Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-20 00:00:00

У липні 2024 року до Запорізького районного суду Запорізької області надійшов позов [PERSON] в особі представника адвоката Селезньова Максима Вікторовича до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовна заява вмотивована тим, що між позивачем та відповідачем 20.07.1985 року укладено шлюб. Неповнолітніх чи малолітніх дітей у сторін не має. Спільне життя не склалось та суперечить інтересам позивача. Подружні стосунки припинено, спільне господарство не ведеться. Потреба у наданні строку для примирення відсутня. Ухвалою суду від 26.08.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач та представник позивача у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином, представник позивача в позовній заяві просив розглянути справу без участі позивача, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, надала суду заяву, відповідно до якої просить проводити розгляд справи за її відсутності, позов визнає в повному обсязі (а.с. 25). Згідно із ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. На підставі наведеного, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що не з`явилися та повідомлялися завчасно і належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд установив, що 20.07.1985 року між сторонами укладено шлюб, зареєстрований відділом запису актів цивільного стану міськвиконкому м. Запоріжжя, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с. 5). Згідно із ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідачка проти задоволення позовних вимог не заперечує, то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Згідно із ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду та виходячи зі змісту ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. Враховуючи формальне існування шлюбу між сторонами, неможливість продовження подружнього життя, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно зі ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З урахуванням задоволення позову та визнання позову відповідачем, на підставі ст. 141, 142 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивачки підлягає 50 відсотків сплаченого судового збору у розмірі 605,60 грн. та повернути з державного бюджету на користь позивачки 50 відсотків сплаченого судового збору у розмірі 605,60 грн.

Outcome: approved