкування на 1/5 частини квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , яка належала померлому [PERSON] . В обгрунтування заявлених вимог зазначає, що [INFO] помер [PERSON] , дружиною якого є позивач [PERSON] . Від шлюбу народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Після смерті залишилось спадкове майно, яке складається з 1/5 частини квартири, яка належала померлому [PERSON] на праві власності. 08.02.2024 позивач звернулась до П`ятої київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. 08.02.2024 заведено спадкову справу №86/2024 після смерті [PERSON] . Спадкоємцями за законом є: дружина [PERSON] , [INFO] , доньки: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Постановою нотаріальної контори відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину на частину квартири через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно. На даний час належним чином оформити правовстановлюючі документи на 1/5 частини квартири неможливо, оскільки чинне законодавство не передбачає можливості іншим особам, окрім власникам, отримувати оригінал правовстановлюючого документу (а.с.3-31). Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 23 квітня 2024 року відкрито загальне позовне провадження (а.с.32). Протокольною ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 12 червня 2024 року розпочато підготовче судове засідання (а.с.37-38). Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 12 червня 2024 року витребувано у П`ятої київської державної нотаріальної контори належним чином засвідчену копію матеріалів спадкової справи №86/2024 від 08 лютого 2024 року, заведеної після смерті [PERSON] , який помер [INFO] (а.с.40, 41). 06.09.2024 до суду надійшли витребувані докази (а.с.51-74). Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 09 вересня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.76-77). У судовому засіданні представник позивача просив позов задовольнити та визнати за позивачами право власності на квартиру в порядку спадкування за законом. Інші учасники у судове засідання не з`явились, були повідомлені належним чином про дату, час та місце судового розгляду. Окремо суд наголошує на тому, що з матеріалів справи чітко вбачається, що відповідач ще 01 травня 2024 року отримав направлену судом ухвалу про відкриття провадження у справі, копію позову з додатками, проте станом на 21 жовтня 2024 року своїм правом ні на наданеня відзиву, ні на явку в судове засідання на розгляд даної справи не скористався (а.с.35). Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду і вирішення справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, відповідно до копії інформаційної довідки КП КМР «КМ БТІ» від 09 лютого 2024 року КВ-2024 №4240, згідно з даними реєстрованих книг Бюро, 1/5 ч. кв. [ADDRESS] на праві власності зареєстрована за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, видане Комісією по приватизації житлового фонду ВАТ «Більшовик» 19.08.1998, розпорядження №292/3, зареєстрованого в Бюро 04.09.1998, за реєстрованим №7495 (а.с.23, 69). 08.02.2024 [PERSON] звернулась до П`ятої київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка [PERSON] (а.с.56). Згідно з копією довідки П`ятої київської державної нотаріальної контори від 19 березня 2024 року вих. №878/02-14, станом на 19 березня 2024 року заведена спадкова справа №86/2024 від 08 лютого 2024 року після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Згідно вищезазначеної спадкової справи спадкоємцями за законом є: дружина померлого - [PERSON] , [INFO] , та доньки померлого: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.27, 70). Постановою державного нотаріуса П`ятої київської державної нотаріальної контори Гриценко О.В. від 03 квітня 2024 року вих. №1040/02-31 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину квартири [ADDRESS] , що належала [PERSON] , який помер [INFO] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно (а.с.28-29, 55). Так, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст.1216 ЦК України). Спадкування здійснюється за законом або за заповітом (ст.1217 ЦК України). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ст.1220 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. В разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст.1261-1265 ЦК України (ст.1223 ЦК України). У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст.1261 ЦК України). Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно зі ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку (п.3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року). Оскільки позивачі через відсутність у них правовстановлюючих документів на спадкове майно не можуть оформити свої спадкові права в нотаріальному порядку, тому їх права підлягають захисту в судовому порядку шляхом визнання за ними права власності на це майно. Відповідно до вимог ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно зі ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною 1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п.27 Постанови Пленуму ВСУ №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивачів підлягають задоволенню.

Outcome: approved