Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-21 00:00:00

представник позивача - адвокат Гончарук О.О.., який представляє інтереси позивача [PERSON] звернувся до Ульяновського районного суду з позовом до Благовіщенської міської ради Голованівського району Кіровоградської області, про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом. Позовні вимоги мотивовані до суду зі слідуючих підстав: 21 лютого 2022 року [PERSON] склав заповіт на ім`я дружини [PERSON] , якій заповів усі свої права та обов`язки, які йому належали на момент складання заповіту, а також ті права, які можуть належати йому у майбутньому, та усе його майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що за законом матиме він право, що був посвідчений приватним нотаріусом Голованівського районного нотаріального округу Кіровоградської області Р.Хлопчанюк та зареєстровано в реєстрі за №183, 184,185,186. [INFO] помер спадкодавець [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] , що належала [PERSON] на праві приватної власності. Після смерті спадкодавця - [PERSON] спадкоємцем за заповітом є позивач - [PERSON] , що підтверджується копією заповіту від 21.02.2022року, який посвідчений приватним нотаріусом Голованівського районного нотаріального округу Кіровоградської області Р.Хлопчанюк та зареєстровано в реєстрі за №183, 184,185,186. Позивач є спадкоємцем за заповітом, яка заявила про свої спадкові права після смерті спадкодавця шляхом звернення до приватного нотаріуса Голованівського районного нотаріального округу Кіровоградської області Кримської Н.П. Після смерті спадкодавця [PERSON] була заведена спадкова справа за №120/2023 р. 18 червня 2024 року при зверненні до приватного нотаріуса Голованівського районного нотаріального округу Н.Кримської з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, спадкоємець [PERSON] отримала роз`яснення про неможливість у вчиненні такої дії, оскільки у спадкоємця відсутній оригінал правовстановлюючого документу на нерухоме майно та надала письмове роз`яснення. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Таким чином, позивач змушена була звернутись до суду з позовом в якому просить визнати за нею право власності на нерухоме майно за заповітом. 25 червня 2024 року ухвалою судді Ульяновського районного суду Кіровоградської області Л.Ясінським відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження з призначення підготовчого судового засідання та витребуванням копії спадкової справи. 30 липня 2024 року ухвалою Ульяновського районного суду Кіровоградської області залучено до справи в якості співвідповідачів [PERSON] та [PERSON] 24 вересня 2024 року Ульяновським районним судом винесено ухвалу про закриття підготовчого судового засідання та призначення справи до розгляду. Позивач, представник позивача адвокат Гончарук О.О. в судове засідання не з`явилися, подали заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Представник відповідача Благовіщенської міської ради, через канцелярію суду подав заяву, якою визнає заявлені вимоги та просить розглядати справу у його відсутності. Співвідповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явились, про день і час розгляду справи були повідомленні, відзивів на позов не подавали, причину неявку суду не повідомили. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 29 серпня 2006 року зареєстрували шлюб, місцем реєстрації якого є відділ реєстрації актів цивільного стану Ульяновського районного управління юстиції Кіровоградської області ( а.с.8). 21 лютого 2022 року [PERSON] склав заповіт на ім`я своєї дружини [PERSON] , якій заповів усі свої права та обов`язки, які йому належали на момент складання заповіту, а також ті права, які можуть належати йому у майбутньому, та усе його майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що за законом матиме він право, що був посвідчений приватним нотаріусом Голованівського районного нотаріального округу Кіровоградської області Р.Хлопчанюк та зареєстровано в реєстрі за №183, 184,185,186 ( а.9). [INFO] помер спадкодавець [PERSON] ( а.с.10). Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина по заповіту на житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] , що належала [PERSON] на праві приватної власності ( а.с.11). Після смерті спадкодавця - [PERSON] спадкоємцем за заповітом є його дружина, позивач - [PERSON] , що підтверджується копією заповіту від 21.02.2022 року, який посвідчений приватним нотаріусом Голованівського районного нотаріального округу Кіровоградської області Р.Хлопчанюк та зареєстровано в реєстрі за №183, 184,185,186 ( а.с.9). Позивач є спадкоємцем за заповітом, складеним 21.02.2022 року [PERSON] на її ім`я, яка заявила про свої спадкові права після смерті спадкодавця шляхом звернення з заявою до приватного нотаріуса Голованівського районного нотаріального округу Кіровоградської області Кримської Н.П. ( а.с. 34 із зв.) Після смерті спадкодавця [PERSON] була заведена спадкова справа за №120/2023 р. ( а.с. 32-42). З копії спадкової справи №120/2023 року, заведеної після смерті [PERSON] приватним нотаріусом Кримською Н.П. Голованівського районного нотаріального округу Кіровоградської області вбачається, що крім позивача [PERSON] , подали заяви про прийняття спадщини за заповітами [PERSON] ( а.с.33-36) та [PERSON] ( а.с.37-38). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1233 ЦК заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. З заповіту складеного [PERSON] 10 лютого 2016 року на випадок своєї смерті вбачається, що зроблено таке розпорядження: належну йому на праві приватної власності земельну ділянку, на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, земельну ділянку №35255825000:02:000:5104, розміром 1,5 га, яка розташована на території Йосипівської сільської ради Ульяновського району Кіровоградської області він заповів [PERSON] , який зареєстрований в реєстрі за №1 ( а.с. 36). З заповіту складеного [PERSON] 10 лютого 2016 року на випадок своєї смерті вбачається, що зроблено таке розпорядження: належну йому на праві приватної власності земельну ділянку, на підставі державного атку на право приватної власності на земельну ділянку, земельну ділянку №35255825000:02:000:0847, розміром 2,8050 га, яка розташована на території Йосипівської сільської ради Ульяновського району Кіровоградської області він заповів [PERSON] , який зареєстрований в реєстрі за №2 ( а.с. 38). З заповіту складеного 21 лютого 2022 року [PERSON] на випадок своєї смерті вбачається, що на ім`я дружини [PERSON] , він заповів усі свої права та обов`язки, які йому належали на момент складання заповіту, а також ті права, які можуть належати йому у майбутньому, та усе його майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що за законом матиме він право, що був посвідчений приватним нотаріусом Голованівського районного нотаріального округу Кіровоградської області Р.Хлопчанюк та зареєстровано в реєстрі за №183, 184,185,186 ( а.9). Відповідно до ч. 2 ст. 1254 ЦК України заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У встановлений законом строк позивач [PERSON] звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, що підтверджено відповідною заявою, тобто вважається такою, що прийняла спадщину. 18 червня 2024 року позивач, звернувшись із всіма наявними документами до нотаріуса з метою оформити право на спадщину за заповітом отримала письмове роз`яснення, в якому було зазначено, про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, в зв`язку з відсутністю у [PERSON] оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно та рекомендовано звернутись до суду ( а.с.18). Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» спадкоємець який позбавлений умов для одержання свідоцтва про право на спадщину у нотаріуса, має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності у порядку спадкування. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах не заборонених законом. Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позов. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved