Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом і просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини від усіх його доходів щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків від встановленого законом прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, з дня подання заяви до повноліття доньки, тобто до [INFO] . Свої вимоги мотивує тим, що вони з відповідачем знаходяться в шлюбі, зареєстрованому 17.03.2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 52. Мають спільну доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Останні п`ять років вони з відповідачем проживають окремо, спільного господарства не ведуть, відносини не підтримують. Вона працює техніком у Селекційному інституті, її середній дохід складає близько 6000 грн на місяць, тому їй складно без допомоги відповідача забезпечити доньку матеріально. Місце роботи та розмір доходів відповідача їй не відомі. [PERSON] проживає в м. Одесі, працездатний. Оскільки відповідач не надає допомоги на утримання неповнолітньої доньки, вона звернулася з позовом до суду. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 10.01.2024 року відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Окрім того, відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій вказала, що на позовних вимогах наполягає і просить справу розглянути без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, хоча був повідомлений належним чином про день, час та місце судового засідання, про що свідчить вручення рекомендованого поштового повідомлення, повідомлення про причини неявки від нього не надходило, відзив на позов не подав, а тому приймаючи до уваги заяву позивача, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК. Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. У відповідності зі ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Як встановлено у судовому засіданні, 17.03.2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області між сторонами був зареєстрований шлюб, актовий запис № 52, відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 8). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку: [PERSON] , [INFO] , про що свідчать свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 7). Судом встановлено, що донька проживає з позивачем, що підтверджується довідкою Дачненської сільської ради Одеського району Одеської області № 504 від 20.05.2024 року (а.с. 26). Відповідач допомоги на утримання дитини не надає. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 3 Конвенції\~\~про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 21.12.1995 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину, згідно з ч.1 ст.181 СК України, визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості між\~батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Статтею 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Беручи до уваги те, що позивач просить стягувати аліменти у частці від доходу батька дитини, суд погоджується, що за таких обставин можливо визначити спосіб виконання відповідачем обов`язку по утриманню дитини у розмірі частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця. Згідно з ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на\~одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття лежить на обох батьках, а тому, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця. У відповідності до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована\~Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року\~та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Ст.8 Закону України «Про охорону дитинства»\~передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. З урахуванням викладеного суд вважає, що позов законний, обґрунтований, знайшов своє підтвердження та підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.79 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Судові витрати відносяться на рахунок відповідача відповідно до ст.141 ЦПК України. Згідно з\~п.1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved