Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до Державного підприємства «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова» та з урахуванням уточних позовних вимог просила суд стягнути грошові кошти невиплачені при звільненні у розмірі 64982,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у період з 13.01.2021 по 07.06.2024 позивач перебувала у трудових відносинах з відповідачем. При звільненні підприємство не провело з позивачем повний остаточний розрахунок по виплаті заробітної плати, як це передбачено ст. 116 КЗпП України, внаслідок чого виникла заборгованість по заробітній платі у розмірі 64982,00 грн. [PERSON] було звільнено за власним бажанням, згідно наказу від 07.06.2024. До теперішнього часу позивач не отримувала заробітну плату при звільненні, тому змушена звернутися до суду з даною позовною заявою для захисту своїх трудових прав та інтересів. Ухвалою суду від 02.09.2024 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с.13). \~ \~ \~ \~ Позивач у судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за їївідсутність, на задоволенні уточнених вимог наполягала (а.с.21). Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що державне підприємство «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова» перебуває в тяжкому економічному стані, що спричинило фінансовою кризою в країні, розірвання контрактів з Російською Федерацією, які складали питому вагу в загальній кількості, через що виникли великі фінансові збитки та відсутність обігових коштів. Крім того, представник відповідача зазначив, що [PERSON] із вимогою про проведення розрахунку їй при звільненні до підприємства не зверталась. У зв`язку з чим, просили суд відмовити у задоволенні позовних вимог (а.с.14-15). Відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК Україниу разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, надавши відповідну правову оцінку зібраним у матеріалах справи доказам, суд приходить до таких висновків. Згідно ст. ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу. Дослідивши матеріали справи, давши відповідну правову оцінку зібраним у матеріалах справи доказам, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] у період з 13.01.2021 по 07.06.2024перебувалау трудових відносинах з відповідачем, що підтверджується копією трудової книжки Серії [NUMBER] та копією наказу про звільнення № 402-вк від 07.06.2024 (а.с.9,10). Згідно наказу № 402-вк від 07.06.2024, позивача було звільнено за власним бажанням з 07.06.2024, відповідно до ст. 38 КЗпП України (а.с. 10). Відповідно до довідки, виданої ДП «ВО ПМЗ ім. Макарова» від 05.09.2024 № 186/16, заборгованість підприємства по заробітній платі перед [PERSON] складає 64982,00 грн., в період з травня 2021 по червень 2024. Крім того зазначено, що [PERSON] 10.06.2024 було частково виплачено заробітну плату за квітень 2024 у розмірі 1582,00 грн.(а.с.16). У статті 55 Конституції України вказано, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до статті 2 КЗпП України працівники мають право, зокрема, на звернення до суду для вирішення трудових спорів незалежно від характеру виконуваної роботи або займаної посади. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею. Кожен має право на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном; ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини (справа «Суханов та Ільченко проти України») «майно» може являти собою «існуюче майно» або засоби, включаючи «право вимоги» відповідно до якого заявник може стверджувати, що він має принаймні «законне сподівання» / «правомірне очікування» стосовно ефективного здійснення права власності. Відповідно до частини 1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. У статті 116 КЗпП Українизазначено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Судом встановлено, що на дату звільнення позивача заборгованість по заробітній платі складає 64982,00грн., станом на дату розгляду справи заборгованість повністю не виплачена. Враховуючи вищевикладене, дослідивши заяву позивача про уточнення позовних вимог, перевіривши розрахунок заборгованості по заробітній платі, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову та стягнення з відповідача на користь [PERSON] заборгованості в розмірі 64982,00 грн. Відповідно до частини 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Пунктом 1 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено звільнення від сплати судового збору позивачів у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі. Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211,00 грн. на користь держави.

Outcome: approved