Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-24 00:00:00

У липні 2024 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс» звернувся до Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову зазначено про те, що 18.04.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс та [PERSON] було укладено Кредитний договір №210418-004. За умовами Договору ТОВ «Кредитсервіс» надав [PERSON] кредит у розмірі 21 000,00 грн., а [PERSON] зобов`язалась повернути кредит до 18.04.2022 року, сплатити одноразову комісію за видачу кредиту, сплатити проценти за користування за користування кредитними коштами на умовах визначених Договором кредиту. ТОВ «Кредитсервіс» належним чином виконало свої зобов`язання за Договором кредиту, надавши відповідачу кредитні кошти. Відповідач своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконує, у зв`язку із чим, станом на 29.04.2024 утворилась заборгованість у розмірі 33\~250,00 грн., яка складається з 17\~500,00 грн. простроченої заборгованості за сумою кредиту; 15\~750,00 грн. прострочена заборгованість за процентами. У зв`язку з зазначеним, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №210418-004 від 18.04.2021 за період з 18.04.2021 по 29.04.2024 у розмірі 33\~250,00 грн, судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2\~422,40 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 7\~000,00 грн. Ухвалою суду від 10 вересня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, сторонам встановлено строки на подання заяв по суті справи. Представник позивача належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився, разом з тим у позовній заяві просив суд розглянути справу за відсутності його представника. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся судом відповідно до ч. 1 ст. 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» шляхом розміщення оголошень на офіційному веб-порталі Судової влади України, оскільки зареєстроване місце проживання відповідача знаходиться на тимчасово окупованій території. Таким чином, відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки в судові засідання не повідомив, заяв про відкладення, або про розгляд справи за його відсутності, а також відзиву на позов не подав. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Відповідно до ч.4\~ ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У зв`язку з чим, на підставі ст.ст.247, 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані та досліджені докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.13\~ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог\~ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. На підставі\~ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 18.04.2021 між Товариством з обмеженою відповідальності «Кредитсервіс» та [PERSON] укладено Кредитний договір № 210418-004 відповідно до умов якого, останній було надано кредит у розмірі 21\~000,00 грн., шляхом перерахування суми Кредиту на банківський (картковий) рахунок Позичальника. Відповідно до умов Кредитного договору, крім щомісячних процентів, стягується одноразова комісія за видачу кредиту від початкової суми кредиту у розмірі 7,5 % (сума одноразової комісії складає 1 575,00 грн.). Разові проценти стягуються із суми кредиту у день перерахування кредиту на банківський рахунок Позичальника. Окрім того, позичальник має зробити 12 щомісячних платежів та вносити платежі щомісячно до 18 числа відповідного місяця включно. Як встановлено при розгляді справи, позивач свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Так, на банківський рахунок Позичальника було перераховано кредитні кошти у розмірі 19\~425,00 грн., із урахуванням стягнутої одноразової комісії за видачу кредиту, яка визначена Кредитним договором, у розмірі 7,5 %, що в грошовому еквіваленті 1 575,00 грн., що підтверджується квитанцією №86804859 від 18.04.2021. Відповідно до ч.11 п.1 ст.1 ЗУ «Про споживче кредитування», договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Відповідно до ст.536 ЦК України, розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до Умов Кредитного договору, Позичальник здійснює погашення кредиту та оплату процентів згідно Графіку платежів, який є невід`ємною частиною Договору. Відповідно до п. 3.1. Кредитного договору, за користування кредитом Позичальник виплачує Кредитодавцю проценти, зазначені на першій сторінці Договору. Щомісячна плата за користування кредитом нараховується щомісячно у вигляді процентів за кожен місяць користування кредитом. Відповідно до п. 3.2. Кредитного договору, плата за користування кредитом, вказана в Договорі, нараховується щомісячно та розраховується від загального розміру кредиту. Крім щомісячних процентів стягуються разові проценти, вказані у Договорі від загального розміру кредиту. Разові проценти стягуються із суми кредиту у день перерахування кредиту на банківський рахунок Позичальника. Відповідно до п. 3.3. Кредитного договору, загальна вартість кредиту зазначена на першій сторінці Договору. Частка основної суми та процентів в цій фіксованій сумі розраховується Кредитодавцем згідно Умов кредиту зазначені на першій сторінці Договору. Останній платіж коригується, виходячи із залишку основної суми та несплачених процентів. Відповідно до п. 9.1 Кредитного договору, підписанням Договору Позичальник підтверджує, що до укладення цього Договору отримав від Кредитодавця інформацію, зазначену в ч. 2\~ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»\~і\~ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування». За змістом\~ст.ст.\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. ст.205, 207 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Як вбачається з розрахунку заборгованості за Кредитним договором №210418-004 від 18.04.2021 станом на 29.04.2024 заборгованість [PERSON] становить 33\~250,00 грн., яка складається з 17\~500,00 грн. простроченої заборгованості за сумою кредиту; 15\~750,00 грн. прострочена заборгованість за процентами. Відповідно до\~статті 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з частиною першою\~статті 530 ЦК України\~зобов`язання підлягає виконанню у вказаний в договорі строк. Статтею 610\~ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, певних змістом зобов`язання (неналежне виконання). При цьому, за вимогами\~статті 611 цього Кодексу, при порушенні зобов`язання наступають правові наслідки, установлені договором або законом. Враховуючи те, що відповідач не сплатив своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором, який відповідачем не спростовано, суд дійшов висновку, про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь ТОВ «Кредитсервіс» заборгованості у розмірі 33\~250,00 грн. Вирішуючи питання щодо стягнення судових витрат суд доходить наступного висновку. Відповідно до п.1 ч.1 ст.133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з п.1 ч.3\~ст.133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частиною 4\~статті 137 ЦПК України\~визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Позивач просить стягнути з [PERSON] на його користь понесені ним витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000 грн. Участь адвоката, який представляє інтереси позивача у справі і факт надання правової допомоги підтверджено копією довіреності від 05.01.2024 року, копією свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Серія ЧН №000531, копією посвідчення адвоката України № 000531, копією договору про надання правової допомоги № 25-01/2023 від 25.01.2023 року, копією Акту приймання-передачі наданої правової допомоги за Договором про надання правової допомоги №25-01/2023 від 25.01.2023 року, копією Акту приймання-передачі справ на надання правової допомоги від 01.12.2023, копією Акту №3 від 04.01.2024 приймання-передачі наданої правової допомоги за Договором про надання правової допомоги №25-01/2023 від 25.01.2023, копією квитанції від 05 січня 2024 року про сплату 7\~000,00 грн. згідно акту №3 від 04.01.2024 по договору про надання правничої допомоги № 25-01/2023 від 25.01.2023. Виходячи з виконаних адвокатом послуг, розміру позовних вимог, складності справи, суд приходить до висновку, що розмір витрат, понесених позивачем, на правничу допомогу є співмірним та обґрунтованим у розмірі 7\~000,00 грн. та, на підставі ч.2\~ст.141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, враховуючи також те, що відповідачем не надано заперечень з приводу наданого позивачем розрахунку витрат на правничу допомогу. Відповідно до вимог ч.1\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги задоволені в повному обсязі, відповідно до ч.2\~ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача також необхідно стягнути сплачений при подачі позову до суду судовий збір у розмірі 2\~422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved