Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-15 00:00:00

27 квітня 2015 року між ТОВ «СПЕКТР-АГРО» та ФОП [PERSON] було укладено договір поставки № 93-ЧН. Відповідно до умов договору, додатку №1 до нього та видаткової накладної № 7467 від 06 травня 2015 року, виписаної в період дії даного договору, ТОВ «СПЕКТР-АГРО» ФОП [PERSON] було поставлено товар на загальну суму 432 811 (чотириста триста дві тисячі вісімсот одинадцять) гривень 30 копійок. З метою забезпечення виконання зобов`язання згідно договору поставки № 93-ЧН від 27 квітня 2015 року, цього ж дня між ТОВ «СПЕКТР-АГРО» та [PERSON] було укладено договір поруки № П/93-ЧН, за умовами якого останній поручається перед позивачем за обов`язок виконання ФОП [PERSON] всіх грошових зобов`язань за договором поставки № 93-ЧН від 27 квітня 2015 року. ФОП [PERSON] свої зобов`язання перед ТОВ «СПЕКТР-АГРО» не виконав, а тому воно вимушене було звернутися до суду із позовом про стягнення заборгованості. Рішенням Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 10 березня 2016 року по справі № 576/20/16-ц, яке набрало законної сили, із [PERSON] як поручителя на користь ТОВ «СПЕКТР-АГРО» було стягнуто заборгованості за договором поставки з урахуванням відсотків, індексу інфляції та неустойки на загальну суму 547286,93 грн. На виконання вказаного рішення судом було видано відповідний виконавчий лист. Відповідно до постанови Недригайлівського МРВДВС ГТУЮ у Сумській області від 12 жовтня 2016 року відкрито виконавче провадження № 52615113 щодо примусового виконання виконавчого листа № 2/576/201/16, виданого 10.03.2016 Глухівським міськрайонним судом Сумської області, про стягнення із [PERSON] 547286,93 грн. заборгованості за договором поставки продукції та судового збору в сумі 8 663,22 грн. Відповідно до постанови Глухівського МРВДВС Північно-Східного МРУ Міністерства юстиції (м. Суми) від 08 січня 2020 року прийнято до подальшого примусового виконання виконавче провадження № 52615113 щодо примусового виконання виконавчого листа № 2/576/201/16, виданого 10.03.2016 Глухівським міськрайонним судом Сумської області, про стягнення із [PERSON] 547286,93 грн. заборгованості за договором поставки продукції та судового збору в сумі 8 663,22 грн. Станом на 30 листопада 2018 року заборгованість згідно виконавчого листа № 2/576/201/16 становила 531 750,13 грн. В подальшому, в період із 14 грудня 2018 року по 01 травня 2024 року Глухівським ВДВС Північно-Східного МРУ Міністерства юстиції (м. Суми) в примусовому порядку було стягнуто з відповідача та перераховано на рахунок позивача суму коштів у загальному розмірі 188 844,67 грн. Таким чином, на сьогодні розмір невиконаного грошового зобов`язання [PERSON] перед ТОВ «СПЕКТР-АГРО» за договором поруки складає 342 905 (триста сорок дві тисячі дев`ятсот п`ять) тисяч 46 копійок. За таких обставин, позивач просить стягнути з відповідача 3% річних в сумі 85766 грн. та 437449,58 грн. інфляційних втрат у зв`язку із неналежним та несвоєчасним виконанням грошового зобов`язання за період з 15 січня 2016 (з наступного дня після винесення Глухівським міськрайонним судом Сумської області ухвали про відкриття провадження у справі) по 21 травня 2024 року, а також витрати, пов`язані з сплатою судового збору у розмірі 7849 грн. Ухвалою суду від 13 червня 2024 року відкрито спрощене провадження у даній справі без виклику сторін. Цього ж дня ухвала про відкриття провадження у справі була направлена учасникам справи. Крім того, відповідачу були направлені копія позовної заяви разом з доданими до неї документами. Також відповідачу був визначений п`ятнадцятиденний строк з дня вручення йому копії ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позов. Від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, суть якого зводиться до того, що [PERSON] позов визнає частково, фактично не заперечує існування заборгованості перед ТОВ «СПЕКТР АГРО» за договором поставки. Однак, просить застосувати до спірних правовідносин строк позовної давності і нараховувати 3 % річних та інфляційні витрати за період з 12 березня 2017 року по 21 травня 2024 року. Крім того, просив залучити до участі у справі ФОП [PERSON] у якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог, на стороні відповідача. Представник позивача надав до суду відповідь на відзив, в якому наголосив, що позов ним подано у межах позовної давності. Просить позовні вимоги задовольнити. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на таке. \~ \~ \~ \~ Так, судом встановлено, що 27 квітня 2015 року між ТОВ «СПЕКТР-АГРО» та ФОП [PERSON] було укладено договір поставки № 93-ЧН. Відповідно до умов договору, додатку №1 до нього та видаткової накладної № 7467 від 06 травня 2015 року, виписаної в період дії даного договору, ТОВ «СПЕКТР-АГРО» ФОП [PERSON] було поставлено товар на загальну суму 432 811 (чотириста триста дві тисячі вісімсот одинадцять) гривень 30 копійок. З метою забезпечення виконання зобов`язання згідно договору поставки № 93-ЧН від 27 квітня 2015 року, цього ж дня між ТОВ «СПЕКТР-АГРО» та [PERSON] було укладено договір поруки № П/93-ЧН, за умовами якого останній поручається перед позивачем за обов`язок виконання ФОП [PERSON] всіх грошових зобов`язань за договором поставки № 93-ЧН від 27 квітня 2015 року. ФОП [PERSON] свої зобов`язання перед ТОВ «СПЕКТР-АГРО» не виконав, а тому воно вимушене було звернутися до суду із позовом про стягнення заборгованості. Рішенням Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 10 березня 2016 року по справі № 576/20/16-ц, яке набрало законної сили, із [PERSON] як поручителя на користь ТОВ «СПЕКТР-АГРО» було стягнуто заборгованості за договором поставки з урахуванням відсотків, індексу інфляції та неустойки на загальну суму 547286,93 грн. На виконання вказаного рішення судом було видано відповідний виконавчий лист. Відповідно до постанови Недригайлівського МРВДВС ГТУЮ у Сумській області від 12 жовтня 2016 року відкрито виконавче провадження № 52615113 щодо примусового виконання виконавчого листа № 2/576/201/16, виданого 10.03.2016 Глухівським міськрайонним судом Сумської області, про стягнення із [PERSON] 547286,93 грн. заборгованості за договором поставки продукції та судового збору в сумі 8 663,22 грн. Відповідно до постанови Глухівського МРВДВС Північно-Східного МРУ Міністерства юстиції (м. Суми) від 08 січня 2020 року прийнято до подальшого примусового виконання виконавче провадження № 52615113 щодо примусового виконання виконавчого листа № 2/576/201/16, виданого 10.03.2016 Глухівським міськрайонним судом Сумської області, про стягнення із [PERSON] 547286,93 грн. заборгованості за договором поставки продукції та судового збору в сумі 8 663,22 грн. Станом на 30 листопада 2018 року заборгованість згідно виконавчого листа № 2/576/201/16 становила 531 750,13 грн. В подальшому, в період із 14 грудня 2018 року по 01 травня 2024 року Глухівським ВДВС Північно-Східного МРУ Міністерства юстиції (м. Суми) в примусовому порядку було стягнуто з відповідача та перераховано на рахунок позивача суму коштів у загальному розмірі 188 844,67 грн. Таким чином, на сьогодні розмір невиконаного грошового зобов`язання [PERSON] перед ТОВ «СПЕКТР-АГРО» за договором поруки складає 342 905 (триста сорок дві тисячі дев`ятсот п`ять) тисяч 46 копійок. Частиною 5 статті 11 Цивільного кодексу України визначено, що у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. За змістом положень частини 1 статті 526 ЦК зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 ЦК). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК). Згідно з положеннями статті 611 ЦК у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Зокрема, статтею 625 ЦК врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Формулювання статті 625 ЦК, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів. Отже, за змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625 ЦК дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 ЦК, за час прострочення. За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача 3\~%\~річних та\~інфляційних втрат\~у зв`язку\~неналежним та\~несвоєчасним виконанням\~грошового зобов`язання. Щодо застосування до спірних правовідносин строку позовної давності суд виходить з наступного. Так, відповідно до ст. 256 ЦК України\~позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1\~ст. 261 ЦК України). Частиною 1\~ст. 257 ЦК України\~передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч.ч. 3, 4\~ст. 267 ЦК України\~позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Правила про позовну давність мають застосовуватись лише тоді, коли буде доведено існування самого суб`єктивного права. У випадку відсутності такого права або коли воно ніким не порушено, в позові має бути відмовлено не з причин пропуску строку позовної давності, а в зв`язку з необґрунтованістю самої вимоги. Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин. Строк карантину неодноразово продовжувався. Запроваджено обмежувальні заходи щодо протидії поширенню коронавірусу COVID-19, які безпосередньо впливають на виконання державою своєї соціальної, економічної, правозахисної функцій, введено певні обмеження прав та свобод людини і громадянина. Законом України № 530-ІХ від 17 березня 2020 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) введення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, віднесено до форс-мажорних обставин (частина друга статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати»). Законом України від 30 березня 2020 року № 540-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 наступного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». У пункті 12 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у редакції Закону України від 30 березня 2020 року № 540-IX перелічені всі статті цього Кодексу, які визначають строки позовної давності. І всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19). Також,\~Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим\~Законом України «Про затвердження Указу Президента України» «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року на території України введено воєнний стан. Так, відповідно до п. 19\~Прикінцевих та перехідних положень ЦК України\~у період дії воєнного стану в Україні, введеного\~Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Таким чином, з огляду на приписи статей 256, 257 ЦК України, на встановлений Кабінетом Міністрів України карантин з 12 березня 2020 року, який неодноразово був продовжений, введенний\~Указом Президента України\~воєнний стан на території України, пункти 12, 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, а також на встановлені судом обставини, позовна давність по стягненню 3% річних та інфляційних втрат з 15.01.2016 по 11.03.2017 спливла, тобто вони підлягають стягненню за період з 12.03.2017 по 21.05.2024. За таких обставин, виходячи з вимог вищевказаних Законів, суд вважає необхідним позов задовольнити частково, стягнувши з відповідача на користь позивача 3 % річних в сумі 74067,58 грн. (342905,46 х 3 х 2628 : 365 : 100) та 340644,33 грн. інфляційних втрат за період з 12.03.2017 по 21.05.2024. Щодо клопотання відповідача про залучення до участі у справі у якості третьої особи на його стороні ФОП [PERSON] , то суд зазначає наступне. Так, заявляючи вказане клопотання про залучення третьої особи, представник відповідача посилається на те, що рішення в цій справі може вплинути на права та обов`язки вказаного ФОП, оскільки у випадку стягнення грошових сум із відповідача, той набуде права регресної вимоги до ФОП [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст.53 ЦПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї зі сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи. Однак,\~відповідно до\~положень ч.2\~ст.554\~та ч.2\~ст.556\~ЦК України\~право регресної\~вимоги до\~боржника виникає\~у поручителя\~лише у\~випадку виконання\~ним зобов`язання,\~яке було\~забезпечене порукою. Але,\~в цій\~справі розглядається\~позов про\~стягнення відсотків та інфляційних втрат безпосередньо із самого поручителя у зв`язку із неналежним та несвоєчасним виконанням особисто ним рішенням суду про стягнення грошових коштів. Тобто, по вказаним вимогам відповідач не наділений правом регресної вимоги до ФОП [PERSON] і рішення в цій справі жодним чином не може вплинути на його права та обов`язки. Тому відсутні підстави для залучення вказаної особи до участі у справі, а клопотання відповідача не підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог (79 %), а саме, у сумі 6200,71 грн.

Outcome: partial