Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-14 00:00:00

27.08.2024 позивачка звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини під час вагітності. В обгрунтування своєї позиції, посилається на те, що 04 червня 2024 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. У цьому шлюбі вона завагітніла двійнею. Зараз вона перебуває на обліку у Консультативно-діагностичному відділенні - Жіноча Консультація КНП СМР «Самбірська центральна лікарня» на 12 тижні вагітності, що підтверджується довідкою № 87, виданою лікарем [PERSON] від 25.07.2024. Вагітність проходить важко, адже є загрозливе невиношування у зв`язку з залізодефіцитною анемією І ступеня. Протягом 08.07-10.07.2024 року вона проходила стаціонарне лікування у зв`язку з загрозою викидню. Після виписки призначили лікування та дороговартісні препарати. Вони з відповідачем проживають окремо вже протягом 3-х тижнів, оскільки відповідач відноситься до неї з неповагою, незважаючи на вагітність. Сім`я їхня фактично розпалася. Від моменту коли відповідач її покинув, він припинив надавати будь-яку допомогу на її утримання під час вагітності, хоча має таку можливість, оскільки є фізично здоровий та працездатний. Він офіційно працевлаштований у ТОВ «ОНУР КОНСТРУКЦЮН ІНТЕРНЕШНЛ» та має заробітну плату в розмірі близько 25 000 грн., тобто є матеріально спроможним допомагати їй. Оскільки вона вагітна двійнею, та ще й вагітність важка, це потребує значних додаткових матеріальних витрат на забезпечення належних умов для збереження її здоров`я та народження здорових дітей. Відповідач, натомість, матеріальної допомоги на утримання дружини у добровільному порядку не надає, на неодноразові прохання щодо коштів, продуктів та медикаментів не реагує. Відповідно, це ставить її у скрутне матеріальне становище. За таких обставин просить суд присудити стягувати з відповідача на її користь аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісяця з часу звернення до суду і до досягнення дитиною трьох років. 19.09.2024 від відповідача надійшов відзив на позов. Позов не визнає в повному обсязі. Вказує, що мотиви позову є надумані, не відповідають фактичним обставинам справи, а викладені доводи не можуть бути підставою для задоволення позову позивача. Їхній шлюб з позивачем зареєстровано 04.06.2024р. Вже в липні 2024 року вони припинили подружні відносини і він ініціював питання про розірвання їхнього шлюбу. Йому відомо про право дружини на утримання від чоловіка під час вагітності відповідно до ч.1 ст.84 СК України. Але з позивачем вони прожили один місяць. Вони не планували дітей так як в позивача є троє дітей від першого шлюбу і в нього є дитина від першого шлюбу. В нього є сумніви щодо його батьківства майбутньої дитини позивача так як позивач, перебуваючи в шлюбі з ним, має стосунки з іншим мужчиною, навіть проживає з мамою свого першого чоловіка. Позивач, обґрунтовуючи свій позов, посилається на вимоги ст.75 СК України частина друга якої зазначає, що право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя який досяг пенсійного віку встановленого законом, або є особою з інвалідністю І, ІІ чи ІІІ групи. Позивач відповідно до ч.3 ст.75 СК України не відноситься до непрацездатних. Вагітність не є хворобливим станом і лише при терміні вагітності 30 тижнів має право на дородову відпустку. При ухваленні рішення просить врахувати його незадовільний матеріальний стан. На його утриманні є дочка від першого шлюбу [PERSON] , [INFO] якій він сплачує аліменти в розмірі частки з усіх видів свого заробітку ( доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 12.11.2021р. до досягнення дитиною повноліття. Крім того, останні два роки проходить інтенсивне лікування з приводу ряду захворювань, що вимагає значних коштів: гастродуоденіт, дифузний зоб 1ст., вогнищева алопеція. На підставі наведеного, просить в позові [PERSON] - відмовити. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовні й заяві. Просить позов задоволити. Представник відповідача адвокат Ковтун Т.С. просила у задоволенні позову відмовити з підстав, викладених у відзиві на позов. З`ясувавши обставини справи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з огляду на таке. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серія [NUMBER] , виданим Стрийським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Стрийському районі Львіваської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. З Довідки № 87 від 25.07.2024, виданою Консультативно-діагностичним відділенням - Жіноча Консультація КНП СМР «Самбірська центральна лікарня» встановлено, що [PERSON] знаходиться на обліку в Самбірській жіночій консультації з діагнозом: вагітність 12 тижнів, дихоріальна діамніотична двійня. З виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого вбачається, що [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні у Самбірській центральній лікарні з 08.07.2024 по 10.07.2024 З Витягу з реєстру територіальної громади від 16.07.2024 встановлено, що [PERSON] зареєстрована на [ADDRESS] . Згідно ч. 1, ч. 4 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму встановленого законом. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Згідно ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Не перешкоджатиме виникненню цього права і застування Інституту недійсності шлюбу у випадках, коли дружина не знала і не могла знати про перешкоди до реєстрації шлюбу. Таким чином сімейним законодавством передбачено право вагітної дружини на утримання чоловіком незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що вагітна дружина потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить вагітній дружині незалежно від цієї обставини. Відповідно до ч. 1 ст.80 СК України аліменти присуджуються одному із подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя або у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач має працездатний вік і, враховуючи відсутність в позивача самостійного доходу, чоловік має їй компенсувати втрату можливості повноцінно себе реалізувати у громадському житті та надавати визначену законодавством допомогу дружині. У постанові Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. З відповіді Стрийського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції встановлено, що з [PERSON] стягуються аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі частки зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. З виписки №9567 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого вбачається, що [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в КНП Стрийська центральна лікарня Стрийської міської ради з 25.09.2023 по 03.10.2023 з діагнозом: хр. гастродуоденіт в ст. загострення, дифузний зоб І ст., а з консультативного заключення від 03.01.2023, складеного КНП ЛОР «Львівський обласний клінічний діагностичний центр» встановлено, що у [PERSON] наявне імунологічне порушення (вторинне) алергічно-диметаболічна форма, вогнищева алопеція. Беручи до уваги вищевказане, те, що позивачка на даний час вагітна двійнею, відповідач живе окремо, хворіє на ряд захворювань, сплачує аліменти на дитину від першого шлюбу, є особою працездатного віку, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволенню, виходячи із закріплених частиною 9 статті 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, та визначає аліменти у розмірі 1/6 частини від усіх видів доходу щомісячно, починаючи з 01.08.2024 і до народження дитини. Відповідно до ст.141ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір у розмірі 1211,20 грн. в дохід держави.

Outcome: approved