Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-21 00:00:00

20.06.2024 року представник заявника звернувся до суду із заявою, в якій просив постановити рішення суду, яким встановити факт смерті [PERSON] , який помер [INFO] у с. Броницька Гута Звягельського району Житомирської області. Заяву обґрунтував тим, що рідний брат заявника, [PERSON] [INFO] помер та був похований без висновку судово-медичної експертизи на кладовищі в с. Кленова Звягельського району Житомирської області. У зв"язку із неможливістю реєстрації смерті останнього, з метою захисту немайнових прав заявника, представник подав до суду дану заяву. 25.06.2024 року відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження, закінчено підготовче судове засідання, призначено справу до розгляду. У судовому засіданні представник заявника вимоги заяви підтримав, які просив задовольнити. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з"явився, подав до суду заяву в якій просив справу розглянути у відсутності представника заінтересованої особи, не заперечує проти задоволення заяви. З`ясувавши обставини, на які представник заявника посилаються як на підставу заявлених вимог, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд дійшов наступного. Встановлено, що заявник [PERSON] , [INFO] , є рідною сестрою [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] , довідкою відділу РАЦС Новоград-Волинського районного управління юстиції Житомирської області від 26.03.2003 року за № 422 щодо [PERSON] , свідоцтвом про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] та рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 01.10.2013 року у справі № 285/4259/13-ц, яким шлюб між ними розірвано (а.с.8-12). Із довідки виконавчого комітету Гордницької селищної ради Звягельського району Житомирської області від 14.11.2023 року за № 604 слідує, що [PERSON] , [INFO] , який був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , [INFO] помер та був похований без висновку судово-медичної експертизи на кладовищі в с. Кленова, свідоцтво про смерть не видавалося. Довідка видана на підставі по господарської книги № 5 за 2016 - 2023 роки (а.с.14). Опитаний у судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснив, що з 1994 року по сьогодні він працює на керівних посадах Городницької селищної ради Звягельського району Житомирської області, на зараз є старостою. Довідку виконавчого комітету Гордницької селищної ради Звягельського району Житомирської області від 14.11.2023 року заявнику видав він. Перед видачею довідки він особисто відвідував кладовище в с. Кленова, де й переконався, що [PERSON] помер у 2012 році. За яких обставин останній помер йому не відомо. Знає, що за життя він зловживав спиртними напоями. Похований останній біля своїх батьків на кладовищі в с. Кленова Звягельського району Житомирської області. Свідок [PERSON] у судовому засіданні показав, що за життя [PERSON] знав, так як останній проживав по сусідству з його дідусем. Знає, що останній помер у 2012 році. Про дану подію йому повідомив його дідусь. На момент смерті [PERSON] проживав в с. Броницька Гута Звягельського району Житомирської області з цивільною дружиною. Хто здійснював його поховання йому не відомо. За яких обставин помер також йому не відомо. Свідок [PERSON] у судовому засіданні показала, що [PERSON] проживав по сусідству. Про смерть останнього їй повідомила його мати [PERSON] , яка проживала разом з ним. Подія була більше 10 років тому. На запитання представника заявника допустила, що [PERSON] померти [INFO] . Також вказала, що останній похований на кладовищі в с. Кленове Звягельського району Житомирської області. Похованням здійснювала його мати. Невістки (цивільної дружини) у [PERSON] не було. Поховали останнього біля його батька. Звертаючись до суду із заявою про встановлення факту смерті [PERSON] , [INFO] , представник заявника вказував на те, що останній помер [INFO] та був похований без висновку судово-медичної експертизи на кладовищі в с. Кленова Звягельського району Житомирської області. Свідоцтво про його смерть не видавалося. З огляду на викладене, посилаючись на положення пункту 8 частини першої статті 315 ЦПК України, просив суд встановити факт смерті останнього. Надаючи правову оцінку даним правовідносинам, суд виходить із наступного. Згідно з частинами третьою-четвертою статті 49 ЦК України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Відповідно частини першої статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Водночас пункт 1 розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 18 жовтня 2000 року за № 719/4940, деталізує положення статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та встановлює, що підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о) установленої форми; б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о) установленої форми; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України встановлення фактів, що мають юридичне значення, здійснюється в порядку окремого провадження. Особливістю окремого провадження є те, що воно спрямоване на з`ясування необхідних фактів за відсутності правового спору. Чинний ЦПК України містить чотири процедури, наслідком якої є ухвалення судового рішення, на підставі якого органами Державної реєстрації актів цивільного стану може бути видано свідоцтво про смерть, зокрема: - встановлення факту смерті особи в певний час в разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті (пункт 8 частини першої статті 315 ЦПК України); - встановлення факту смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру (пункт 9 частини першої статті 315 ЦПК України); - встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України або на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан (стаття 317 ЦПК України); - визнання фізичної особи померлою (статті 305-309 ЦПК України). Вказані процедури є відмінними між собою та мають певні особливості. Зокрема, пунктом 8 частини статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. У заяві про встановлення факту повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт (частини перша-друга статті 318 ЦПК України). Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. При цьому слід мати на увазі, що встановлення зазначених підстав факту смерті відрізняється від встановлення факту реєстрації смерті та від оголошення особи померлою. Таких висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 28.02.2024 року у справі № 506/358/22. Отже, встановлення факту смерті фізичної особи на підставі пункту 8 частини першої статті 315 ЦПК України можливе лише тоді, якщо заявник доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, за яких настала смерть, і факт неможливості реєстрації органом державної факту смерті. Так, звертаючись до суду із заявою про встановлення факту смерті [PERSON] , [INFO] , представник заявника вказував на те, що останній помер [INFO] та був похований без висновку судово-медичної експертизи на кладовищі в с. Кленова Звягельського району Житомирської області. Свідоцтво про його смерть не видавалося. Як на фактичні підстави звернення до суду представник заявника посилався на те, що орган державної реєстрації актів цивільного стану відмовив заявнику у реєстрації смерті брата [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Як на правові підстави звернення до суду із заявою представник заявника посилався на пункт 8 частини першої статті 315 ЦПК України, а саме встановлення факту смерті особи в певний час в разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Натомість на підтвердження вимог заяви представник заявника надав суду лише довідку виконавчого комітету Городницької селищної ради Звягельського району Житомирської області від 14.11.2023 року за № 604, з якої слідує, що [PERSON] , [INFO] , який був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , [INFO] помер та був похований без висновку судово-медичної експертизи на кладовищі в с. Кленова, свідоцтво про смерть не видавалося (а.с.14). При цьому, дана довідка видана на підставі по господарської книги № 5 за 2016 - 2023 роки щодо обставин, які мали місце у 2012 року, що ставить її під сумнів. Також, за клопотанням представника заявника у судовому засіданні були опитані свідки, які лише допустили смерть [PERSON] , [INFO] , у 2012 році, зокрема: свідок [PERSON] (після відвідуванням кладовища в с. Кленова Звягельського району Житомирської області), свідок [PERSON] (дізнався від свого дідуся, який проживав по сусідству з останнім) та свідок [PERSON] (не змогла вказати точної дати його смерті). Про причини та обставини смерті [PERSON] , [INFO] , свідки також нічого не повідомили суду. Відтак, надані представником заявника докази у своїй сукупності є недостатніми та недостовірними для доведення обставин, які вірогідно свідчать про смерть [PERSON] , [INFO] , у точно визначений час та місці, зокрема: [INFO] у с. Броницька Гута Звягельського району Житомирської області. Крім того, представником заявника не надано суду доказів неможливості реєстрації органом державної факту смерті, а саме: письмової відмови органу державної реєстрації актів цивільного стану реєстрації події смерті [PERSON] , [INFO] . При цьому, посилання представника заявника на те, що заявник не зобов`язаний подавати до суду письмову відмову органів ДРАЦ у здійсненні реєстрації смерті не заслуговує на увагу оскільки дана норма поширюється лише у разі заявлення вимоги про встановлення факту смерті особи поданої у порядку ст. 317 ЦПК України. Натомість представник заявника звернувся до суду про встановлення факту смерті особи у порядку п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України. З огляду на вище викладене, оцінивши докази, які подані представником заявника у даній справі, суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви [PERSON] слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed