Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-14 00:00:00

У травні 2024 року до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , про розірвання шлюбу. Згідно автоматизованого розподілу справ між суддями, матеріали позовної заяви розподілено до провадження судді Бойко О.М. В позовних вимогах позивач просить розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 09 лютого 2007 року у Красногвардійському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №73, свідоцтво Серія [NUMBER] . В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що спільне життя із відповідачем не склалося, оскільки між ними постійно виникали побутові конфлікти, що призвели до втрати між подружжям почуття любові та поваги. Від даного шлюбу сторони мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . Разом з тим, позивач зазначив, що з відповідачем спільне життя є фактично припиненим та збереження шлюбу неможливе. Просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем. Позивач у судове засідання не з`явився. Надав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. Проти заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про час та місце була належним чином повідомлена. Клопотань щодо відсутності не надавала. Відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень Цивільного процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідач, будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, правом на подання відзиву не скористалась. За даних обставин суд вважав за можливе провести заочний розгляд справи за правилами Глави 11 Розділу 3 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд встановив наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Факт перебування сторін у шлюбних правовідносинах підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис про шлюб №73 від 09 лютого 2007 року, зареєстрований у Красногвардійському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області. Від даного шлюбу сторони мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 Сімейного кодексу України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі викладеного, суд дійшов висновку про задоволення позову.

Outcome: approved