Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-23 00:00:00

29.01.2024 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту перебування члена сім`ї на утриманні померлого годувальника, заінтересована особа ГУ ПФУ в м. Києві. В обґрунтування заявлених вимог заявницею зазначено, що з 25.09.1986 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . У 2010 році шлюб було розірвано, однак шлюбні стосунки не припинено, заявниця та [PERSON] проживали у цивільному шлюбі, а 29.04.2022 року повторно зареєстрували шлюб. [PERSON] був зареєстрований за адресою - [ADDRESS] , а вона за адресою - [ADDRESS] . Однак фактично вони проживали за адресою - [ADDRESS] . Чоловік заперечував аби вона працювала, тому заявниця залишила роботу і займалася домашніми справами. [PERSON] був військовим, отримував достойну заробітну плату і повністю забезпечував усі потреби їх сім`ї. [INFO] [PERSON] помер. Причиною його смерті була хронічна серцево-судинна недостатність. Ішемічна хвороба серця, захворювання пов`язане з проходженням військової служби та захистом Батьківщини. 03.11.2023 року вона звернулася до ГУ ПФУ в м. Києві з заявою про отримання пенсії чоловіка у зв`язку з втратою годувальника, надавши усі необхідні документи, оскільки розмір її пенсії становить 2 093, 00 грн. Однак, отримала відмову у зв`язку з тим, що у поданому пакеті документів відсутні підтверджуючі документи про спільне проживання або перебування на утриманні померлого годувальника. Оскільки вони фактично проживали не за місцем реєстрації, отримати довідку з ЖЕКу про спільне проживання немає можливості, а тому вона змушена звернутися до суду. Просила встановити факт, що має юридичне значення, а саме перебування [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] на утриманні годувальника - [PERSON] , померлого [INFO] , який був чоловіком [PERSON] 04.03.2024 року суддею Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г. постановлено ухвалу про відкриття провадження за заявою. У судове засідання заявниця не з`явилася, звернулася до суду з клопотанням про розгляд справи за її відсутності, просила заявлені нею вимоги задовольнити у повному обсязі. Заінтересована особа ГУ ПФУ в м. Києві направила на адресу суду пояснення, відповідно до змісту яких просили відмовити у задоволенні заяви [PERSON] з тих підстав, що останньою не надано доказів проживання з померлим [PERSON] . Врахувавши думку заявниці та заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с. 8, 9). [INFO] [PERSON] помер (а.с. 10). Померлий [PERSON] був військо службовцем, мав інвалідність у зв`язку з чим отримував пенсію по інвалідності, розмір якої становив 10 988, 25 грн. Розмір пенсії [PERSON] станом на квітень 2024 року становив 2 361, 00 грн. Звертаючись до суду з заявою про встановлення факту перебування члена сім`ї на утриманні померлого годувальника, заявниця [PERSON] зазначає, що вони з чоловіком весь час з 1986 року проживали разом за адресою - [ADDRESS] , однак зареєстровано місце проживання померлого [PERSON] було за адресою - [ADDRESS] , а її за адресою - [ADDRESS] . 03.11.2023 року [PERSON] звернулася до ГУ ПФУ в м. Києві з заявою про призначення в разі втрати годувальника. Однак, 15.11.2023 року ГУ ПФУ в м. Києві прийнято рішення № О/Р [NUMBER] про відмову у призначенні пенсії в разі втрати годувальника, як дружині померлого військовослужбовця у зв`язку з тим, що у поданому пакеті документів відсутні підтверджуючі документи про спільне проживання або перебування на утриманні померлого годувальника (а.с. 33, 34). За даними актів складених 07.08.2024 року комісією ЖЕД-107, а саме мешканцями квартир № 146 [PERSON] , № 186 [PERSON] , № 148 [PERSON] за адресою - [ADDRESS] та засвідчених начальником ЖЕД-107 [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю за адресою - [ADDRESS] понад тридцять років. [PERSON] перебувала на утриманні [PERSON] [PERSON] 1941 року народження (мати [PERSON] ) не проживала за адресою - [ADDRESS] . Остання проживала та була зареєстрована за адресою - [ADDRESS] . Крім того, свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у своїх заявах засвідчили, що [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю за адресою - [ADDRESS] понад тридцять років. [PERSON] перебувала на утриманні [PERSON] . За правилами ст. 293, ч. 1 ст. 315 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав; суд розглядає справи про встановлення фактів, у тому числі, про перебування фізичної особи на утриманні. Відповідно до ст. ст. 30, 31 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні (стаття 31); члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які самі одержували будь-яку пенсію, мають право перейти на нову пенсію. Згідно з п. 13 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», затвердженого постановою Правління ПФУ № 3-1 від 30.01.2007 року (в редакції постанови Правління ПФУ № 10-1 від 02.03.2023 року), для призначення пенсії в разі втрати годувальника поряд з іншими документами надається довідка уповноважених органів з місця проживання про перебування на утриманні померлого годувальника або рішення суду про перебування на утриманні. У пунктах 1, 8 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», зазначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право; судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. При вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що: за загальним правилом право на пенсію в разі смерті годувальника мають непрацездатні члени сім`ї годувальника, які були на його утриманні; для встановлення факту перебування на утриманні з метою оформлення права на спадщину необхідно, щоб утриманець був непрацездатним на день смерті спадкодавця і перебував на утриманні останнього незалежно від родинних чи шлюбних відносин з ним не менше одного року ; для встановлення факту перебування на утриманні при відшкодуванні шкоди в разі втрати годувальника не має значення чи знаходився непрацездатний утриманець в родинних чи шлюбних відносинах з годувальником. В листі Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що факт перебування фізичної особи на утриманні померлого встановлюється судом, зокрема, для призначення пенсії чи відшкодування шкоди за умови, що утримання було повним або допомога, яка надавалась утриманцю була постійним і основним джерелом засобів до існування, навіть коли утриманець (заявник) мав заробіток, одержував пенсію, стипендію тощо. Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо, крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то слід встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалась систематично, протягом певного періоду часу, і що померлий взяв на себе обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги слід з`ясувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів. Утримання може полягати у систематичній грошовій допомозі у вигляді грошових переказів, продуктових чи речових посилок тощо. Ні отримання непрацездатною особою пенсії, ні її окреме проживання від спадкодавця не можуть бути перешкодою для визнання факту перебування на утриманні. Таким чином, для встановлення факту перебування особи на утриманні померлого судам необхідно дослідили зазначені обставини в сукупності та враховувати, що одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів чи окреме проживання від померлого не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 13.02.2020 року у справі № 223/828/18, від 22.10.2020 року у справі № 210/343/19, від 22.05.2019 року у справі № 520/6518/17, від 27.06.2018 року у справі № 210/2422/16-ц, від 13.01.2021 року у справі № 592/17552/18. В силу вимог ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасового знаходиться. Положеннями статей 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Подібні правові висновки викладені в постанові Верховного Суду від 10.01.2019 року у справі № 484/747/17 (провадження № 61-44149св18). Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання заявниці за місцем проживання її чоловіка не може бути доказом того, що вона не проживала з ним, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що заявник не проживала зі своїм чоловік на час його смерті, якщо такі обставини підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані заявником, та оцінені судом. Таким чином, судом встановлено, що допомога, яка надавалася [PERSON] її померлим чоловіком [PERSON] , була для неї хоч і не єдиним, проте постійним та основним джерелом засобів до існування, а тому наявні підстави для встановлення факту перебування [PERSON] на утриманні померлого чоловіка [PERSON] . Враховуючи встановлені обставини, в тому числі, факт постійного проживання заявниці разом із своїм чоловіком [PERSON] , який помер [INFO] за адресою - [ADDRESS] , факт перебування заявниці на утриманні свого чоловіка до моменту смерті останнього, а також те, що встановлення заявленого факту необхідне заявниці для оформлення пенсії у зв`язку із втратою годувальника, суд приходить до висновку, що вимоги заявниці підлягають задоволенню судом. На підставі викладеного,

Outcome: approved