Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-16 00:00:00

Адвокат Чумаченко С.О. в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовом, в подальшому змінив предмет позову, та просить суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] пеню за прострочення сплати аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 42\~688,52 грн. за період з 01.08.2022 року по 09.11.2023 року. В обґрунтування позову зазначено, що 10.09.2017 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб. В період шлюбу народилася дитина - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 15.03.2021 року по цивільній справі №496/511/20 шлюб між сторонами розірвано. Згідно судового наказу Біляївського районного суду Одеської області від 14.09.2020 року по цивільній справі №496/2620/20 судом вирішено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви до суду, тобто з 03.07.2020 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Судовий наказ, виданий 29.12.2020 року, перебуває на примусовому виконанні у Дарницькому відділі державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). 29.01.2021 року державним виконавцем було відкрито виконавче провадження №64260786 щодо стягнення аліментів на утримання дитини. Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, станом на 01.11.2023 року, розмір заборгованості боржника становить 41\~490,40 грн. Відповідач достеменно обізнаний про наявність відкритого виконавчого провадження щодо стягнення з нього аліментів на утримання [PERSON] , оскільки ним інколи сплачувалися грошові кошти, що вбачається з розрахунку заборгованості. Обізнаність [PERSON] про виконавче провадження №64260786 підтверджується тим, що він надіслав до відділу ДМС вимогу за вих. №08.08. від 08.10.2023 року, в якій вимагав зняти усі обмеження, арешт майна та коштів. У разі невиконання вимоги до 16.10.2023 року, наказав виплатити грошову компенсацію за час та моральні збитки у розмірі 1\~000\~000 грн. готівкою. Вбачається, що заборгованість за аліментами за певний місяць є окремою базою нарахування пені. Строк нарахування - з першого дня місяця, наступного за місяцем, в якому вони мали бути сплачені і до дня погашення чи ухвалення рішення суду. Розмір пені за певний місяць в такому разі не може перевищувати сам розмір заборгованості за такий місяць. Розмір пені за період з 01.08.2020 року по 09.11.2023 року становить 42\~688,52 грн. У зв`язку з викладеним, представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом. Позивач у судове засідання не з`явилась, але представник позивача - адвокат Чумаченко С.О. надав до суду заяву, в якій просив справу розглянути за відсутності позивача та представника, не заперечував проти винесення заочного рішення у справі. Відповідач в судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином про дату, час і місце проведення судового засідання, причини неявки суд не повідомив. Клопотання про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Відзив на позовну заяву не надав. Згідно з положеннями ч.1\~ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Отже, враховуючи згоду представника позивача на проведення заочного розгляду справи, відсутність відзиву на позовну заяву, належне повідомлення відповідача, який причини неявки не повідомив, суд доходить висновку про можливість розгляду справи в заочному порядку, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам\~ст. 280 ЦПК України. Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . 14.09.2020 року Біляївським районним судом Одеської області було видано судовий наказ по справі №496/2620/20 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви до суду, тобто з 03.07.2020 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Судовий наказ видано стягувачу 29.12.2020 року. 29.01.2021 року головним державним виконавцем Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ткачовою К.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №64260786 з виконання вищевказаного судового наказу Біляївського районного суду Одеської області від 29.12.2020 року по справі №496/2620/20. Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 15.03.2021 року по справі №496/511/20 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 13.04.2023 року по справі №753/2475/22 [PERSON] позбавлено батьківських прав щодо малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . 08.10.2023 року за вих. №08.08. [PERSON] було надіслано на адресу Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) вимогу, в якій вимагав закрити виконавче провадження №64260786 у зв`язку з недійсним судовим наказом №496/2620/20, зняти всі обмеження та арешти майна [PERSON] . У разі невиконання вимоги до 16.10.2023 року наказав виплатити йому грошову компенсацію за його час та моральні збитки у розмірі 1\~000\~000 грн. готівкою. Станом на 01.11.2023 року розмір заборгованості [PERSON] зі сплати аліментів становить 41\~490,40 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості, здійсненим головним державним виконавцем Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ткачовою К.В. Визначений розмір заборгованості також підтверджується таблицею-розрахунком. Розмір пені за прострочення сплати аліментів на утримання дитини за період з 01.08.2020 року по 09.11.2023 року становить 42\~688, 52 грн., а саме: липень 2020 року - 4263,13 грн.; березень 2022 року - 5\~336,86 грн.; березень 2020 року - 5\~336,86 грн.; квітень 2023 року - 5\~336,86 грн.; травень 2023 року - 5\~336,86 грн.; червень 2023 року - 5\~336,86 грн.; липень 2023 року - 5\~336,86 грн.; серпень 2023 року - 3789,17 грн.; вересень 2023 року - 2134,74 грн.; жовтень 2023 року - 480,32 грн., що підтверджується відповідним розрахунком від 09.11.2023 року, здійсненим представником позивача. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Положеннями ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року (далі - Конвенція) передбачено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У відповідності до ст. 3 Конвенції в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 18 Конвенції передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Відповідно до ст.ст. 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Частиною 1 ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. За результатами розгляду справи та дослідження наданих доказів, судом встановлено, що відповідач є батьком - [PERSON] , [INFO] , а тому у відповідності до закону повинен нести обов`язок матеріального забезпечення дитини, позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно дитини, не звільняє його від обов`язку щодо утримання дитини. Частиною 1 ст. 196 СК України визначено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.ч., 1 3 ст. 549 ЦК України). Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць, помножена на кількість днів заборгованості, помножена на 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені 1%. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1%. Зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, тому суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня їх фактичної сплати чи до дня ухвалення судом рішення, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Аналогічний висновок викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2019 по справі № 333/6020/16-ц, Верховного суду від 09.11.2022 по справі № 754/4461/21, Верховного суду від 17.11.2021 року в справі № 569/14819/19. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14.12.2020 року у справі №661/905/19 вказано, що положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин. Стягнення пені, передбаченої абзацом першим частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. У такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів. Отже, для застосування зазначеної вище санкції до платника аліментів необхідні такі умови: існування заборгованості зі сплати аліментів, встановлених рішенням суду або за домовленістю між батьками згідно з ч.1 ст. 189 СК України; наявність винних дій особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти, що призвели до виникнення заборгованості. Тобто відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 196 СК України. Як визначено п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Відповідач є особою працездатного віку, доказів щодо поважності причин, з яких не сплачував аліменти надано не було, тривалий час ухиляється від виконання рішення суду, будучи обізнаним про його існування, що свідчить про наявність вини відповідача у виникненні заборгованості по аліментах. Суд приходить до висновку, що заборгованість виникла з вини відповідача, який зобов`язаний за рішенням суду сплачувати аліменти на утримання дитини, однак не виконує свої обов`язки по сплаті аліментів належним чином. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 року по справі № 572/1762/15-ц зазначено, що загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: - p=(A1х1%хQ1)+(A2х1%хQ2)+….(Anх1%хQn), де: p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Суд, перевіривши правильність розрахунку пені, наданим представником позивача, частково погоджується із наведеним розрахунком, з огляду на наступне. Розрахунок пені здійснений представником позивача за вищенаведеною формулою. Однак, судом встановлено, що станом на 01.11.2023 року розмір заборгованості [PERSON] зі сплати аліментів становить 41\~490,40 грн., а розмір пені за прострочення сплати аліментів на утримання дитини становить 42\~688, 52 грн., тобто заявлена до стягнення сума пені перевищує суму заборгованості зі сплати аліментів, що суперечить вимогам ч.1 ст. 196 СК України. Оскільки відповідно до вимог ч.1 ст.\~196\~СК України розмір пені не може перевищувати 100 відсотків заборгованості, з відповідача на користь позивача слід стягнути пеню у розмірі, що не перевищує розміру заборгованості, а саме 41\~490,40 грн., в іншій частині позовну заяву слід залишити без задоволення. У п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» роз`яснено, що враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення. Згідно з вимогами ст. 76 ЦПК України, доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). Відповідно до приписів ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Нормою ч.1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Враховуючи вищевикладене, позивач має право на стягнення з відповідача неустойки (пені) за прострочення сплати останнім аліментів, передбаченої ст. 196 СК України, що становить 41\~490, 40 грн., що забезпечить захист інтересів дитини на такі умови життя, які будуть достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку дитини. Отже, позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення пені за прострочення сплати аліментів підлягає частковому задоволенню. Відповідно до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Згідно п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Отже, у зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до вимог\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір», на підставі ст. 141 ЦПК України, судовий збір на користь держави компенсується за рахунок відповідача.

Outcome: partial