Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про припинення права спільної часткової власності та визнання права власності, посилаючись на те, що йому на підставі Договору дарування частки квартири, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Андріадіс В.Ю., 10 січня 2023 року, зареєстрованого в реєстрі за №79, належить частка квартири [ADDRESS] , та на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Андріадіс В.Ю., 13 липня 2023 року, зареєстрованого в реєстрі за №1526, належить 2/3 частки квартири [ADDRESS] , яка складається в цілому з трьох кімнат, загальною площею 63,7 кв.м., у тому числі житловою площею 49,6 кв.м. Позивач вказує, що відповідачу свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/6 частку квартири [ADDRESS] , приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Андріадіс В.Ю. на даний час не видано. Позивач зазначає, що частка відповідача є незначною і не може бути виділена в натурі, спільне володіння і користування квартирою є неможливим, а припинення права відповідача на частку у спільному майні не завдасть істотної шкоди інтересам останнього, який має на праві власності інше житло, а саме квартиру [ADDRESS] . В позасудовому порядку сторони не можуть врегулювати питання щодо майна, оскільки відповідач перебуває за межами території України. На підставі наведеного [PERSON] просить суд припинити право власності [PERSON] на 1/6 частку квартири [ADDRESS] , зі стягненням з нього на користь [PERSON] компенсації вартості 1/6 частки указаної квартири у розмірі 80787 (вісімдесят тисяч сімсот вісімдесят сім) гривень, визнати за ним право власності на 1/6 частку спірної квартири та стягнути з відповідача на його користь суму сплаченого судового збору. Позивач та його представник [PERSON] в судове засідання з`явилися, позовні вимоги підтримали, просили суд їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, в судове засідання з`явився його представник [PERSON] , який заперечував проти задоволення позовних вимог у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з огляду на наступне. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на підставі Договору дарування частки квартири, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Андріадіс В.Ю., 10 січня 2023 року, зареєстрованого в реєстрі за №79, належить частка квартири [ADDRESS] , та на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Андріадіс В.Ю., 13 липня 2023 року, зареєстрованого в реєстрі за №1526, належить 2/3 частки квартири [ADDRESS] , яка складається в цілому з трьох кімнат, загальною площею 63,7 кв.м., у тому числі житловою площею 49,6 кв.м. Право власності підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав за №№338983971, 338978023, від 13.07.2023 року, сформованого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Андріадіс В.Ю. Відповідачу [PERSON] належить квартира [ADDRESS] , загальною площею 74,3 кв.м., що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №373414426 від 09.04.2024 року. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Після його смерті відкрилась спадщина на частку квартири [ADDRESS] , яка складається в цілому з трьох кімнат, загальною площею 63,7 кв.м., у тому числі житловою площею 49,6 кв.м. Відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України, спадкоємцями першої черги за Законом є: його син [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , на 2/3 частки у спадщині, у тому числі з урахуванням 1/3 частки у спадщині, від якої відмовилась дружина померлого [PERSON] ; його син [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , на 1/6 частку у спадщині від квартири. Відповідно до спадкової справи 1/2023 від 05.01.2023 року до майна померлого [INFO] [PERSON] відповідач подав приватному нотаріусу Одеського міського нотаріального округу Андріадіс В.Ю. заяву про прийняття спадщини за місцем відкриття спадщини. Відповідачу свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/6 частку квартири [ADDRESS] , приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Андріадіс В.Ю., на даний час не видано. Відповідно до частин 1 та 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ч. 1 ст. 316 ЦК України). Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним (ст. 41 Конституції України). Згідно ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої 17 липня 1997 року кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно із ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Право користування полягає в тому, що власник має юридично закріплену можливість використовувати корисні якості речі (майна) для себе, здобувати з цього користь, вигоду. Право розпорядження означає юридично забезпечену можливість встановлювати, змінювати, припиняти юридичну долю речі (майна). Право розпорядження закріплює абсолютну владу власника над річчю (майном), яка може виражатися навіть у відчуженні або знищенні речі (майна). Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з частиною першою статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до статті 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 листопада 2021 року в справі № 754/16751/18 (провадження № 61-10039св21) зроблено висновок, що: «аналіз положень статті 365 ЦК України дає підстави для висновку, що право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено за наявності будь-якої з передбачених пунктами 1-3 частини першої цієї статті підстав, які є самостійними, але за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні спорів про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників. Висновок про істотність шкоди, яка може бути завдана співвласнику та членам його сім`ї, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та технічних характеристик об`єкта, який є спільним майном. Правова норма, закріплена пунктом 4 частини першої статті 365 ЦК України, не може вважатися самостійною обставиною для припинення права особи на частку у спільному майні за рішенням суду, оскільки фактично встановлює неприпустимість такого припинення (таке припинення є неможливим у разі, якщо воно завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї). Приписи пункту 4 частини першої статті 365 ЦК України («таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї») перш за все спрямовані на регулювання майнових відносин, учасниками яких є співвласники - фізичні особи». У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2018 року у справі № 908/1754/17 (провадження № 12-180гс18) зроблено висновок, що «відсутність конструкції («за наявності одночасно») в статті 365 ЦК України свідчить про можливість припинення права особи на частку у спільному майні за рішенням суду на підставі позову інших співвласників за наявності хоча б однієї з перелічених законодавцем у частині першій цієї статті обставин (зокрема, в пунктах 1-3). Водночас необхідно зважати, що правова норма, закріплена пунктом 4 частини першої статті 365 ЦК України, не може вважатися самостійною обставиною для припинення права особи на частку у спільному майні за рішенням суду, оскільки фактично встановлює неприпустимість такого припинення (таке припинення є неможливим у разі, якщо воно завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї). Припинення права особи на частку у спільному майні за рішенням суду на підставі положень цієї статті можливе за наявності хоча б однієї з обставин, передбачених пунктами 1-3 частини першої статті 365 ЦК України, за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника, та попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду, а не за наявності всіх обставин, передбачених цією статтею, в їх сукупності». Судом встановлено, що позивач є власником 1/2 та 2/3, а відповідач\~1/6 часток квартири [ADDRESS] . На спірне приміщення 13 квітня 2021 року виготовлено технічний паспорт. Згідно висновку експерта будівельно-технічного, оціночно-будівельного експертного дослідження № 13/2024 від 12 квітня 2024 року, відповідно до вимог нормативно-правових актів у галузі будівництва виділити 1/6 частку квартири [ADDRESS] , не вбачається за можливе. Ринкова вартість квартири [ADDRESS] , в межах порівняльного підходу на дату оцінки 12.04.2024 року, становить (без ПДВ): 484725,00 грн. (чотириста вісімдесят чотири тисячі сімсот двадцять п`ять гривень 00 копійок). Ринкова вартість 1/6 частини квартири [ADDRESS] , в межах порівняльного підходу на дату оцінки 12.04.2024 року, становить (без ПДВ): 80787,00 грн (вісімдесят тисяч сімсот вісімдесят сім гривень 00 копійок). Відповідно до квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки №173239435 від 17.04.2024 року, [PERSON] вніс на депозитний рахунок Малиновського районного суду м. Одеси вартість 1/6 частки квартири [ADDRESS] у розмірі 80787 (вісімдесят тисяч сімсот вісімдесят сім) гривень 00 (нуль) копійок. Оцінюючи надані позивачем докази, суд дійшов висновку про можливість припинення права власності відповідача на належну йому частку спірної квартири, оскільки вона є незначною та не може бути виділена в натурі і таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам відповідача. Крім того судом встановлено, що відповідач має на праві власності інше житло квартиру [ADDRESS] , загальною площею 74,3 кв.м.. Дослідивши матеріали справи, перевіривши факти і обставини, якими сторони обґрунтовували свої вимоги та заперечення, дослідивши та оцінивши докази у їх сукупності та взаємозв`язку, встановивши характер правовідносин, що виникли між сторонами, і надавши їм належну правову оцінку, суд доходить висновку про задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду з позовом сплачено судовий збір у загальному розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 (сорок) копійок, що підтверджується квитанцією №25 від 15.04.2024 року. У зв`язку із висновком суду про задоволення позову, понесені судові витрати підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.

Outcome: approved