Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-17 00:00:00

ОКП «Донецьктеплокомуненерго» звернулося до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що ОКП «Донецьктеплокомуненерго» виробляє теплову енергію відповідно до стандартів, нормативів, норм і правил для потреб опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів. Відповідачі є споживачами житлово-комунальних послуг у квартирі, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . На момент звернення до суду за вищевказаною адресою заборгованість складає 48\~432, 32 грн. На підставі вищенаведеного, позивач просить стягнути з відповідачів заборгованість за надані послуги, за абонентське обслуговування з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 відсотки річних від простроченої суми. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, також зазначив, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, про день, час та місце слухання справи повідомлялися належним чином (поштові повідомлення). Заяв не надавали, відзив не подавали. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлено, що позивачем та відповідачами діяли договірні відносини на підставі ЗУ «Про житлово комунальні послуги» № 1875. Відповідно до ч.7.ст.26 ЗУ № 1875 договір на надання послуг з централізованого опалення, що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договором приєднання. Ст. ст. 19 - 20 ЗУ №1875 передбачають обов`язок споживача укласти письмовий договір з виконавцем послуг на основі типового договору. Форма та зміст (умови) типового договору затверджені постановою КМУ від 21.07.2005р. №630. Факт отримання послуги відповідачами у опалювальні сезони 2019-2020рр. підтверджується актами про початок та закінчення опалювальних сезонів. В опалювані сезони 2020-2021рр.,2021-2022рр.2022-2023р.р між позивачем та відповідачами діяли договірні відносини на підставі ЗУ «Про житлово комунальні послуги» № 2189. Згідно ст.13 ЗУ № 2189 у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір, з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Тому вважається, що з Боржниками укладено індивідуальний договір, який є публічним договором приєднання. Згідно ст. 68 ЖК України, наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Приписами ст. 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 13 ЦК України, а саме цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно п. 35 Постанови Кабінету міністрів України «Про затвердження Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії» №830 від 21 серпня 2019 року розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Оплата послуги здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, але відповідач несвоєчасно оплачує спожиті комунальні послуги. Таким чином, між позивачем та відповідачем виникли відносини, що породжують права та обов`язки, оскільки позивач надає житлово-комунальні послуги, відповідач ними користується. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином, згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, одностороння відмова не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до вимог ч. 1 ст. 76 ЦПК України «Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи». Як передбачено ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. За загальним принципом доказування та подання доказів, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази, які заявник повинен подати в рахунок обґрунтування всіх тих обставин, на які він посилається, як на підставу для задоволення його вимог, і на підставі яких суд в подальшому встановить наявність або відсутність підстав для задоволення заяви чи відмови у її задоволенні,- повинні бути виключно належними та допустимими. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, тому подання відповідачем доказів на підтвердження наведених вище обставин є обов`язковим, оскільки в цій частині між позивачем та відповідачем виник спір про право, і такі докази матимуть значення для ухвалення рішення у справі. Тобто, докази, які відповідач повинен подати в рахунок обґрунтування всіх тих обставин, на які він посилається, як на підставу невизнання позовних вимог, і на підставі яких суд в подальшому встановить наявність або відсутність підстав для задоволення позову чи відмови у його задоволенні, повинні бути виключно належними та допустимими. У порушення ст. ст. 67, 68 ЖК України відповідачі не здійснювали оплату за надану їм позивачем теплову енергію та має заборгованість у розмірі 48\~432, 32 грн. Разом з тим, позивач

Outcome: approved