Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до\~Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області в якому просить визнати за нею право власності в порядку спадкування на квартиру [ADDRESS] . Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що [INFO] померла її дочка [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина щодо квартири за адресою [ADDRESS] Спадщину після смерті [PERSON] прийняла лише її матір [PERSON] , що підтверджується довідкою Чорноморської ДНК від 25.08.2023 року. Оригінали правовстановлюючих документів на спірну квартиру знаходяться у АТ «УкрСиббанк» та вони на сьогоднішній день відмовляються їх повернути. [PERSON] звернулась до Чорноморської державної нотаріальної контори за отриманням спадщини після смерті своєї дочки, проте через відсутність у [PERSON] оригіналів правовстановлюючих документів у нотаріуса відсутні правові підстави для оформлення спадщини. Проте, через неповернення банком правовстановлюючих документів на спірну квартиру, у [PERSON] відсутня можливість оформити спадщину та виникла необхідність у зверненні до суду за захистом своїх спадкових прав, шляхом визнання права власності на квартиру. На підставі викладеного, позивач просила визнати за нею право власності на вищезазначене майно в порядку спадкування за законом після смерті її доньки. Відповідач Чорноморська міська рада Одеського району Одеської області, про час та місце судового розгляду повідомлена в установленому законом порядку, в судове засідання представник не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Одночасно відповідачем було надано відзив на позовну заяву в якому відповідач не заперечує проти задоволення позову [PERSON] . Представник третьої особи Акціонерного товариства «УкрСиббанк» надіслав до суду заяву в якій розгляд справи просить провести без його участі, також надав пояснення згідно яких повідомив, що Банк пред`явив вимоги до спадкоємців через нотаріальну контору 09.01.2023 про погашення єдиним платежем боргу у розмірі 107527,50 грн. Однак,на даний час вимоги не були задоволені у повному обсязі та Банку не було надано відповідь нотаріальної контори про коло спадкоємців [PERSON] . Залишок боргу за кредитом станом на сьогодні становить 76247,50 грн., що знаходиться в межах вартості квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Суд, вивчивши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Положеннями ч.1 ст.13, ч.2 ст.264 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ч.1, 7 ст.80 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. З досліджених в судовому засіданні матеріалів спадкової справи №73/2023 та інших доказів долучених до позову встановлено наступне. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Після її смерті відкрилась спадщина на належну їй квартиру за адресою: [ADDRESS] . Спадщину після смерті [PERSON] прийняла її матір [PERSON] . [PERSON] звернулась до Чорноморської державної нотаріальної контори за отриманням спадщини після смерті своєї дочки, проте через відсутність у [PERSON] оригіналів правовстановлюючих документів у нотаріуса відсутні правові підстави для оформлення спадщини. Також судом встановлено, що 22.08.2016 між АТ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №11483051000. З метою забезпечення виконання зобов`язань позичальника за вищевказаним договором, позичальник передала в іпотеку банку нерухоме майно, а саме: квартиру за адресою [ADDRESS] (Договір іпотеки 38306 від 22.08.2016 року). Як встановлено судом та не заперечується третьою особою Акціонерним товариством «УкрСиббанк» правовстановлюючі документи на квартиру за адресою [ADDRESS] знаходяться у банку. У своїй\~позовній заяві\~ [PERSON] \~вказує,\~що вона усвідомлює той факт, що вона стала боржником за договором кредиту та іпотекодавцем за договором іпотеки, що були укладені з АТ «УкрСиббанк» її дочкою. Виходячи із вищенаведеного, суд вважає можливим задовольнити позов [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України). Згідно положень ст.\~1217,\~1218 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом та до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Отже, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. ст.\~1220,\~1222,\~1270 ЦК України). Відповідно до ч. 1\~ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч.1\~ст.1269 ЦК України). Із змісту ч.1\~ст.1296 ЦК України, ч.1\~ст.1297 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. При цьому, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах\~до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини (ч.1\~ст.1298 ЦК України). Відповідно до п.п.4.16 п.4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5 (далі за текстом Порядок), видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Відповідно до п.3 глави 7 розділу І Порядку документи, на підставі яких вчинено нотаріальну дію, та документи або копії (витяги) з них, необхідні для вчинення нотаріальної дії, обов`язково долучаються до примірника правочину, свідоцтва тощо, які залишаються у справах нотаріуса. У разі коли державну реєстрацію права власності на земельну ділянку та об`єкт нерухомого майна проведено без видачі документа, що посвідчує таке право або у зв`язку із втратою, пошкодженням чи псуванням відповідного державного акта на право власності, свідоцтва про право власності на нерухоме майно, нотаріальна дія щодо такого майна вчиняється на підставі інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, отриманої шляхом безпосереднього доступу до нього. Така інформація долучається до примірника правочину, свідоцтва тощо, які залишаються у справах нотаріуса. Підпунктами 4.19 пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку передбачено, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Таким чином, для оформлення права на спадщину та видачі нотаріусом свідоцтва про право на спадщину у вигляді нерухомого майна спадкоємець повинен надати нотаріусу оригінали правовстановлюючих документів, які підтверджує, що на момент смерті спадкодавцю належала нерухомість, що є предметом позову. Відповідно до\~ст.392 ЦК України\~власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. У постанові Верховного Суду від 01 серпня 2019 року у справі №205/4311/14-ц (провадження № 61-10174св19) зазначено, що визнання права на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, зокрема, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Встановлено, що позивач [PERSON] звернулась до Чорноморської місцевої державної нотаріальної контори із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , проте їй було відмовлено у зв`язку з неподанням спадкоємцем документів, що посвідчують право власності спадкодавця на спадкове майно.\~ Поряд із цим матеріали справи не містять доказів того, що нотаріус ухилявся від витребування всіх необхідних документів для видачі позивачці свідоцтва про право на спадщину, а дії нотаріуса є перешкодою для неї в оформленні спадкових прав у нотаріальному порядку, навпаки матеріали справи свідчать про протилежне. Таким чином, суд погоджується із доводами позивача, про те, що вона позбавлена можливості оформити право власності на спадкове майно внаслідок відсутності правовстановлюючих документів, а спосіб захисту його права у даній справі є ефективним та таким, що відповідає вимогам\~ст. 16 ЦК України. На переконання суду, законодавцем встановлений обов`язок спадкоємця подати нотаріусу документи, що посвідчують право власності спадкодавця на спадкове майно. При цьому нотаріус лише отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього з метою здійснення перевірки поданих спадкоємцем документів. Винятком вчинення нотаріальної дії щодо спадкового майна на підставі інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно є втрата, пошкодження чи псування відповідного правовстановлюючого документа. Проте, до суду першої інстанції, не було надано доказів того, що правовстановлюючі документи на спадкове майно були втрачені, пошкоджені чи зіпсовані. Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку, про те, що спадкові права позивача [PERSON] у даній справі підлягають судовому захисту, оскільки, враховуючи фактичні обставини даної справи, остання позбавлена права захистити відповідні права у позасудовому порядку. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі із визнанням за нею права власності на спадкове майно. На підставі викладеного,

Outcome: approved