Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-09 00:00:00

17.05.2024 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, в якій зазначила, що 17.02.2018 між нею та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований Шевченківським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис №38. Від шлюбу мають малолітню дитину, [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з матір`ю. Спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини між ними припинено. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу вважає неможливим. У зв`язку з цим просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище, набуте під час державної реєстрації шлюбу ,судові витрати стягнути з відповідача. Позивачка у судовому засіданні підтвердила обставини, зазначені в позовній заяві, та просила задовольнити позовні вимоги. Також пояснила, що з квітня 2024 року вона разом з дітьми переїхала жити до своєї матері. За цей час її чоловік не здійснив жодних кроків, щоб виправити ситуацію в сім`ї. Вона категорично заперечила своє бажання та можливість зберегти сім`ю. Відповідач у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, вважав, що не вичерпані всі можливості щодо збереження шлюбу. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості позову і наявності підстав для його задоволення. Факт перебування у шлюбі сторін підтверджується наданою позивачкою копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 17.02.2018 Шевченківським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис №38. Від шлюбу мають малолітню дитину, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується наданою копією відповідного свідоцтва про її народження. Дитина проживає з матір`ю. Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з частиною п`ятою статті 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Частинами третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Під час судового розгляду судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивачки, яка з квітня 2024 року проживає окремо від чоловіка. Суд виходить з того, що шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Позивачка категорично заперечила можливість збереження сім`ї за тих обставин, що мають місце на теперішній час. Відповідно до ч. 8 ст. 294 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Позивачка під час судового розгляду зазначила про вибір прізвища, тому суд залишає за нею прізвище, набуте під час реєстрації шлюбу [PERSON] . Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позов задоволено, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 1211,21 грн..

Outcome: approved