Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-22 00:00:00

Представник позивачки [PERSON] адвокат Марич І.Ю. 10 червня 2024 року від імені позивачки [PERSON] пред`явив до [PERSON] позов про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів, присуджених до сплати на підставі судового наказу, виданого Тячівським районним судом Закарпатської області 25 квітня 2024 року. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області 05 квітня 2024 року, під час перебування у якому у сторін [INFO] народився син [PERSON] . Відповідач з часу народження сина перебуває на заробітках за межами України, залишив сина на утриманні позивачки, не бере участі у його вихованні та матеріальному забезпеченні. Згідно судового наказу, виданого Тячівським районним судом Закарпатської області 25 квітня 2023 року з відповідача аліменти на користь позивачки щомісячно стягуються на утримання сина у розмірі всіх доходів відповідача. З часу видачі судового наказу про стягнення аліментів відповідач аліменти не сплачував, у зв`язку із чим на час подання цього позову борг за несплату аліментів складає 47\~992,5 грн. Відповідач виїхав за межі України у 2020 році, він працевлаштований, фізично здоровий, обов`язки щодо утримання дитини та вимоги судового наказу не виконує, у зв`язку із чим просив стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 24 квітня 2022 року по 30 травня 2024 року, в сумі 37\~687 (тридцять сім тисяч шістсот вісімдесят сім) гривень 16 копійок. Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 24 червня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, яку постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. Представник позивачки [PERSON] адвокат Марич І.Ю. у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за їх із позивачкою відсутності та підтримання позовних вимог. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про судове засідання, про що свідчить трекінг відстежень вручень поштових відправлень з відміткою: «вручено особисто», у судове засідання не з`явився без повідомлення причин, відзиву не подав, у зв`язку з чим суд на підставі п. 1) ч. 3 ст. 223 ЦПК України постановив ухвалу про розгляд справи за його відсутності. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову виходячи з таких підстав. Із копій паспортів та свідоцтва про народження видно, що [PERSON] та [PERSON] є батьками дитини [PERSON] , [INFO] (а. с. 5, 15, 16). Згідно з рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 05 квітня 2023 року розірвано шлюб зареєстрований 23 січня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] (а. с. 6, 7). Із судового наказу, виданого Тячівським районним судом Закарпатської області 25 квітня 2023 року, видно, що з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі всіх доходів відповідача щомісячно (а. с. 8). Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, проведеного Тячівським ВДВС у Тячівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції станом на 03 червня 2024 року у боржника [PERSON] наявна заборгованість за аліментами, яка складає 44\~789,50 грн. (а. с. 9, 10). Згідно розрахунку пені за прострочення [PERSON] сплати аліментів на користь [PERSON] , станом на травень 2024 року, сукупний розмір заборгованості складає: 37\~687,16 грн. (а. с. 11-14). Згідно з частинами першою, другою\~статті 196\~СК України, \~у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку про те, що відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою\~статті 196 Сімейного кодексу України. Обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника. Неустойка (пеня) це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Стягнення неустойки є санкцією за ухилення від сплати аліментів. Відповідно до ч. 1\~ст. 196 СК України,\~у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Ухиленням від сплати аліментів слід вважати дії або бездіяльність винної особи, спрямовані на невиконання рішення суду про стягнення з неї на користь стягувача визначеної суми аліментів. Вони можуть виразитись як у прямій відмові від сплати встановлених судом аліментів, так і в інших діях (бездіяльності), які фактично унеможливлюють виконання вказаного обов`язку (приховуванні заробітку (доходу), що підлягає обліку при відрахуванні аліментів, зміні місця роботи чи місця проживання з неподанням відповідної заяви про необхідність стягування аліментів тощо). Як роз`яснено у п. 22\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосуванням судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 р. № 3\~передбачена\~ст. 196 СК України\~відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. У\~ст. 196 Сімейного кодексу України\~не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої\~статті 196 Сімейного кодексу України\~пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Вказана правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 25.04.2018 по справі № 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18), яка відповідно до ч. 4 ст.263 ЦПК України\~враховується судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. Так, правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Пеня за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: р = (А1 х 1% х Q1) + (А2 х 1% х Q2) +\~\~(An х 1% х Qn), де: р - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; А1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; А2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An - нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця. Відповідно до ч.1\~ст.89 ЦПК України, \~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно наданого представником позивачки розрахунку, з яким погоджується суд, неустойка (пеня) за несплату аліментів за період з квітня 2023 року по травень 2024 року становить 37\~687,16 грн. ( а.с. 11-12). Згідно ч. 1 ст. 196 СК України, розмір пені, що підлягає стягненню з боржника, не може перевищувати 100 відсотків заборгованості аліментів. Оскільки вказаний розмір пені за прострочення сплати аліментів не перевищує 100% розміру заборгованості зі сплати аліментів, а позивачка заявляє вимоги про стягнення пені в розмірі, що є меншим розміру боргу за вказаний період, а саме 37\~687,16 грн., то позовні вимоги є правомірними та підлягають задоволенню, однак такі вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме за період з дня присудження аліментів, а саме з 24 квітня 2023 року, у той час як вимога заявлена позивачкою з 24 квітня 2022 року. Підстав для зменшення розміру неустойки, звільнення боржника від сплати заборгованості судом не встановлено. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог про стягнення пені. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 цього Кодексу,\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог (ч. 6\~ст. 141 ЦПК України). Враховуючи те, що позивачку звільнено від сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення неустойки (пені), у зв`язку із задоволенням позовної вимоги, з відповідача слід стягнути витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 1211,20 грн. в дохід держави. Згідно з ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: partial