Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-15 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за борговою розпискою. Позовні вимоги мотивовані тим, що 15 лютого 2013 року між нею [PERSON] та відповідачем [PERSON] був укладений договір позики, що підтверджується борговою розпискою, про те, що вона надала відповідачу суму у розмірі 3000,00 доларів США (три тисячі доларів США) (згідно розписки від 15.02.2013, в еквіваленті 116531 гривень 10 копійок). Позивач зазначила, що нею вищевказану суму грошових коштів було надано в борг [PERSON] , який був зобов`язаний повернути кошти у розмірі 3000,00 доларів США до 15.11.2013. Звертає увагу, що оскільки вказані грошові кошти за розпискою від 15.02.2013 у розмірі 3000,00 доларів США їй повернуто не було, нею було надіслано відповідачу письмову досудову вимогу, в якій вимагалось від [PERSON] повернути грошові кошти за розпискою від 15.02.2013 у розмірі 3000,00 доларів США, проте жодних дій від відповідача, щодо повернення вищевказаних грошових коштів, здійснено не було. Позивач вказала, що між нею та відповідачем виникли договірні відносини, котрі випливають із договору позики, що відповідно дно підтверджується власноруч написаною відповідачем розпискою. Відповідач [PERSON] своїх зобов`язань не виконав, отримані кошти не повернув та не повертає. Зазначила, що після нагадування про борг та її прохання повернути гроші мирним шляхом, відповідач починає її ігнорувати. Вказала, що вона неодноразово зверталась до відповідача, телефонувала йому та наполягала на поверненні коштів, але кожного разу [PERSON] ухиляється від повернення боргу за борговою розпискою. Тому вона вимушена звернутися з позовною заявою до суду, про розірвання договору позики та повернення боргу за борговою розпискою від 15.02.2013. Позивач вказує, що оскільки фактично відповідач своїми діями заборгував їй суму у розмірі 3000,00 доларів США, вважає за необхідне стягнути з відповідача саме таку суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Періоди за якими необхідно стягнути з відповідача суму боргу є з 15 лютого 2013 року (момент написання боргової розписки) по 08 квітня 2024 року (момент подання позовної заяви). Вказала, що наступний розрахунок інфляційного збільшення суми боргу (включаючи розрахунок трьох відсотків річних) стосується боргової розписки від 15.02.2013. Зазначила, що розрахунок суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції здійснюється за формулою (Індекс інфляції)- добуток щомісячних індексів за відповідний період (Збитки інфляції) = (Сума боргу) * (Індекс інфляції) / 100% - (Сума боргу). Отже інфляційні збитки за вказані періоди складають 302149 гривень 46 копійок. Вважає, що сума в розмірі 302149 гривень 46 копійок підлягає стягненню із відповідача (в якості інфляційних збитків). Також позивач вказує, що відсоткова ставка 3 % річних розрахована за формулою: (Відсотки) = (Сума боргу) * (процентна ставка) / 100 %/ 365 днів * (Кількість днів), тобто, за період з 15.02.2013 по 08.04.2024 кількість днів становить 4071, сума боргу становить 109705 гривень 80 копійок, відсоткова ставка становить 3 %, загальна сума 3 % річних становить 36687 гривень 39 копійок. Позивач вказала, що сума боргу складає: 116531 гривень 10 копійок сума боргу, яка нараховується за офіційним курсом НБУ від 08.04.2024, 1 долар = 38,8437 гривень + 302149 гривень 46 копійок інфляційні збитки за період з 15.02.2013 по 08.04.2024 + 36687 гривень 39 копійок 3% річних 455367 гривень 95 копійок сума загальної заборгованості. Вважаючи свої права порушеними, позивач просить суд стягнути з відповідача [PERSON] (паспорт серії [NUMBER] , виданий 18 серпня 1992 року Ямпільським РВ УМВС України у Вінницькій області) на користь [PERSON] , [INFO] (РНОКПП: [NUMBER] ) суму боргу за борговою розпискою від 15.02.2013 в розмірі 3000 доларів США (три тисячі доларів США) в еквіваленті (відповідно до курсу НБУ від 08.04.2024) 116531 (сто шістнадцять тисяч п`ятсот тридцять одна) гривня 10 копійок, також інфляцію за період з 15.02.2013 по 08.04.2024 у розмірі 302149 (триста дві тисячі сто сорок дев`ять) гривень 46 копійок та 3 % річних 36687 (тридцять шість тисяч шістсот вісімдесят сім) гривень 39 копійок. Загальна сума боргу становить 455367 (чотириста п`ятдесят п`ять тисяч триста шістдесят сім) гривень 95 копійок. Стягнути з відповідача [PERSON] (паспорт серії [NUMBER] , виданий 18 серпня 1992 року Ямпільським РВ УМВС України у Вінницькій області) на користь [PERSON] , [INFO] (РНОКПП: [NUMBER] ) витрати на правову допомогу що складають 10000 (десять тисяч) гривень. [PERSON] (паспорт серії [NUMBER] , виданий 18 серпня 1992 року Ямпільським РВ УМВС України у Вінницькій області) на користь [PERSON] , [INFO] (РНОКПП: [NUMBER] ) всі понесені судові витрати (судовий збір), що складає 4553 (чотири тисячі п`ятсот п`ятдесят три) гривні 68 копійок. Відповідно до ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 07.05.2024 вказану цивільну справу передано за підсудністю до Ямпільського районного суду Вінницької області. Ухвалою Ямпільського районного суду Вінницької області від 31.05.2024 позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за борговою розпискою залишено без руху. Ухвалою Ямпільського районного суду Вінницької області від 20.06.2024 заяву позивача про продовження строку для усунення недоліків задоволено. Відповідно до ухвали Ямпільського районного суду Вінницької області від 28.06.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Відповідно до ухвали Ямпільського районного суду Вінницької області від 19.08.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 18.09.2024 о 09 годині 00 хвилин в залі судових засідань Ямпільського районного суду Вінницької області. Відповідно до ухвали Ямпільського районного суду Вінницької області від 18.09.2024 розгляд справи відкладено на 16.10.2024 о 10 год.00 хв. Позивач [PERSON] та її представники адвокат Морозов В.Ю. та адвокат Рясний В.Д. в судове засідання не з`явилися. 16.10.2024 через електронний суд надійшла заява від представника позивача адвоката Морозова В.Ю. про розгляд справи без участі позивача та її представників. Позовні вимоги просить задовольнити та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся у порядку, встановленому ст.ст.128, 130 ЦПК України - судовою повісткою із рекомендованим повідомленням, яка направлялася за зареєстрованим місцем проживання [PERSON] - [ADDRESS] . Про причини неявки відповідач суд не повідомив, відзив суду не подав, клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи в його відсутність до суду не надійшло. Відмітка на поштовому повідомленні: «адресат відсутній за вказаною адресою», відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України свідчить про те, що відповідач належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з викладеним, враховуючи заяву представника позивача, який не заперечує проти такого вирішення справи, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів і постановити заочне рішення. Враховуючи, що розгляд справи відбувається у відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи в межах наданих суду доказів, оцінивши і проаналізувавши докази, суд вважає що позов підлягає частковому задоволенню виходячи із наступного. \~ \~ \~ \~Із оригіналу та копії розписки судом встановлено, що [PERSON] , паспорт [NUMBER] , виданий 18 серпня 1997 Ямпільським РВ УМВС України у Вінницькій області, проживає [ADDRESS] позичив у [PERSON] 3000 доларів (США) або 24000 грн., які зобов`язався повернути до 15 листопада 2013 року в повному обсязі. Розписка написана в присутності двох свідків. Дана розписка написана [PERSON] без морального і фізичного тиску на нього. (а.с.11, 72). \~ \~ \~ \~Із копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 03.09.2013 судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] в смт. Бродецьке Козятинського району Вінницької області (а.с.12-14). \~ \~ \~ \~Із копії досудової вимоги від 08.04.2024 судом встановлено, що [PERSON] 08.04.2024 звернулася до [PERSON] із досудовою вимогою про повернення до 15.04.2024 їй суми боргу за борговою розпискою від 15.02.2013 в сумі 3000 доларів США (а.с.25-27). \~ \~ \~ \~Із копії фіскального чеку від 08.04.2024 судом встановлено, що на адресу [PERSON] 08.04.2024 направлено досудову вимогу (а.с.28). \~ \~ \~ \~Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного. Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За своїми правовими ознаками договір позики є реальною, односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника. Розписка є документом, який боржник видає кредитору, підтверджуючи як укладення договору позики, так і його умови, а також, засвідчуючи отримання певної грошової суми. У разі пред`явлення позову про стягнення боргу за позикою кредитор повинен підтвердити своє право вимагати від боржника виконання боргового зобов`язання. Для цього, з метою правильного застосування статей 1046, 1047 ЦК України, суд повинен установити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики, виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики і його умови. Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 22.08.2019 року по справі №369/3340/16-ц, провадження №61-7418св18, за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики після отримання коштів, підтверджуючи як факт укладення договору та зміст умов договору, так і факт отримання боржником від кредитора певної грошової суми. При цьому факт отримання коштів у борг підтверджує не будь-яка розписка, а саме розписка про отримання коштів, зі змісту якої можливо установити, що відбулася передача певної суми коштів від позичальника до позикодавця. Досліджуючи боргові розписки чи інші письмові документи, суд для визначення факту укладення договору повинен виявляти справжню правову природу правовідносин сторін незалежно від найменування документа та, залежно від установлених результатів, зробити відповідні правові висновки. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргової розписки в позивача підтверджує наявність боргу (постанова Верховного Суду від 26.09.2018 року у справі №483/1953/16-ц, провадження №61-33891св18). Відповідно до ст.545 ЦК України прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). З огляду на вищезазначені обставини та оцінені письмові докази в їх сукупності, в тому числі, зміст розписки про отримання коштів відповідачем від позивача, суд приходить до висновку, що між відповідачем і позивачем був укладений договір позики, оформлений розпискою про отримання в борг суми коштів в розмірі 3000 доларів США із зазначенням строку їх повернення до 15 листопада 2013 року, в свою чергу, позичальник у встановлений в борговій розписці строк грошові кошти не повернув, у зв`язку із чим в нього утворилася заборгованість перед позивачем. У матеріалах справи відсутні належні, допустимі та достатні докази того, що відповідач повністю чи частково виконав свої зобов`язання за вказаною борговою розпискою. З огляду на наведене, ураховуючи, що строк надання коштів завершився 15 листопада 2013 року, суд дійшов висновку, що позивач обґрунтовано вимагає стягнення з відповідача позичених останньому коштів у розмірі 3000 доларів США. Що стосується позовної вимоги про стягнення з відповідача трьох процентів річних у сумі 36687 гривень 39 копійок, суд виходить із наступного. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідач на вимогу позивача, як це обумовлено у борговій розписці суму боргу не повернув, а тому відповідно до ст.625 ЦК України повинен сплатити позивачу 3 % річних. Так, за період з 15.02.2013 по 08.04.2024 позивачем проведено розрахунок 3% річних за невиконання грошового зобов`язання та їх загальний розмір становить 36687,39 грн. Однак суд не погоджується із наведеним в позовній заяві розрахунком заборгованості 3% річних за невиконання грошового зобов`язання. Слід зазначити, що в надані позивачем борговій розписці відсутня дата її укладення, а міститься лише дата повернення коштів 15.11.2013. Враховуючи те, що згідно наданої розписки кінцевою датою повернення коштів є - 15.11.2013, і боржник до вказаної дати своє зобов`язання не виконав, відповідно до приписів ст.625 ЦК України розрахунок 3% річних слід проводити починаючи з 16.11.2013. Також, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 січня 2019 року по справі № 373/2054/16-ц дійшла висновку, що під час розрахунку 3% річних має застосовуватися прострочена сума, визначена в договорі, а не її еквівалент у національній валюті. 3% річних розраховуються з урахуванням простроченої суми, визначеної у відповідній валюті, помноженої на кількість днів прострочення, які вираховуються з дня, наступного за днем, передбаченим у договорі для його виконання до дня ухвалення рішення, помноженого на 3, поділеного на 100 та поділеного на 365 (днів у році). Крім цього, відповідно до п.18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Воєнний стан в Україні введений з 24 лютого 2022 року. Тобто, з урахуванням викладеного нарахування процентів, визначених ст.625 ЦК України, можливе лише до 23 лютого 2022 року. Позивач, нараховуючи 3% річних за період з 15.02.2013 по 08.04.2024, на вказані положення закону не звернула увагу та не врахувала їх при зверненні до суду, а тому, зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що 3% річних підлягають стягненню з відповідача на користь позивача за період з 16.11.2013 по 23.02.2022. Розрахунок 3% річних, згідно зі ст. 625 ЦК України розраховується за формулою:[Проценти] = [Сума боргу] х [Процентна ставка (%)] / 100% х [Кількість днів] / [Кількість днів у році], де: [Сума боргу] сума простроченого боргу; [Процентна ставка (%)] проценти річних; [Кількість днів] кількість днів прострочення зобов`язання; [Кількість днів у році] кількість днів у календарному році. Період розрахунку: з 16 листопада 2013 року по 31 грудня 2013 року становить 46 днів. [Проценти] = 3000 доларів США (сума боргу) х 3,000% (процентна ставка) / 100% х 46 (кількість днів) / 365 (днів у році) = 11,34 доларів США. Період розрахунку: з 01 січня 2014 року по 31 грудня 2014 року становить 365 днів. [Проценти] = 3000 доларів США (сума боргу) х 3,000% (процентна ставка) / 100% х 365 (кількість днів) / 365 (днів у році) = 90,00 доларів США. Період розрахунку: з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2015 року становить 365 днів. [Проценти] = 3000 доларів США (сума боргу) х 3,000% (процентна ставка) / 100% х 365 (кількість днів) / 365 (днів у році) = 90,00 доларів США. Період розрахунку: з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року становить 366 днів. [Проценти] = 3000 доларів США (сума боргу) х 3,000% (процентна ставка) / 100% х 366 (кількість днів) / 366 (днів у році) = 90,00 доларів США. Період розрахунку: з 01 січня 2017 року по 31 грудня 2017 року становить 365 днів. [Проценти] = 3000 доларів США (сума боргу) х 3,000% (процентна ставка) / 100% х 365 (кількість днів) / 365 (днів у році) = 90,00 доларів США. Період розрахунку: з 01 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року становить 365 днів. [Проценти] = 3000 доларів США (сума боргу) х 3,000% (процентна ставка) / 100% х 365 (кількість днів) / 365 (днів у році) = 90,00 доларів США. Період розрахунку: з 01 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року становить 365 днів. [Проценти] = 3000 доларів США (сума боргу) х 3,000% (процентна ставка) / 100% х 365 (кількість днів) / 365 (днів у році) = 90,00 доларів США. Період розрахунку: з 01 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року становить 366 днів. [Проценти] = 3000 доларів США (сума боргу) х 3,000% (процентна ставка) / 100% х 366 (кількість днів) / 366 (днів у році) = 90,00 доларів США. Період розрахунку: з 01 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року становить 365 днів. [Проценти] = 3000 доларів США (сума боргу) х 3,000% (процентна ставка) / 100% х 365 (кількість днів) / 365 (днів у році) = 90,00 доларів США. Період розрахунку: з 01 січня 2022 року по 23 лютого 2022 року становить 54 дні. [Проценти] = 3000 доларів США (сума боргу) х 3,000% (процентна ставка) / 100% х 54 (кількість днів) / 365 (днів у році) = 13,32 доларів США. Всього сума нарахованих трьох процентів річних за період з 16 листопада 2013 року по 23 лютого 2022 року становить 744,66 доларів США, яку слід стягнути з відповідача на користь позивача. В іншій частині суд вважає відмовити у зв`язку із недоведеністю. Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача інфляції за період 15.02.2013 по 08.04.2024 у сумі 302149 гривень 46 копійок, суд виходить із наступного. За змістом статті 1 Закону України від 03 липня 1991 року N1282-XII "Про індексацію грошових доходів населення" індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання. Офіційний індекс інфляції, що розраховується Держкомстатом, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти. Індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України - гривня, іноземна валюта індексації не підлягає. Норми частини другої статті 625 ЦК України щодо сплати боргу з урахування встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов`язання, визначеного у гривнях (див., зокрема, постанову Верховного Суду України від 27 січня 2016 року у справі № 6-771цс15, постанову Верховного Суду України від 18 травня 2016 року у справі № 6-474цс16, постанову Верховного Суду України від 21 грудня 2016 року у справі № 6-1672цс16, постанову Верховного Суду України від 01 березня 2017 року у справі № 6-284цс17). Іноземна валюта, визначена у договорі, не підлягає індексації, оскільки індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, то зазначена норма ЦК України щодо сплати заборгованості з урахуванням установленого індексу інфляції поширюється лише на випадки прострочення виконання грошового зобов`язання, яке визначене договором у національній валюті - гривні, а не в іноземній або в еквіваленті до іноземної валюти, тому індексація у цьому випадку застосуванню не підлягає. Таким чином, у даній справі, норми частини другої статті 625 ЦК України щодо сплати боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції не поширюються на спірні правовідносини, оскільки відбулося прострочення грошового зобов`язання визначеного в іноземній валюті, яка не підлягає індексації. Як наслідок, є безпідставними і необґрунтованими вимоги позивача про стягнення інфляційних втрат за порушення грошового зобов`язання, предметом якого є грошові кошти виражені в іноземній валюті. У позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 3000 доларів США, що еквівалентно 116531,10 грн., проте суд вважає за необхідне зазначити наступне. Що стосується можливості і порядку визначення в рішенні суду еквівалента суми боргу в національній валюті, то Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 761/12665/14-ц (провадження № 14-134цс18) вказала, що зазначення судом у своєму рішенні двох грошових сум, які необхідно стягнути з боржника, внесло двозначність до розуміння суті обов`язку боржника, який може бути виконаний примусово. У разі зазначення у судовому рішенні про стягнення суми коштів в іноземній валюті з визначенням еквівалента такої суми у гривні стягувачеві має бути перерахована вказана у резолютивній частині судового рішення сума в іноземній валюті, а не її еквівалент у гривні. Відтак, пред`явлений позов підлягає до часткового задоволення при цьому, суд зазначає, що зайвим є посилання на грошовий еквівалент суми боргу та трьох процентів річних, які підлягають стягненню у гривні, оскільки зазначення судом двох грошових сум, які необхідно стягнути з відповідача, може внести двозначність у розуміння суті обов`язку боржника. З урахуванням наведеного, суд має підстави для часткового задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача - заборгованості за борговою розпискою у сумі 3000 доларів США та 3% процентів річних за прострочення виконання грошового зобов`язання у сумі 744,66 доларів США. В задоволенні іншої частини позовних вимог суд слід відмовити у зв`язку їх безпідставністю. Оскільки позовні вимоги задоволено частково, судові витрати, понесені позивачем по сплаті судового збору і документально підтверджені квитанцією №4523-1437-8317-6990 від 05.06.2024, за правилами ст.141 ЦПК України покладаються на сторони пропорційно розміру позовних вимог. Таким чином, підлягає стягненню із відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно до задоволеної частини позовних вимог у розмірі 1454,43 грн., розрахованої за правилами простої математичної пропорції. \~Крім цього, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача судових витрат, пов`язаних з наданням їй професійної правничої допомоги, в розмірі 10000 гривень. Як вбачається з положень ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з положеннями ч. ч. 1-5 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На обґрунтування вимог про стягнення витрат на професійно-правничу допомогу суду під час розгляду справи було надано: договір про надання юридичних послуг від 08.04.2024; додаток №1 до договору від 08.04.2024; акт наданих послуг; квитанцію адвоката Морозова В.Ю. від 08.04.2024, відповідно до якої [PERSON] сплатила 10000 гривень. Пунктом 3 ч. 2 ст.\~141\~ЦПК України встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи положення ст. 141 ЦПК України та зважаючи на часткове задоволення позовних вимог, виходячи з обсягу фактично наданих послуг, з урахуванням характеру виконаної адвокатом роботи, принципу співмірності та розумності судових витрат, з урахуванням пропорційності розміру задоволених позовних вимог, суд вважає можливим стягнути з позивача витрати за надання правової допомоги на користь відповідача в сумі 3193,96 грн., що є обґрунтованим і пропорційним до предмета спору та задоволених вимог. На підставі викладеного та

Outcome: partial