Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-14 00:00:00

26.08.2024 року позивач АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовна заява вмотивована тим, що 02.02.2022 року між банком та відповідачем за допомогою ОТР пароля було підписано кредитний договір б/н від 02.02.2022 р. (надалі - Договір) про надання строкового кредиту у розмірі 129000,00 грн. шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника на строк 36 міс. із встановленням річної відсоткової ставки у розмірі 18%. Додатково із відповідачем за допомогою ОТР пароля підписаний Графік кредиту. У зв`язку з неналежним виконанням [PERSON] своїх зобов`язань за кредитним договором, станом на 22.07.2024 виникла заборгованість в сумі 71347,43 грн, яка складається з заборгованості за тілом кредита в розмірі 58981,73 грн., заборгованості за простроченими відсотками в розмірі 12365,70 грн. Просив стягнути з відповідача заборгованість у вказаній сумі, вирішити питання про судові витрати. Ухвалою судді Заставнівського районного суду Чернівецької області від 02.09.2024 року відкрито провадження у справі, призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позов підтримав, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, згідно якої просив розгляд справи провести за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечував. При цьому фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалося, на підставі положень ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 24.09.2021 року АТ КБ «Приватбанк» здійснено ідентифікацію клієнта [PERSON] та підписано Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг. Підпис відповідача здійснено власноручно на планшеті, що відповідає вимогам закону (а.с. 20-32) 02.02.2022 року між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір, згідно з умовами якого останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 129000,00 грн. на картковий рахунок строком на 36 місяців з пролонгацією із встановленням річної відсоткової ставки у розмірі 18 % (а.с. 36-41). У вищевказаній заяві зазначено, що відповідач згоден з тим, що дана заява разом з Паспортом споживчого кредиту та Тарифів Банку складають між ним та банком договір про надання банківських послуг. Додатково із відповідачем за допомогою ОТР пароля підписаний Графік платежів за споживчим кредитом (46-47). Як вбачається із виписки за договором №б/н за період з 02.02.2022 по 24.07.2024 відповідач [PERSON] не надавав своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору та графіку кредиту (а.с.51-52) Згідно наданого розрахунку заборгованості за договором №б/н від 02.02.2022 року, укладеного між АТ КБ «ПриватБанк» та клієнтом [PERSON] станом на 22.07.2024 року відповідач має заборгованість за кредитом в розмірі 71347,43 грн, яка складається з заборгованості за тілом кредита в розмірі 58981,73 грн., заборгованості за простроченими відсотками в розмірі 12365,70 грн (а.с.17-19). Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Статтею 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій саме сумі, що були йому передані позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Крім того, ст.1048 ЦК України, визначає право позикодавця одержати від позичальника проценти від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір та порядок процентів встановлюється договором. Згідно із частиною першою та другою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Як вбачається з матеріалів справи, саме такий договір приєднання і був укладений між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] . Факт користування відповідачем кредитними коштами на картці № [NUMBER] , підтверджується випискою за договором №б/н за період з 02.02.2022-24.07.2024 року (а.с.51-52). Статтями 526, 629, 525, 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України, визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Таким чином, встановивши під час розгляду справи, що відповідач отримав від позивача кредитні кошти, що підтверджується заявою позичальника та розрахунком заборгованості, проте зобов`язання по поверненню кредиту в повному обсязі не виконав, чим заборгував позивачу 71347,43 грн заборгованість за користуванням кредитом, суд прийшов до переконання про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог та стягненню з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитом в розмірі 71347,43 грн, яка складається з заборгованості за тілом кредита в розмірі 58981,73 грн., заборгованості за простроченими відсотками в розмірі 12365,70 грн. за кредитним договором б/н від 02.02.2022 року, що утворилася станом на 24.07.2024 року. За змістом ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічна норма викладена і в ч.3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір». Таким чином, якщо відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, то в судовому рішенні повинно бути вирішено питання про повернення позивачу з державного бюджету половини сплаченого ним судового збору при поданні позовної заяви, а інша половина судового збору покладається на відповідача. На підставі викладеного, оскільки до початку розгляду справи по суті від відповідача надійшла заява про визнання позову, при подачі позову до суду позивачем сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн, а суд дійшов висновку про задоволення позовної заяви, необхідно дійти висновку про наявність підстав для повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову та стягнення з відповідача на користь позивача інших 50 відсотків судового збору, що становить 1211,20 грн.

Outcome: approved