Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи його тим, що згідно державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 №647220, виданого Хустянською сільською радою Буринського району Сумської області 05.12.2002 року вона є власником земельної ділянки площею 3,7535 га, кадастровий номер 5920987900:08:002:0103, яка розташована на території Хустянської сільської ради Роменського (раніше Буринського) району Сумської області. 19.11.2015 року між нею та відповідачем ПрАТ «РАЙЗ-МАКСИМКО» було укладено договір оренди землі №285. Згідно п.п.10-11 якого обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки приватної власності здійснюється з урахуванням індексації. Орендна плата вноситься протягом року, але не пізніше 15 грудня. Пунктом 14 договору встановлено, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені договором, справляється пеня у розмірі 0,01% несплаченої суми за кожний день прострочення. 01.01.2018 року між нею, ПрАТ «РАЙЗ-МАКСИМКО» та відповідачем укладено додаткову угоду №1 до вищезазначеного договору оренди землі. Зокрема: замінено сторону орендаря ПрАТ «РАЙЗ-МАКСИМКО» на ТОВ «РАЙЗ ПІВНІЧ»; змінено нормативну грошову оцінку земельної ділянки на 109970,19 грн.; встановлено орендну плату з 2017 року в розмірі 10% нормативної грошової оцінки земельної ділянки та встановлено строк дії договору оренди землі до 31.12.2022 року. 03.01.2023 року припинено право оренди ТОВ «РАЙЗ ПІВНІЧ» на належну їй вищезазначену земельну ділянку шляхом внесення відповідних даних до Державного реєстру речових прав. Проте орендна плата за 2021-2022 роки, станом на 07.09.2023 рік, не була виплачена. 08.09.2023 року її представником адвокатом Цимбалом В.І. на адресу ТОВ «РАЙЗ ПІВНІЧ» була направлена претензія про виплату орендної плати за 2021-2022 роки та пені, в якій також зазначалося два способи перерахування коштів, зокрема поштовим переказом на адресу її місця реєстрації, на її картковий банківських рахунок з зазначенням реквізитів, проте відповідь не надійшла, як і до цього часу не перераховано кошти в рахунок погашення заборгованості з орендної плати за землю за 2021-2022 роки. На підставі вищевикладеного, просить суд стягнути з ТОВ «РАЙЗ ПІВНІЧ» на її користь заборгованість по виплаті орендної плати за 2021-2022 роки за користування земельною ділянкою, кадастровий номер 5920987900:08:002:01403, розташованої на території Хустянської сільської ради Роменського (раніше Буринського) району Сумської області, у розмірі 21994,04 грн., пеню за прострочення виплати орендної плати за 2021-2022 роки у розмірі 986,43 грн., а також виплати по сплаті судових витрат, які складаються з судового збору в сумі 1211,20 грн. та послуг з правової допомоги у розмірі 3000 грн. Ухвалою судді Буринського районного суду Сумської області від 16.09.2024 року вказану позовну заяву прийнято до провадження та призначено судовий розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. 26.09.2024 року від представника відповідача ТОВ «РАЙЗ ПІВНІЧ» Фесенка О.М. надійшла заява про заперечення проти розгляду справи за правилами позовного провадження в якій проти слухання справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін заперечує та просить вирішити питання про зміну правил розгляду справи та слухати справу з повідомленням сторін. Ухвалою судді Буринського районного суду Сумської області від 26.09.2024 року в задоволенні клопотання представника ТОВ «РАЙЗ ПІВНІЧ» Фесенка О.М. про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін відмовлено. 26.09.2024 від представника відповідача ТОВ «РАЙЗ ПІВНІЧ» Фесенка О.М. до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній пред`явлені позовні вимоги [PERSON] не визнав та заперечує проти задоволення позову, покликаючись на те, що зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач не зверталась до відповідача з метою врегулювання спору в досудовому порядку. Відповідач є податковим агентом на якого покладений обов`язок щодо розрахунку та сплати податку на доходи з фізичних осіб та військового збору. Відповідно, позивач орендодавець позбавлений можливості самостійно розраховувати та сплачувати податки та збори. З врахуванням вищенаведеного, розмір щорічної орендної плати за користування земельною ділянкою складає 10997,02 грн., в тому числі 2144,4 грн. ПДФО та військовий збір. Отже, сума, яку позивач мав отримати за оренду земельної ділянки складає 8852,62 грн. Крім того, просить врахувати той факт, що у зв`язку з повномасштабним військовим вторгненням російської федерації на територію України Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» по всій території України введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 року і по цей час. Протягом 2022 року ТОВ «РАЙЗ ПІВНІЧ» вживалися невідкладні заходи щодо забезпечення продовольчої безпеки України і проведення посівної компанії та вирощування с/г продукції, у технологічних процесах яких задіються всі наявні ресурси підприємства. Таким чином, враховуючи сучасні реалії, які мають безпосередній вплив на життя та умови ведення бізнесу в Україні, наявні проблеми із реалізацією вирощеної с/г продукції, що мали наслідком недоотримання коштів товариством задля виконання своїх зобов`язань із виплати орендної плати, просить не стягувати пеню та інфляційні втрати, або зменшити їх розмір на 99%. З наведених підстав просить суд відмовити у задоволенні позову [PERSON] до ТОВ «РАЙЗ ПІВНІЧ» про стягнення заборгованості за договором оренди земельної ділянки в повному обсязі. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Від позивачки клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило, а в задоволенні такого клопотання представника відповідача судом було відмовлено. З огляду на вищезазначене суд розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги та заперечення щодо них, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що позивачка є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,75 га, яка розташована на території Хустянської сільської ради, що вбачається з копії державного акта на право приватної власності на землю серії Р2 №647220 та копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.8, 9). 19.11.2015 року між [PERSON] та ПрАТ «Райз-Максимко» було укладено договір оренди землі №289, на підставі якого [PERSON] передала товариству в оренду земельну ділянку загальною площею 3,7533 га, у тому числі рілля 3,7535 га, кадастровий номер: 5920987900:08:002:0103, з розміром орендної плати 7 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 6414,92 грн., із вирахуванням податку з доходів (орендної плати) орендодавця згідно ЗУ «Про податок з доходів фізичних осіб». Договір укладено до 31.12.2022 року. Згідно п.11-14 договору орендна плата вноситься протягом року, але не пізніше 15 грудня. Передача продукції та надання послуг в рахунок орендної плати оформлюється відповідними актами. Розмір орендної плати передається 1 раз на рік у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством; погіршенням стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; в інших випадках передбачених законом. У разі невнесення орендної плати у строки, визначені договором, справляється пеня у розмірі 0,01 % несплаченої суми за кожний день прострочення (а.с.11-12). 01.01.2018 рок між [PERSON] , ПрАТ «Райз-Максимко» та ТОВ «РАЙЗ ПІВНІЧ» було укладено додаткову угоду №1 про заміну сторони та внесення змін і доповнень, про поновлення договору оренди землі зареєстрованого 05.08.2016 р. за №15789204, на підставі якої [PERSON] передала ТОВ «РАЙЗ ПІВНІЧ» у в оренду земельну ділянку з кадастровим номером 5920987900:08:002: 0103, площею 3,7535 га (а.с.13). Відповідно до п.3.5 вказаної додаткової угоди з 2017 року орендна плата складає 10997,02 грн., що становить 10 % нормативно грошової оцінки земельної ділянки, яка відповідно до п.3.2 цієї угоди становить 109970,19 грн. З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що 03.01.2023 року внесено запис про припинення права оренди ТОВ «РАЙЗ ПІВНІЧ» на вищевказану земельну ділянку (а.с.14). 08.09.2023 року представником позивачки [PERSON] адвокатом Цимбалом В.І. на адресу ТОВ «РАЙЗ ПІВНІЧ» було надіслано претензію про виплату орендної плати за 2021-2022 роки та пені (а.с.15-19). Дана претензія 13.09.2023 року була отримана відповідачем, що вбачається з витягу з сайту АТ «Укрпошта» (а.с.20). Згідно з ч.1 ст.2, ч.1 ст.4 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків (стаття 11 ЦК України). Згідно із статтею 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Відповідно до вимог ч.2 ст.792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема ЗК України, Законом України «Про оренду землі». Згідно статті 13\~Закону\~України\~«Про оренду\~землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату (частина перша статті 15 Закону України «Про оренду землі». Умови про розмір, періодичність та строки внесення орендної плати за землю встановлюються у договорі оренди (стаття 21 Закону України «Про оренду землі»). Нормами ст.21\~вказаного\~Закону визначено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Орендна плата може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах - ст. 22 вказаного Закону. Відповідно до ст.24\~Закону\~України\~«Про оренду\~землі» орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, своєчасного внесення орендної плати. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Під принципами виконання зобов`язань розуміються загальні засади, згідно з якими здійснюється виконання зобов`язання. Як правило виокремлюється декілька принципів виконання зобов`язань, серед яких: належне виконання зобов`язання; реальне виконання зобов`язання; справедливість, добросовісність та розумність (частина третя статті 509 ЦК). Принцип належного виконання полягає в тому, що виконання має бути проведене: належними сторонами; щодо належного предмету; у належний спосіб; у належний строк (термін); у належному місці. Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 01 березня 2021 року в справі № 180/1735/16-ц (провадження № 61-18013сво18). З урахуванням принципу належного виконання зобов`язання орендар був зобов`язаний сплатити орендодавцеві орендну плату за 2021-2022 роки, як про це домовилися сторони у договорі. Відповідачем у відзиві на позовну заяву не заперечується, що до даного часу орендна плата за 2021-2022 роки позивачці не виплачена. Відповідно до підпункту 170.1.1 пункту 170.1 статті 170 ПК України, податковим агентом платника податку - орендодавця щодо його доходу від надання в оренду (емфітевзис) земельної ділянки сільськогосподарського призначення, земельної частки (паю), майнового паю є орендар. Згідно підпункту 170.1.4 пункту 170.1 статті 170 ПК України доходи, зазначені у підпунктах 170.1.1-170.1.3 цього пункту, оподатковуються податковим агентом під час їх нарахування (виплати) за ставкою, визначеною пунктом 167.1 статті 167 цього Кодексу. Згідно з підпунктом 168.1.1 пункту 168.1 статті 168 ПК України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу. Таким чином, передбачена умовами договору оренди орендна плата за 2021-2022 роки в розмірі 21994,04 грн. (10997,02х2) підлягає виплаті орендодавцю після утримання із вказаної суми ТОВ «РАЙЗ ПІВНІЧ», як податковим агентом позивача податків та зборів. За наведеного, оскільки відповідачем не заперечується невиконання ним свого обов`язку по сплаті орендної плати за 2021-2022 роки, то з нього підлягає стягненню на користь позивача орендна плата в розмірі 21994,04 грн. після утримання ТОВ «РАЙЗ ПІВНІЧ», як податковим агентом позивача, із вказаної суми податків та зборів. При цьому суд відхиляє доводи відповідача про необхідність стягнення з нього орендної плати за мінусом суми нарахованих податків та зборів, оскільки обов`язок їх нарахування та сплати покладено саме на відповідача, як податкового агента. Доводи відповідача про те, що за змістом позовної заяви позивач не звертався до нього з метою врегулювання спору в досудовому порядку є безпідставними, оскільки в позові зазначено, що представником позивачки [PERSON] адвокатом Цимбалом В.І. 08.09.2023 року направлено претензію про виплату орендної плати за 2021-2022 роки та пені, а також до позовної заяви додано копію претензії на підтвердження вказаних обставин (а.с.15-17). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (пункт 3 частини першої статті 611 ЦК України). Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частини перша та третя статті 549 ЦК України). Пеня є особливим видом відповідальності за неналежне виконання зобов`язання, яка, крім відшкодування збитків після вчиненого порушення щодо виконання зобов`язання, передбачає додаткову стимулюючу функцію для добросовісного виконання зобов`язання. За правилами статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (абзац перший частини другої статті 551 ЦК України). Пунктом 14 вищевказаного договору оренди землі передбачено, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені договором, справляється пеня у розмірі 0,01 % несплаченої суми за кожний день прострочення. Позивачкою заявлено позовні вимоги про стягнення пені за несвоєчасну виплату орендної плати за 2021-2022 роки. Оскільки за умовами договору орендна плата вноситься протягом року, але не пізніше 15 грудня, то пеня за прострочення сплати орендної плати за 2021 рік підлягає стягненню в межах заявлених позовних вимог за період з 16.12.2021 року по 07.09.2023 року в розмірі 693,91 грн. (10997,02 грн. х 0,01% х 631 день), а за прострочення сплати орендної плати за 2022 рік за період з 16.12.2022 року по 07.09.2023 року в розмірі 292,52 грн. (10997,02 грн. х 0,01% х 266 днів). У відзиві на позовну заяву відповідач просить в зв`язку з введенням на території України воєнного стану не стягувати пеню або зменшити її розмір на 99%. Згідно з частиною третьою статті 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. При цьому, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання за положенням частини першої статті 550 ЦК України. Вирішуючи питання про зменшення розміру пені та штрафу, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків. Майновий стан сторін та соціальна значущість підприємства мають значення для вирішення питання про зменшення пені. Також при вирішенні питання про можливість зменшення неустойки суд повинен брати до уваги не лише майновий стан боржника, але й майновий стан стягувача, тобто, врахувати інтереси обох сторін. При цьому, зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, і за відсутності у законі переліку обставин, які мають істотне значення, суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду, від 04.12.2018 у справі №916/65/18, від 03.07.2019 у справі №917/791/18, від 22.10.2019 у справі №904/5830/18, від 13.01.2020 у справі №902/855/18, від 27.01.2020 у справі №916/469/19. Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 26.05.2020 у справі №918/289/19, приймаючи рішення про зменшення неустойки, суд також повинен виходити із того, що одним з завдань неустойки є стимулювання належного виконання договірних зобов`язань, при цьому надмірне зменшення розміру пені фактично нівелює мету існування неустойки як цивільної відповідальності за порушення зобов`язання, що, у свою чергу, може розцінюватися як спосіб уникнення відповідальності та призведе до порушення балансу інтересів сторін (пункт 8.28). Отже, приймаючи рішення про зменшення неустойки, суд також повинен виходити із того, що одним з завдань застосування таких санкцій до боржника є стимулювання належного виконання ним договірних зобов`язань, при цьому надмірне зменшення розміру пені та/або штрафу фактично нівелює мету існування неустойки як цивільної відповідальності за порушення зобов`язання, що, у свою чергу, може розцінюватися як спосіб уникнення відповідальності та призведе до порушення балансу інтересів сторін. Враховуючи викладене, а також, що розмір пені, яка підлягає стягненню у даній справі є незначним, а відповідачем не надано жодних доказів існування виключних обставин, передбачених ст.551 ЦК України, суд не вбачає підстав для звільнення відповідача від сплати пені або зменшення її розміру. Враховуючи викладе, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить із такого. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.133\~ЦПК\~України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно ч.ч.1, 2 ст.141\~ЦПК\~України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт(надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Частиною 8 ст.141\~ЦПК\~України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу позивачкою надано договір про надання правничих (правових) послуг від 29.07.2023 року, ордер на надання правничої (правової) допомоги, свідоцтво на право зайняття адвокатською діяльністю та рахунок на оплату правничої (правової) допомоги згідно якого розмір гонорару адвоката становить 3000 грн., а також квитанцію до платіжної інструкції на переказ готівки від 31.07.2023 року, згідно якої позивачкою сплачено кошти в сумі 3000 грн. за надання правової допомоги. Вказаний розмір вартості послуг адвоката суд вважає обґрунтованим і таким, що відповідає складності справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання цих робі (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та значенням справи для позивача. За таких обставин з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню витрати, понесені на правничу допомогу в розмірі 3000 грн. Також, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути понесені нею судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1211,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved