Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-09 00:00:00

До Дніпровського районного суду міста Києва звернувся позивач [PERSON] з позовом до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м.Києва» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Згідно заявлених вимог, позивач просить суд стягнути з КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м.Києва» на свою користь матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок залиття квартири у розмірі 31 222,00 грн, моральну шкоду в розмірі 10 000,00 грн, витрати на проведення оцінки заподіяної матеріальної шкоди у розмірі 4 370,00 грн. Вимоги позову обґрунтовані тим, що позивач є власником 1/4 частини квартири [ADDRESS] . 01 серпня 2020 року сталася аварія на трубопроводі холодного водопостачання у будинку [ADDRESS] , внаслідок чого було затоплено водою належну позивачу квартиру. Затоплення відбувалося з квартири [ADDRESS] , яка знаходиться поверхом вище. 03 серпня 2020 року відповідачем був складений акт про затоплення згідно якого: комісією встановлено, що причиною потрапляння вологи до квартири відбулося в зв`язку з пошкодженням трубопроводу холодного водопостачання в міжповерховому перекритті між квартирами [ADDRESS] та [ADDRESS] через довготривалу експлуатацію. Фахівцями ЖЕД-402 буде проведено ремонтні роботи по заміні трубопроводу холодного водопостачання; в ході обстеження візуально виявлені: на стелі та стінах вологі сліди від потрапляння вологи, часткове відшарування шпалер. Протягом 2020-2021 років позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогою про відшкодування завданої залиттям шкоди у добровільному порядку, але відшкодування так і не отримав. Листом від 18 листопада 2020 року за №103/45-4810 відповідач повідомив, що працівниками структурного підрозділу ЖЕД 402 були проведені роботи по заміні водопровідної труби в перекритті між квартирами [ADDRESS] та [ADDRESS] . Для складання дефектного акту відповідач запропонував призначити день та час для додаткового обстеження квартири. Листом від 26 січня 2021 року за №103/45-310 відповідач повідомив про виготовлення кошторисної документації та надіслання її позивачу для погодження. Згідно зазначеної кошторисної документації, відповідач оцінив завдану шкоду у 9 547,38 грн. Під час перемовин з представниками відповідача позивач запропонував відповідачу самостійно відремонтувати квартиру. Однак до цього часу квартира не відремонтована, шкода не відшкодована, а позивач змушений з серпня 2020 року разом з родиною проживати у дачному будинку. Відповідно до звіту про оцінку розміру матеріального збитку, завданого квартирі [ADDRESS] , складеного ТОВ «Аелєкон» 24 лютого 2021 року, розмір матеріального збитку, завданого квартирі, з урахуванням фізичного зносу, становить 31 222,00 грн. Листом від 22 квітня 2021 року за №103/45-1710 відповідач, за дорученням Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, повідомив, що згідно розпорядження Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації від 13 лютого 2015 року №61 «Про організаційно - правові заходи, пов`язані з виконанням рішення Київради від 09 жовтня 2014 року №270/270 «Про удосконалення структури управління житлово - комунальним господарствам міста Києва» багатоквартирний житловий будинок [ADDRESS] знаходиться в господарському віданні підприємства. Листом від 05 травня 2021 року за №103/45-1990 відповідач повідомив, що відповідно до розпорядження від 13 лютого 2015 року №61 Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації з 16 лютого 2015 року житловий фонд було закріплено на праві господарського відання за КП «Керуюча компанія» в тому числі будинок [ADDRESS] . Внутрішньобудинкові інженерні мережі знаходяться на балансі КП «Керуюча компанія». Обслуговування інженерних мереж здійснюється працівниками КП, а саме головний інженер ЖЕД відповідно до п. 2.1 посадової інструкції «Організовує збереженість, справність, санітарне і технічне обслуговування майна підконтрольного житлового господарства, в тому числі: утримання ліфтів, внутрішньобудинкових інженерних мереж (систем холодного і гарячого водопостачання, опалення, електро- і газопостачання, водовідведення і зливової каналізації, вентиляційних каналів або димоходів). Також відповідач надав витяг з єдиної диспетчерської служби міста Києва стосовно залиття квартири [ADDRESS] та повідомив, що в серпні 2020 працівниками ЖЕД-402 замінено трубу холодного водопостачання в межах квартир [ADDRESS] . Листом від 23 квітня 2021 року ПрАТ «Київводоканал» повідомило, що 01 серпня 2020 заявок на пошкодження водопровідних та каналізаційних мереж у будинку [ADDRESS] в Товаристві не зареєстровано. Роботи на внутрішньобудинкових мережах будинку за адресою: [ADDRESS] , та роботи на міських водопровідних мережах за вказаною адресою 01 серпня 2020 року працівники Товариства не виконували. Відповідно до п. 1.3 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27 червня 2008 року №190, Товариство як виробник обслуговує вуличні, квартальні та дворові мережі водопостачання та водовідведення, споруди і обладнання, а також технологічні прилади й пристрої на них, які перебувають у нього на балансі. Обслуговування внутрішньобудинкових інженерних мереж до компетенції Товариства не належить. Позивач зазначає, що крім матеріальної шкоди, йому завдано моральну шкоду, оскільки після залиття квартири з вини відповідача, позивач та члени моєї родини впродовж тривалого часу проживають у стресових умовах. Відразу після затоплення вони змушені були тимчасово виїхати з квартири, оскільки сирість в квартирі та пов`язані з цим сторонні запахи не дозволяли комфортно проживати в ній. Окрім того, вони сподівались, що в зв`язку з очевидністю вини відповідача, останній займе активну позицію щодо усунення наслідків аварії. Протягом всього цього часу родина позивача змушена була змінити свої життєві плани - проживати в дачному будинку, в зв`язку з чим несуть додаткові витрати на проїзд, а також зазнали обмежень, пов`язаних зі зміною звичної обстановки (у тому числі зміною та значним обмеженням кола спілкування, зміною звичок та уподобань в зв`язку зі зміною звичної обстановки і таке інше). Зміна життєвих планів також виявилася і у необхідності пошуку експертної установи, яка проведе оцінку заподіяної шкоди; пошуку адвоката, який надасть правову допомогу у складанні запитів та позовних матеріалів та в необхідності витрачати власний час та нерви на відновлення порушеного права. Життєві плани позивача змінює також необхідність звернення до суду та пов`язані з цим витрати. Враховуючи тривалість страждань та умови, за яких позивачу було заподіяно моральної шкоди, позивачем визначено розмір моральної шкоди в сумі 10 000,00 грн. Крім того, зазначає, що 15 квітня 2021року між позивачем та іншими співвласниками квартири були укладені угоди про поступку права вимоги, в силу яких [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] передали, а позивач прийняв на себе право вимоги до КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м.Києва» про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок залиття квартири [ADDRESS] , яке сталося 01 серпня 2020 року внаслідок пошкодження трубопроводу холодного водопостачання в міжповерховому перекритті між квартирами [ADDRESS] та [ADDRESS] через довготривалу експлуатацію. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 02 червня 2021 року відкрито провадження в даній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, залучено до участі в справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . 05 липня 2021 року до суду від третіх осіб [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] надійшли письмові пояснення, в яких зазначено, що вони є співвласниками квартири [ADDRESS] . В зв`язку з укладанням угоди, право вимоги до відповідача вони відступили позивачу [PERSON] , у зв`язку із чим просять задовольнити позовні вимоги. (т.1 а.с. 122 - 122-б) 03 серпня 2021 року представником відповідача КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м.Києва» подано до суду відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог. За доводам и відзиву позивачем не надано доказів цивільно-правового правопорушення відповідача, яке спричинило збитки для позивача та перебуває в причинно-наслідковому зв`язку з ним. У відзиві зазначено, що станом на момент залиття обов`язки схоронності сантехнічного обладнання, Мереж ГВХ і ХВХ покладаються перш за все саме на власника приміщення. Відповідач обмежений в своїх діях при бажанні обстежувати вузли, мережі, в тому числі й внутрішньобудинкові, розташовані в приватних квартирах, не маючи на це дозволу співвласників. Крім того, фінансування і проведення капітального ремонту є відповідальністю співвласників, а обов`язок відповідача інформувати співвласників багатоквартирного будинку про необхідність капітального ремонту (заміни спільного майна). А такі дії відповідач проводив при здійсненні виконання заявок. Також відповідачем не визнається розрахунок розміру матеріального збитку, який відображений в звіті про оцінку. (т.1 а.с.116-118) Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 05 серпня 2021 року розгляд цивільної справи за даним позовом продовжено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання. 11 серпня 2021 року до суду надійшла відповідь на відзив позивача [PERSON] , в якій вказується на суперечливу поведінку відповідача, адже в акті від 03 серпня 2020 року встановлено, що залиття сталося у зв`язку із пошкодженням трубопроводу холодного водопостачання в міжповерховому перекритті через довготривалу експлуатацію. При цьому будинок знаходиться в господарському віданні підприємства, співвласники не визначились із формою управління спільною сумісною власністю і відповідач продовжує надавати послуги на договірних умовах, за яких, серед іншого, споживач має право на відшкодування збитків, заподіяних його майну внаслідок ненадання послуг або надання послуг неналежної якості, також виконавець зобов`язаний утримувати внутрішньобудинкові мережі в належному технічному стані, здійснювати їх технічне обслуговування та ремонт. Згідно відповіді відповідача внутрішньобудинкові інженерні мережі знаходяться на його балансі. За доводами позивача, відповідач до 03 серпня 2021 року визнавав, зо саме він відповідає за справність внутрішньобудинкових інженерних мереж. Також позивач посилається на свою необізнаність, до складання акту, про незадовільний стан труб в міжповерховому перекритті, а також на те, що вжив заходів з метою зменшення шкоди внаслідок залиття - невідкладно повідомив обслуговуючу організацію про аварію, вжив заходів до висушування квартири. (т.1 а.с.139-143) Ухвалою Дніпровського районного суд міста Києва від 20 травня 2022 року призначено в даній справі судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, провадження у справі зупинено до отримання висновку судової експертизи. 07 серпня 2024 року з Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшли матеріали цивільної справи разом з висновком експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи, №17261/22-42 від 25 липня 2024 року. Ухвалою Дніпровського районного суд міста Києва від 08 серпня 2024 року поновлено провадження у справі. Позивач [PERSON] та його представник - адвокат Власенко В.В. в судовому засіданні вимоги позовної заяви підтримали у повному обсязі та просили позов задовольнити. Представник позивача в судовому засіданні надав пояснення аналогічні доводам, викладеним у позовній заяві та відповіді на відзив і додатково зазначив, що відповідач визнавав свою провину в залитті квартири, виготовив кошторисну документацію. З приводу моральної шкоди зазначив, що внаслідок залиття позивач з родиною був змушений залишити квартиру та поживати в дачному будинку, що призвело до змін у життєвих зав`язках, способі життя, а також до додаткових незручностей. Також позивач страждає через невпевненість у відшкодуванні шкоди. Позивач в судовому засіданні додатково пояснив, що він знаходився в квартирі на час її залиття, вони з дружиною та сусідами телефонували в різні служби, проте аварійну водоканалу прислали лише через три години і тільки тоді перекрили воду, ремонтна бригада вирізала частину труби, яка знаходилась у міжповерхових панелях, була іржавою та пошкодженою, також залиттям було пошкоджено постачання електроенергії, зникло світло. Представник відповідача КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м.Києва» - адвокат Майданік В.Ю. в судовому засіданні просив у задоволенні позову відмовити, надав пояснення аналогічні доводам, викладеним у відзиві та додатково пояснив, що кошти на ремонтні роботи місто не виділяє, а для того, щоб визначитись із станом труб, необхідно щоб мешканці зробили виклик і провелось обстеження. Наголосив на тому, що відповідач не визнає своєї вини в залитті квартири позивача, зазначив, що позивач не навів доказів недбалої поведінки відповідача, як і доказів спричинення моральної шкоди. Треті особи [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засіданні не з`явились, подали до суду заяву про розгляд справи без їх участі. (т.1 а.с. 137) Після поновлення провадження у справі, позивач, його представник та представник відповідача в судове засідання, призначене на 10 жовтня 2024 року не з`явились, були повідомлені про день, час та місце розгляду справи належним чином, позивач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Суд, вислухавши пояснення позивача та представників сторін, допитавши свідків, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини на яких вони ґрунтуються, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків. Судом установлено, що позивач [PERSON] та треті особи [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, виданим 15 липня 2005 року Дніпровською районною у м.Києві державною адміністрацією. (т.1 а.с.10). Відповідно до розпорядження Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації від 13 лютого 2015 року №61 «Про організаційно-правові заходи пов`язані з виконанням рішення Київради від 09 жовтня 2014 року №270/270 «Про удосконалення структури управління житлово-комунальним господарством міста Києва» та додатку до нього, будинок [ADDRESS] , з 16 лютого 2015 року закріплений на підставі господарського відання за КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м.Києва». (т.1 а.с. 79-82) 03 серпня 2020 року комісією в складі працівників ЖЕД №402: головного інженера [PERSON] , майстра тех/дільниці [PERSON] , слюсаря-сантехніка [PERSON] було складено акт про те, що в ході обстеження квартири [ADDRESS] , на предмет потрапляння вологи з квартири, розташованої поверхом вище, візуально виявлено наступне: в коридорі площею 3,2 кв.м та стіні над вхідними дверима в наявності вологий слід від потрапляння вологи загальною площею 0,4кв.м з частковим відшаруванням шпалер, на стіні справа від вхідних дверей спостерігається вологий слід від потрапляння вологи загальною площею 0,6кв.м з відшаруванням шпалер, стіна навпроти вхідних дверей - в наявності слід від потрапляння вологи загальною площею 1,5кв.м; в ванній кімнаті площею 2,9кв.м - на стіні справа від дверей слід від потрапляння вологи загальною площею близько 2кв.м, на стелі - близько 0,6кв.м, на стіні справа від дверей в наявності слід від потрапляння вологи площею близько 2,7кв.м; в кухні площею 5,5м.кв на стіні справа від входу спостерігається слід від потрапляння вологи загальною площею близько 4-х кв.м; в кімнаті площею 17,6 кв.м на стіні справа від входу в наявності слід від потрапляння вологи загальною площею близько 4-х кв.м. Комісією встановлено, що потрапляння вологи до квартири відбулося в зв`язку з пошкодженням трубопроводу холодного водопостачання в міжповерховому перекритті між квартирами [ADDRESS] та [ADDRESS] через довготривалу експлуатацію. Також в акті міститься зауваження позивача про те, що в ньому не відображено пошкодження: труба в ванній кімнаті; комод в коридорі; антресолі в коридорі; вхідні двері та двері в кухню від води не закриваються. (т.1 а.с.11) За змістом відповіді КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м.Києва» від 05 травня 2021 року №103/45-1990 на адвокатський запит представника позивача, внутрішньобудинкові інженерні мережі знаходяться на балансі КП «Керуюча компанія» (т.1 а.с.83). Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] суду показав, що він є сусідом позивача, мешкає в квартирі [ADDRESS] , на час залиття був у квартирі, коли в перекритті між поверхами прорвало трубу холодного водопостачання, аварійна служба їхала на виклик дві години, після чого перекрили воду, через два тижні слюсарі вибили бетон між квартирами свідка та позивача і заварили трубу. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду показала, що вона працює майстром тех/дільниці ЖЕД №402, була присутня як один із членів комісії, якою були зафіксовані пошкодження внаслідок залиття квартири. Зазначила, що про не роботу електрики мешканці нічого не говорили, вздуття підлоги не було. До цього залиття звернень від мешканців цієї квартири не надходило. Зауважила, що в акті вказана ймовірна причина залиття, конкретно визначити було неможливо, оскільки свідок не бачила пошкоджену ділянку, всі пошкодження відображені в акті. Позивач записав зауваження до акту. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] суду показав, що він обіймає посаду головного інженера ЖЕД №402, при складанні акту комісія була лише в квартирі [ADDRESS] . Зазначив, що будинку більше 60 років. Причина залиття вказана в акті - прорив, удар, свіщ в трубі між поверхами, про що повідомив слюсар, який ходив до квартири [ADDRESS] . Зазначив, що пошкодження труб могло відбутись з будь-яких причин. Пояснив про неможливість планування капітального ремонту, який мають ініціювати мешканці квартир. Зауважив, що в разі якщо надходить заявка про залиття виїжджає слюсар-сантехник або аварійна служба. Планові поточні ремонти здійснюються в підвалах, водомірних вузлах, до яких наявний доступ, а капітальний ремонт включає заміну всього стояка, строк експлуатації труби приблизно 25 років. Також пояснив, що від мешканців квартир [ADDRESS] та [ADDRESS] викликів не надходило. Зазначив, що не пам`ятає, які пошкодження були в квартирі. 15 квітня 2021року між позивачем та іншими співвласниками квартири - третіми особами у справі були укладені угоди про поступку права вимоги, за умовами яких [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] передали, а [PERSON] прийняв на себе право вимоги до КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м.Києва» про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок залиття квартири [ADDRESS] , яке сталося 01 серпня 2020 року внаслідок пошкодження трубопроводу холодного водопостачання в міжповерховому перекритті між квартирами [ADDRESS] та [ADDRESS] через довготривалу експлуатацію, про що складено акт від 03 серпня 2020 року. (т.1 а.с. 89-91) Листом від 26 січня 2021 року за №103/45-310 відповідач повідомив позивача про виготовлення кошторисної документації та надіслання її позивачу для погодження. (т.1 а.с.13). Згідно Звіту про оцінку розміру матеріального збитку, завданого квартирі [ADDRESS] , складеного суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Аелєкон», оцінювач - [PERSON] , дата оцінки: 26 січня 2021 року, дата складання звіту: 24 лютого 2021 року, розмір матеріального збитку, завданого квартирі, з урахуванням фізичного зносу, становить 31 222,00 грн. (т.1 а.с.14-68) Вказаний звіт складено на підставі договору №00314/21 про проведення незалежної оцінки майна від 26 січня 2021 року, укладеного між [PERSON] та ТОВ «Аелєкон», в якому визначена загальна вартість послуг з оцінки - 4 370,00 грн. (т.1 а.с.69-70) Згідно наявних в матеріалах справи квитанцій, позивачем сплачено ТОВ «Аелєкон» за проведення оцінки 4 370,00 грн. (т.1 а.с.70-а - 70-б) За клопотанням відповідача, ухвалою Дніпровського районного суд міста Києва від 20 травня 2022 року призначено в даній справі судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз. Згідно висновку експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи, №17261/22-42 від 25 липня 2024 року (т.2 а.с.18-35): Встановити за даними візуально-інструментального обстеження чи потребувала капітального ремонту ділянка трубопроводу стояку холодного водопостачання в міжповерховому перекритті між квартирами [ADDRESS] та [ADDRESS] , станом на 01 серпня 2020 року не вбачається можливим, оскільки експерт не проводив обстеження вказаної ділянки трубопроводу на зазначену дату. Згідно наданих документальних даних, а саме листа ТОВ «ДЕЛЬ-ПАК СИСТЕМС УКРАЇНА» №21-04/21-01 від 21.04.2021 (а.с.84), листа КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м.Києва» №103/45-81 від 05.01.2022 (а.с.221), Акту від 03.08.2020, що складений комісією ЖЕД-402 (а.с.11), за станом на 01.08.2020 трубопровід холодного водопостачання (ділянка трубопроводу довжиною орієнтовно 3 м.п.), який проходить через міжповерхове перекриття між квартирами [ADDRESS] та [ADDRESS] , знаходився в аварійному стані, був пошкоджений через довготривалу експлуатацію та потребував ремонту. Встановити за даними візуально-інструментального обстеження технічну причину пошкодження ділянки трубопроводу стояку холодного водопостачання в міжповерховому перекритті між квартирами [ADDRESS] та [ADDRESS] , що призвела до залиття 01 серпня 2020 року квартири [ADDRESS] , не вбачається можливим, в зв`язку з відсутністю на час проведення обстеження витоків рідини з ділянки трубопроводу стояку холодного водопостачання в міжповерховому перекритті між зазначеними квартирами. Згідно наданих документальних даних, а саме листа ТОВ «ДЕЛЬ-ПАК СИСТЕМС УКРАЇНА» №21-04/21-01 від 21.04.2021 (а.с.84), листа КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м.Києва» №103/45-81 від 05.01.2022 (а.с.221), Акту від 03.08.2020, що складений комісією ЖЕД-402 (а.с.11), причиною залиття квартири [ADDRESS] , що трапилось 01.08.2020, є пошкодження через довготривалу експлуатацію стояку трубопроводу холодного водопостачання, який проходить через міжповерхове перекриття між зазначеними квартирами [ADDRESS] та [ADDRESS] . Ознак впливу на залиття квартири [ADDRESS] , яке сталось 01.08.2020, встановлення у вказаній квартирі водонагрівального обладнання, на час проведення обстеження не виявлено, в зв`язку з відсутністю влаштованого водонагрівального обладнання (в тому числі з підключенням мереж безпосередньо до стояку холодного водопостачання). Перелік пошкоджень від залиття квартири [ADDRESS] , які не є прихованими викладено в дослідницькій частині по першому-п`ятому питаннях. Встановити за даними візуально-інструментального обстеження, коли виникли вказані пошкодження від залиття, 01.08.2020 чи в інший час (раніше або пізніше) не вбачається можливим, в зв`язку з відсутністю методики. Встановити перелік прихованих пошкоджень від залиття квартири [ADDRESS] (в тому числі пошкоджень електричних мереж) не вбачається можливим, оскільки доступ до зазначених пошкоджень (в разі їх наявності), не забезпечено. Вартість ремонтно-відновлювальних робіт (розмір завданої матеріальної шкоди) для усунення наслідків залиття квартири [ADDRESS] , згідно даних візуально-інструментального обстеження та наданих матеріалів, станом на час проведення дослідження, становить 48 008,40 грн. Для приватного права апріорі властивою є така засада, як розумність. Розумність характерна як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і для тлумачення процесуальних норм (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 червня 2021 року у справі № 554/4741/19, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року у справі № 520/1185/16-ц, постанову Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20)). Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України). Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду. Відсутність порушеного, невизнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 березня 2023 року в справі № 753/8671/21 (провадження № 61-550св22)). Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року в справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19)). Приватно-правовими нормами визначене обмежене коло підстав відмови у судовому захисті цивільного права та інтересу особи, зокрема, до них належать: необґрунтованість позовних вимог (встановлена судом відсутність порушеного права або охоронюваного законом інтересу позивача); зловживання матеріальними правами; обрання позивачем неналежного способу захисту його порушеного права/інтересу; сплив позовної давності (див.: постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 листопада 2023 року в справі № 761/42030/21 (провадження № 61-12101св23)). Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової і моральної шкоди (ч. 3 ст. 386 ЦК України). Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України). Зобов`язання про відшкодування шкоди - це правовідношення, в силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі. Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (частина перша статті 1166 ЦК України). Відповідно до пункту 2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування» від 27 березня 1992 року № 6, з наступними змінами та доповненнями, при розгляді позовів про відшкодування шкоди, повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Відповідно до статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (чинного на час виникнення спірних правовідносин) внутрішньобудинкові системи багатоквартирного будинку - механічне, електричне, газове, сантехнічне та інше обладнання в будинку, яке обслуговує більше одного житлового та/або нежитлового приміщення, у тому числі комунікації до обладнання споживача, системи автономного теплопостачання, бойлерні та елеваторні вузли, обладнання протипожежної безпеки, вентиляційні канали та канали для димовидалення, обладнання ліфтів, центральних розподільних щитів електропостачання від зовнішньої поверхні стіни будівлі до точки приєднання житлового (нежитлового) приміщення; житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до пункту 2 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, технічне обслуговування жилих будинків - це комплекс робіт, спрямованих на підтримку справності елементів будівель чи заданих параметрів та режимів робот технічного обладнання. Система технічного обслуговування жилих будинків повинна забезпечувати безпечне та безперебійне функціонування будинків, інженерних мереж та обладнання протягом установленого терміну служби будинку. Технічне обслуговування жилих будинків включає роботи з контролю за його станом, забезпечення справності, працездатності, наладки і регулювання інженерних систем тощо. Пунктом 2.1.5 Правил передбачено, що до системи технічного огляду жилих будинків входить також профілактичне обслуговування будинків, яке є складовою технічного обслуговування і полягає в усуненні дрібних несправностей елементів будинків з метою забезпечення їх безперебійної роботи, а також попередження порушень санітарно-гігієнічних вимог до приміщень будинків, налагодження та регулювання окремих видів технічних пристроїв. Періодичність проведення профілактичного обслуговування елементів жилих будинків та граничні строки невідкладної ліквідації виявлених несправностей елементів жилих будинків, а саме системи водопроводу, каналізації, гарячого водопостачання проводиться кожні 3-6 місяців. Згідно з пунктом 5.3.4 Правил під час обслуговування системи водопроводу і каналізації необхідно, зокрема, регулярно проводити огляд санітарно-технічного устаткування, водопровідно-каналізаційних систем та будинкових засобів обліку та регулювання води на них, контролюючи промерзання трубопроводів, витік води та інше; здійснювати не рідше одного разу на рік профілактичне обслуговування запірної арматури (з прогонкою вентилів кранів), прочищення дворової та не рідше двох разів у рік - будинкової каналізаційної мережі; усувати засмічення в системі. У разі встановлення конкретної особи, яка завдала шкоду, відбувається розподіл тягаря доказування: позивач повинен довести наявність шкоди та причинний зв`язок, відповідач доводить відсутність протиправності та вину (схожий висновок див. постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 грудня 2022 року у справі № 214/7462/20 (провадження № 61-21130сво21). У ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. У статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 грудня 2019 року у справі № 686/11256/16-ц (провадження № 61-28098св18)). Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи (частини перша, друга статті 23 ЦК України). Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (частина третя статті 23 ЦК України). Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті (частина перша статті 1167 ЦК України). По своїй суті зобов`язання про компенсацію моральної шкоди є досить специфічним зобов`язанням, оскільки не на всіх етапах свого існування характеризується визначеністю змісту, а саме щодо способу та розміру компенсації. Джерелом визначеності змісту обов`язку особи, що завдала моральної шкоди, може бути: (1) договір особи, що завдала моральної шкоди, з потерпілим, в якому сторони домовилися зокрема, про розмір, спосіб, строки компенсації моральної шкоди; (2) у випадку, якщо не досягли домовленості, то рішення суду в якому визначається спосіб та розмір компенсації моральної шкоди (див. постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 01 березня 2021 року у справі № 180/1735/16-ц (провадження № 61-18013сво18). Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою; вина особи, яка завдала моральної шкоди. У разі встановлення конкретної особи, яка завдала моральної шкоди, відбувається розподіл тягаря доказування: (а) позивач повинен довести наявність моральної шкоди та причинний зв`язок; (б) відповідач доводить відсутність протиправності та вини. Завдання моральної шкоди - явище завжди негативне. Проте з цього не слідує, що будь-яка завдана моральна шкода породжує зобов`язання з її відшкодування. Покладення обов`язку відшкодувати завдану моральну шкоду може мати місце лише за умови, коли шкода була викликана протиправною поведінкою відповідальної за неї особи (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 травня 2022 року в справі № 487/6970/20 (провадження № 61-1132св22), постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 грудня 2022 року в справі № 214/7462/20 (провадження № 61-21130сво21). Абзац другий частини третьої статті 23 ЦК України, у якому вжитий термін «інші обставини, які мають істотне значення» саме тому і не визначає повний перелік цих обставин, що вони можуть різнитися залежно від ситуації кожного потерпілого, особливості якої він доводить суду. Обсяг немайнових втрат потерпілого є відкритим, і в кожному конкретному випадку може бути доповнений обставиною, яка впливає на формування розміру грошового відшкодування цих втрат. Розмір відшкодування моральної шкоди перебуває у взаємозв`язку з фізичним болем, моральними стражданнями, іншими немайновими втратами, яких зазнала потерпіла особа, а не із виключністю переліку та кількістю обставин, які суд має врахувати (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 29 червня 2022 року в справі № 477/874/19 (провадження № 14-24цс21). Гроші виступають еквівалентом моральної шкоди. Грошові кошти, як загальний еквівалент всіх цінностей, в економічному розумінні «трансформують» шкоду в загальнодоступне вираження, а розмір відшкодування «обчислює» шкоду. Розмір визначеної компенсації повинен, хоча б наближено, бути мірою моральної шкоди та відновлення стану потерпілого. При визначенні компенсації моральної шкоди складність полягає у неможливості її обчислення за допомогою будь-якої грошової шкали чи прирівняння до іншого майнового еквіваленту. Тому грошова сума компенсації моральної шкоди є лише ймовірною, і при її визначенні враховуються характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, інші обставин, які мають істотне значення, вимоги розумності і справедливості (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 травня 2022 року в справі № 487/6970/20 (провадження № 61-1132св22), постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 грудня 2022 року в справі № 214/7462/20 (провадження № 61-21130сво21). Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року). Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (ч.ч. 1-3 ст. 13 ЦПК України). Диспозитивність - один з базових принципів судочинства,

Outcome: partial