Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-21 00:00:00

05.08.2024 року до Славутицького міського суду Київської області надійшла позовна заява, в якій позивач просить розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який було зареєстровано 15 листопада 2008 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Славутицького міського управління юстиції у Київській області, актовий запис № 162. Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що з червня 2021 року шлюбні відносини фактично припинені через різні погляди на життя і сімейні стосунки. Позивач та відповідач живуть самостійним життям, шлюб існує формально, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Спільне господарство не ведеться, спільний бюджет відсутній. Ухвалою судді від 20 серпня 2024 року після виконання вимог, передбачених ч.6 ст.187 ЦПК України, відкрито провадження у справі в порядку письмового спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Ухвалою судді від 11 вересня 2024 року призначено судове засідання у справі на 22.10.2024 року. В призначене судове засідання 22.10.2024 року сторони не з`явились. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджено особистим підписом в розписці. До суду подав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, що підтверджено особистим підписом в розписці. До суду подала заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги визнала, просила розірвати шлюб та просила залишити набуте прізвище [PERSON] . Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З матеріалів справи судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] , виданого повторно 30 липня 2024 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Славутицького міського управління юстиції у Київській області, копія якого долучена до справи, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] , 15 листопада 2008 року зареєстрували шлюб, про що зроблено актовий запис за № 162. Після державної реєстрації шлюбу прізвища: чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] . Від шлюбу у сторін спільних неповнолітніх дітей не має. Як вбачається із змісту позовної заяви, спільне життя у сторін не склалося, шлюбні відносини фактично припинені через різні погляди на життя і сімейні стосунки. Спільне господарство не ведеться, спільний бюджет відсутній. На час розгляду справи спірні питання про поділ майна сторони не мають. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши та давши належну оцінку зібраним по справі доказам, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень ст. 51 Конституції України, ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Із статті 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997р.) вбачається, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Згідно ч.2 ст.18, п.3 ст.51, ч.3 ст.56, ч.1 ст.110 СК України дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним з подружжя. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що за час сімейного життя у сторін склалася обстановка, що виключає можливість спільного проживання, почуття любові один до одного між сторонами втрачено. Примирення між подружжям та збереження сім`ї неможливо. За таких обставин суд дійшов до висновку, що сім`я розпалася остаточно, а шлюб існує формально, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача і відповідача. Враховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу, передбачених ч.2 ст.110 СК України, суд вважає за необхідне позов про розірвання шлюбу задовольнити, оскільки позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що не суперечать закону та не порушують права інших осіб. Як вбачається із змісту позовної заяви, спірних питань з розподілу спільного майна на час розгляду даної справи у суду відсутні. У відповідності до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідач просить залишити набуте прізвище, то суд вважає, що після розірвання шлюбу необхідно залишити прізвище - « [PERSON] ». Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В той же час, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, то з другої сторони стягуються судовий збір на користь держави. Відповідно до посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 році серії [NUMBER] , позивач у справі звільнений від сплати судового збору на підставі п.10 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Оскільки позовні вимоги позивача задоволені в повному обсязі і він звільнений від сплати судового збору, то з відповідача на користь держави стягується судовий збір у розмірі 1211 гривні 20 копійок.

Outcome: approved