Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до Головного управління пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про стягнення неодержаної пенсії. В обґрунтування позову зазначила, що [INFO] у місті Надвірна Івано-Франківській області після тривалої хвороби помер її батько [PERSON] , [INFO] . Покійний був пенсіонером МВС України та отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та перебував на обліку у відповідача. Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2021 року у справі №300/4803/21 було зобов`язано відповідача провести з 01.12.2019 перерахунок пенсії на підставі наданої Державною установою «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Івано-Франківській області» оновленої довідки від 20.05.2021 №322 про розмір грошового забезпечення позивача станом на листопад 2019 року та здійснити виплату перерахованої пенсії з урахуванням проведених платежів. Також рішенням цього ж суду від 22 квітня 2022 року у справі №300/1457/22 зобов`язано відповідача провести перерахунок та виплату з 01.01.2016 пенсії у розмірі 77% грошового забезпечення, з урахуванням раніше виплачених сум. Відповідач рішення судів виконав частково, а саме здійснив перерахунок пенсії покійного, однак не виплатив різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії. Отже покійний недоодержав за життя пенсію в розмірі 262 733.83 гривень, а саме за рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2021 року у справі №300/4803/21 в розмірі 225 644,22 гривень і 22 квітня 2022 року у справі №300/1457/22 в розмірі 37 089,58 гривень,що не заперечується відповідачем. У зв`язку із тим, що позивач є спадкоємцем першої черги та членом сім`ї покійного, вона із заявою про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера звернулася до відповідача, долучивши до неї копію свідоцтва про смерть покійного, копію свого паспорта та свідоцтва про народження, та інші документи. Відповідач, листом не заперечив, що покійний недоодержав пенсію, однак відмовив у такій виплаті, оскільки стягувачем є покійний та на виконання рішень судів підстав внесення змін про стягувача немає. На день смерті батька, вона проживала з ним за однією адресою. Крім неї, із заявою про виплату недоодержаної пенсії, ніхто не звертався. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера. Позивачем заява до відповідача подана в зазначені строки. Позивачем зазначається, що нею були виконанні всі умови відповідно до нормзаконодавства, а тому має право на стягнення недоотриманої пенсії покійного в розмірі 262 733,83 гривень. Враховуючи наведене просить суд стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на її користь недоотримане за життя [PERSON] підвищення до пенсії в сумі 262733,83 гривень. Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області понесені нею судові витрати, які полягають сплаті судового збору в розмірі 2627,34 гривень. Представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву, який обґрунтовує тим, що Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області вважає, що позовні вимоги є безпідставними та не підлягають задоволенню [PERSON] перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду в Івано-Франківській області як одержувач пенсії відповідно до Закону №2262-XII. Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22.10.2021 у справі за № 300/4803/21 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в ІваноФранківській області провести з 01.12.2019 перерахунок пенсії [PERSON] на підставі наданої Державною установою «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Івано-Франківській області» оновленої довідки від 20.05.2021 №322 про розмір грошового забезпечення позивача станом на листопад 2019 року та здійснити виплату перерахованої пенсії з урахуванням проведених платежів. Рішення набрало законної сили 23.11.2021. На виконання рішення суду Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області року проведено перерахунок пенсії [PERSON] Різниця між перерахованим розміром пенсії і фактично виплаченою пенсією за період з 01.12.2019 по 31.12.2021, яка підлягала до виплати [PERSON] становить 225644,25 грн. Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22.04.2022 у справі за №300/1457/22 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України, в Івано-Франківській області провести [PERSON] перерахунок та виплату з 01.01.2016 пенсії у розмірі 77% грошового забезпечення, з урахуванням раніше виплачених сум. Рішення набрало законної сили 05.08.2022. На виконання рішення суду Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області року проведено перерахунок пенсії [PERSON] Різниця між перерахованим розміром пенсії і фактично виплаченою пенсією за період з 01.01.2016 по 30.11.2019, яка підлягала до виплати [PERSON] становить 37089,58 грн. [PERSON] [INFO] помер [INFO] . Пенсія [PERSON] Головним управлінням виплачена по 30.11.2023. З 01.12.2023 виплату пенсії припинено у зв`язку з смертю пенсіонера. Зазнчає, що замінити сторону у виконавчому листі можливо лише у випадку видачі такого виконавчого листа стягувачу, а замінити сторону виконавчого провадження - лише за умови відкритого виконавчого провадження. Виконавче провадження у справі не відкривалось, виконавчий лист не видавався. Суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, та залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини, тому вважають, у спірному випадку відсутні відносини спадкування щодо неотриманих сум пенсії померлого [PERSON] , нарахованих на виконання рішень суду у справах № 300/4803/21 та №300/1457/22. З огляду на зазначене вище, у Головного управління Пенсійного фонду в Івано-Франківській області відсутні законні підстави для здійснення виплати [PERSON] коштів у загальному розмірі 262733,83 грн. Крім того, представником відповідача зазначається, що спір щодо захисту прав та інтересів позивача у зв"язку з невиконанням з боку суб`єкта владних повноважень своїх публічно-владних управлінських функцій повинен розглядатись в порядку КАС України. Враховуючи наведене, просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Позивачем подано до суду відповідь на відзив, в якому зазначає, що свій відзив, відповідач мотивує тим, що нею допущено предметну підсудність,оскільки вважає,що даний спір носить публічно-правовий характер. Вважає, що такі твердження відповідача\~ помилковими. Щодо заміни стягувача зазначає, що\~ її батько не подавав виконавчих листів до органів ДВС,отже із за відсутності виконавчого провадження, заміна стягувача неможлива. Щодо її права отримати недоотриману пенсію покійного батька, зазначає, що на день смерті вона проживала з покійним за однією адресою і відповідно до ст.61 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб",оскільки згідно даної норми суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Враховуючи наведене просить суд позовну заяву задовольнити. У вимогах позовної заяви та відповіді на відзив позивач зазначила, що просить про розгляд справи без її участі. Просила суд позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Статтею ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст. 12, 81, 82 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню. Суд, дослідивши матеріали справи та перевіривши всі докази в їх сукупності, приходить до наступного. Судом встановлено, що [INFO] народилась [PERSON] , батьками якої зазначені [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.11). 06.02.2004 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на « [PERSON] » (а.с.11). [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] (а.с.10). Як вбачається з довідки адміністратора УНАП Надвірнянської міської ради від 13.11.2023 року [PERSON] на день смерті [INFO] був зареєстрований по [ADDRESS] згідно будинкової книги № б/н від 18.09.1998 року. Разом з померлим за вказаною адресою були зареєстровані: [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] (а.с.12). 09.05.2024 року [PERSON] зверталась із заявою до ГУПФ України в Івано-Франківській області із заявою про виплату недоодержаної пенсії, у зв`язку із смертю пенсіонера\~ [PERSON] , [INFO] (а.с.5-7). З листа заступника начальника ГУПФ України в Івано-Франківській області від 29.05.2024 року, адресованого [PERSON] вбачається, що Головне управління Пенсійного фонду України в області розглянуло звернення [PERSON] та повідомляє, що [PERSON] , [INFO] перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду в Івано-Франківській області як одержувач пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» (надалі Закон). Пенсія [PERSON] згідно вище вказаного Закону виплачена по 30.11.2023. Виплату пенсії з 01.12.2023 припинено у зв`язку з його смертю (10.11.2023). Недоодержаних сум пенсій немає. Згідно з рішенням Івано-Фрапківського окружного адміністративного суду від 22.10.2021 у справі №300/4803/21 обліковується заборгованість за період з 01.12.2019 по 31.12.2021 в сумі 225644,25 грн., яка включена в Реєстр виконання судових рішень. Рішення суду набрало законної сили 23.11.2021. Згідно з рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22.04.2022 у справі №300/1457/22 обліковується заборгованість за період з 01.01.2016 по 30.11.2019 в сумі 37039,58 грн., яка включена в Реєстр виконання судових рішень. Рішення суду набрало законної сили 05.08.2022. Вказана заборгованість не може вважатися недоотриманою пенсією, оскільки виплата заборгованості донарахованої на виконання рішения суду здійснюється за рахунок додатково виділених коштів з Державного бюджету, фінансування яких здійснюється за окремою бюджетною програмою. Черговість виплат на виконання рішень суду визначається датою набрания ними законної сили. Головним управлінням ведеться облік рішень суду, виплата за якима проводиться за рахунок коштів Державного бюджету України, а оскільки стягувачем у справах №300/4803/21 та 300/1457/22 є [PERSON] , підстав для проведення Вам виплати пенсії на виконання рішення суду у справах №300/4803/21 та 300/1457/22 або внесення відомостей про зміну стягувача у даних справах немає (а.с.8-9). Із свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.06.2024 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори, Дмитрук С.Д., зареєстровано в реєстрі за №362 (спадкова справа №162/2023) встановлено, що спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , є його дочка [PERSON] , [INFO] . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з: невиплаченого боргу по рішенню Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22.10.2021 № 300/4803/21 в розмірі 225 644,25 грн., за період з 01.12.2019 по 31.12.2021; по рішенню Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22.04.2022 № 300/1457/22 в розмірі 37 089,58 грн., за період з 01.01.2016 по 31.11.2019, що підтверджується довідкою №0900-0405-8/30579 від 27.05.2024 року, виданою Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області. Вартість спадкового майна - 262 733,83 грн. (а.с.13).\~ Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 ЦК України). Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту. Спір між сторонами у цій справі виник з приводу захисту позивачем свого права на спадкування за законом, а саме права власності на спадкове майно у вигляді невиплаченої пенсії спадкодавця. Підставою своїх позовних вимог позивач зазначає наявність у неї як спадкоємця першої черги після смерті батька права на спадкування недоотриманої суми пенсії. Конституцією України (стаття 41) та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною першою статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі статтями 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частин першої, другої статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Статтями 1217, 1223 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом першої-п`ятої черг). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтею 1219 ЦК України передбачені права та обов`язки особи, які не входять до складу спадщини, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу. Відповідно до статті 52 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV«Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Спеціальним законом, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема на військовій службі, є Закон № 2262-ХІІ. Відповідно до частини першої статті 61 Закону № 2262-ХІІ, яка врегульовує питання виплати пенсії та допомоги в разі смерті пенсіонера, суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Частинами другою та третьою статті 61 Закону №2262-ХІІ визначено, що при зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера. Положення частини третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статті 61 Закону №2262-ХІІ також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Крім того, зміст вказаних норм узгоджується із положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в частині першій статті 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Отже, положення частин другої, третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статті 61 Закону № 2262-ХІІ, який визначає спеціальний правовий режим грошових коштів у вигляді пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину. Зазначене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 23 вересня 2020 року у справі № 428/6685/19, від 30 січня 2024 року у справі № 420/8604/21. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 14 лютого 2022 року у справі № 243/13575/19 (провадження № 61-11268сво20) зазначив, що «тлумачення статті 1227 ЦК України доводить, що: - цією правовою нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та не отриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини; - право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно, щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224 ЦК України), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК України), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК України). Відповідно, при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом; - право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень статті 1217 ЦК України, за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат, та випадки, за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати». Для приватного права апріорі властивою є така засада, як розумність. Розумність характерна як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і для тлумачення процесуальних норм (див., зокрема, постанову Верховного Суду від 16 червня 2021 року у справі № 554/4741/19, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року у справі № 520/1185/16-ц, постанову Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20). Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом. Судові рішення не можуть бути переглянуті іншими органами чи особами поза межами судочинства, за винятком рішень про амністію та помилування (частини друга, четверта, сьома статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»). Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами (частина перша статті 18 ЦПК України). Тлумачення статті 1227 ЦК України, з урахуванням принципу розумності, свідчить, що невиконання рішення суду, яке ухвалено за життя спадкодавця та набрало законної сили, про зобов`язання пенсійного фонду здійснити перерахунок та виплату спадкодавцю пенсії, не позбавляє його спадкоємця (спадкоємців) можливості спадкувати право на отримання грошових сум пенсії. У розумінні положень статті 1227 ЦК України ці суми вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю. Правопорядок не може допускати ситуації коли нівелюється законна сила судового рішення. Очевидно, що такий підхід дозволяє отримати результати, яких розум і справедливість могли б очікувати. Така позиція викладена в Постанові Верховного Суду у справі № 461/5878/22 від 22.02.2024 року. Як встановлено судом, на день смерті [PERSON] позивач проживала з ним за однією адресою, що підтверджується довідкою від 13.11.2023 року №954959. Враховуючи вказані норми матеріального права, суд вважає, що оскільки нараховані але невиплачені за життя пенсійні виплати по рішенню Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22.10.2021 № 300/4803/21 в розмірі 225 644,25 грн., за період з 01.12.2019 по 31.12.2021 та по рішенню Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22.04.2022 № 300/1457/22 в розмірі 37 089,58 грн., за період з 01.01.2016 по 31.11.2019, що належали [PERSON] , залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, слід прийти до висновку, що його дочка - позивачка у справі успадкувала належні спадкодавцю суми пенсії відповідно до положень статті 1227 ЦК України та має право на їх отримання. Відтак, заявлений позов слід задовольнити та стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на\~ користь [PERSON] недоотриману за життя [PERSON] пенсію в сумі 262733,83 грн., що є\~ ефективним поновленням порушених спадкових прав позивачки. Доводи представника відповідача про те, що сума пенсії, яка не була нарахована пенсіонеру, не може вважатися недоотриманою, тому така сума пенсії не входить до складу спадщини, є неспроможними, оскільки сумами пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, слід вважати і суми пенсії, які не були отримані пенсіонером за життя, внаслідок неправомірних дій пенсійного фонду, який не виконував у добровільному порядку судове рішення, що набрало законної сили, і яким пенсійний орган було зобов`язано провести нарахування та виплату підвищення до пенсії (див., зокрема, постанови Верховного Суду від 05 серпня 2020 року у справі № 673/393/19, від 27 серпня 2020 року у справі № 804/536/18). Посилання заявника на те, що з огляду на положення КАС України, питання щодо правомірності/протиправності дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, вчинених на виконання рішення суду, що набрало законної сили, є процесуальним питанням, яке вирішується в порядку, передбаченому статтею 383 КАС України, також не заслуговують на увагу, оскільки спір між сторонами у цій справі виник з приводу захисту позивачем свого права на спадкування за законом, тому цей спір має приватноправовий характер та підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved