Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-15 00:00:00

27.08.2024 Акціонерне товариство «Акцент-Банк» (далі - АТ «Акцент-Банк») звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначає, що [PERSON] 15.07.2021 року приєдналась до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку. На підставі анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку відповідачем ініційовано встановлення кредитного ліміту на її банківський рахунок та отримання платіжної картки, як засобу доступу до зазначеного рахунку. Відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 40,8 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у А-Банку разом з Умовами та правилами і Тарифами, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, складає між нею та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. [PERSON] в порушення умов договору своєчасно не погасила заборгованість за кредитом. Станом на 16.08.2024 має заборгованість за кредитним договором в сумі 39253,08 грн, яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 20780,90 грн, заборгованості по відсоткам в сумі 18472,18 грн. Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором в сумі 39253,08 грн та сплачений ним судовий збір в сумі 3028 грн. Ухвалою Монастирищенського районного суду Черкаської області від 29.08.2024 відкрито спрощене позовне провадження у справі із повідомленням сторін, надано відповідачу термін на подання відзиву до суду. Представник АТ «Акцент-банк» в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Подав заяву, відповідно до якої просить справу розглядати у відсутність представника позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлена за місцем своєї реєстрації, жодних заяв чи клопотань не подавала, правом на надання відзиву на позов не скористалась. Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у порядку спрощеного позовного провадження за відсутності сторін, на підставі наявних у справі письмових доказів. Оскільки справа розглядається без участі сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснюється. Судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 15.07.2021 [PERSON] з метою\~отримання банківських\~послуг підписала\~анкету-заяву\~про приєднання\~до Умов\~та Правил\~надання банківських\~послуг в\~А-Банку.\~Вказана анкета-заява\~містить особисту\~інформацію про\~відповідача,\~зокрема,\~паспортні дані,\~реєстраційний номер\~облікової картки\~платника податків,\~місце проживання,\~контактну інформацію.\~У вказаній\~анкеті-заяві\~відсутні відомості,\~зокрема щодо\~бажання заявника\~отримати певний\~вид кредитної\~карти,\~не зазначено\~бажаний кредитний\~ліміт процентної\~ставки по\~кредитному ліміту\~та строку\~повернення кредиту\~(користування\~ним) (а.с. 9). 15.07.2021 [PERSON] підписала паспорт споживчого кредитування за програмою «Кредитна картка «Зелена» (а.с.10-11). З довідки за картами АТ «Акцент-Банк» вбачається, що [PERSON] було відкрито рахунок та видано картку № [NUMBER] зі строком дії до липня 2028 року (а.с.15). З довідки АТ «Акцент-Банк» за лімітами вбачається, що станом на 29 березня 2024 року у [PERSON] був встановлений кредитний ліміт 20 800 гривень (а.с.16). З розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що станом на 16 серпня 2024 року позивач нарахував відповідачу заборгованість в сумі 39253,08 грн, яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 20780,90 грн, заборгованості по відсоткам в сумі 18472,18 грн (а.с.7-8). З виписки по карті [PERSON] вбачається, що відповідач користувалася кредитними коштами відповідно до встановленого їй кредитного ліміту (а.с.12-14). Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк» та Тарифи користування кредитною карткою не підписані відповідачем (а.с.18-26). Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом (нікчемний правочин) або якщо він не визнаний судом недійсним (оспорювані правочини). У справі, яка переглядається, договірні правовідносини (кредитні) виникли між банком та фізичною особою - споживачем банківських послуг. Згідно з частиною першою статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Умови таких договорів у сфері кредитних правовідносин розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам та доведені до їх відома, так як друга сторона (споживач послуг банку) лише приєднується до договору, з умовами якого він ознайомлений. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом (частина третя статті 1054 ЦК України). Під формою правочину розуміється спосіб вираження волі сторін та/або його фіксація. Правочин оформлюється шляхом фіксації волі сторони (сторін) та його змісту. Така фіксація здійснюється різними способами. Першим і найпоширенішим з них є складання одного або кількох документів, які текстуально відтворюють волю сторін. Зазвичай правочин фіксується в одному документі. Це стосується як односторонніх правочинів, так і договорів (дво- і багатосторонніх правочинів). Домовленість сторін дво- або багатостороннього правочину, якої вони досягли, фіксується в його тексті, який має бути ідентичним у всіх сторін правочину. Такий висновок Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду виклав у постанові від 23 травня 2022 року у справі № 393/126/20. Підписання [PERSON] анкети-заяви, надання відповідачу платіжної карти з встановленим кредитним лімітом, користування кредитними коштами та часткове погашення заборгованості свідчить про укладення сторонами договору про надання банківських послуг з елементами кредитного договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються у договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав позичальник у борг), стягнути заборгованість за процентами за користування кредитними коштами. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, у тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості, посилався на витяг з Тарифів банку та витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк», як невід`ємні частини спірного договору. Матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці витяги з Умов та Правил надання банківських послуг та Тарифів банку розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. У цьому випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та Правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача неодноразово змінювалися, тобто кредитор міг додати до позовної заяви витяг з Умов та Правил у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. Без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила надання банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату процентів за користування кредитними коштами, наданий банком витяг з Умов та Правил надання банківських послуг та витяг з Тарифів банку не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із [PERSON] кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Такі висновки відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 3 липня 2019 року у справі № 342/180/17. Також в матеріалах справи міститься паспорт споживчого кредитування. Потрібно розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавцем щодо надання споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця. Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. До таких висновків дійшов Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 23 травня 2022 року у справі № 393/126/20 (провадження № 61-14545сво20). Отже, в матеріалах справи відсутні докази про те, що сторони, укладаючи кредитний договір погодили його умови щодо сплати процентів, а тому позов про стягнення таких процентів є безпідставний та задоволенню не підлягає. Відповідно до виписки по карті за період із 15.07.2021 по 16.08.2024 витрати коштів відповідача без врахування комісій банку становили 23578,13 грн. Сума зарахувань на банківський рахунок за цей же період становила 7610 грн. (а.с.12-14). Отже, [PERSON] має непогашену заборгованість перед АТ «Акцент-банк» за тілом кредиту в розмірі 15 968,13 грн (23578,13-7610=15\~968,13?). Суд приходить до висновку, що наявні правові підстави для стягнення з відповідача суми заборгованості за тілом кредиту в розмірі 15 968,13 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що обґрунтованими є вимоги позивача про стягнення з відповідача кредитної заборгованості у сумі 15 968,13 грн (тобто 40,68 % від заявленої вимоги), то розмір судового збору, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 1231,78 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial