Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-20 00:00:00

Представника позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати бездіяльність Харківської міської ради в ненаданні інформації, розпорядниками якої вони є, на адвокатські запити адвоката [PERSON] від 31.05.2024 року та 19.06.2024 року протиправною; зобов`язати Харківську міську раду надати у встановлений законом строк розглянути адвокатські запити [PERSON] від 31.05.2024 року та 19.06.2024 року та надати інформацію, розпорядниками якої вони є, на адвокатські запити адвоката [PERSON] від 31.05.2024 року та 19.06.2024 року; стягнути з Харківської міської ради на користь [PERSON] витрати на правничу допомогу у сумі 6000 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 31.05.2024 та 19.06.2024 року адвокат позивач, з метою надання правової допомоги [PERSON] , необхідних документів та інформації для належного представництва її інтересів щодо приватизації нею квартири [ADDRESS] , звернувся до Харківської міської ради з адвокатськими запитами. До адвокатських запитів було додано роздруківку електронного ордеру з QR-кодом серія АН № 1346324 від 02.02.2024 та завірена копія свідоцтва серія [NUMBER] від 22.05.2019. Проте, жодної відповіді не надходило ані на електронну адресу: [INFO] , ані на поштову адресу [ADDRESS] . Ухвалою суду від 23.07.2024 по справі відкрито спрощене провадження з повідомленням сторін. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, просив позов задовольнити, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений вчасно та належним чином, причин неявки не повідомив, відзиву або клопотань з процесуальних питань суду не надходило. Враховуючи викладене, оскільки відповідач повідомлений про час та місце слухання справи своєчасно та належним чином, представник позивача надав згоду на ухвалення заочного рішення, суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, відповідно до положень ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно копії ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АН №1346324 адвокат [PERSON] (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю [NUMBER] від 29.05.2019 видане Радою адвокатів Донецької області на підставі рішення №8 від 13.05.2019) на підставі договору про надання правової допомоги/доручення органу (установи), уповноваженої законом на надання безоплатної правової допомоги №1/02/24 від 01.02.2024 надає правову допомогу [PERSON] в усіх судах України, усіх державних установах, органах місцевого самоврядування, Харківській міській раді та її виконавчих органах, в державній виконавчій службі України. 31.05.2024 на електронну пошту «kanc@city.kharkov.ua» позивачем направлено адвокатський запит з проханням надати наступну інформацію: -повідомити про стан розгляду заяви [PERSON] від 01.03.2024 року про визнання її основним наймачем квартири [ADDRESS] ; -в разі не розгляду її заяви в визначений Законодавством України термін, повідомити причини несвоєчасного розгляду її заяви; -повідомити дату та час, коли буде розглянута заява [PERSON] від 01.03.2024 року про визнання її основним наймачем квартири [ADDRESS] . Згідно відповіді юридичного департаменту виконавчого комітету Харківської міської ради від 10.06.2024 за вих.№1251/9-24 до Харківській міській раді 03.06.2024 за вх.№8779/0/3-24 надійшов адвокатський запит [PERSON] від 31.05.2024, проте зазначений запит не відповідає приписам ст.24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»; рішення Ради адвокатів України від 03.07.2021 №53 «Про затвердження роз`яснення щодо вимог до адвокатських запитів» та приписам «Уніфікованої системи організаційної системи організаційно-розпорядчої документації, вимогам до оформлювання документів» ДСТУ 4163:2020». Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначає Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема, звертатися з адвокатськими запитами, у тому числі щодо отримання копій документів, до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, а також до фізичних осіб (за згодою таких фізичних осіб). Частиною 1 статті 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що адвокатський запит - письмове звернення адвоката до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об`єднань про надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правової допомоги клієнту. До адвокатського запиту додаються посвідчені адвокатом копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, ордера або доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Вимагати від адвоката подання разом з адвокатським запитом інших документів забороняється. Частина 2 статті 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачає, що орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов`язані не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом. У разі якщо адвокатський запит стосується надання значного обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, строк розгляду адвокатського запиту може бути продовжено до двадцяти робочих днів з обґрунтуванням причин такого продовження, про що адвокату письмово повідомляється не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання адвокатського запиту. У разі якщо задоволення адвокатського запиту передбачає виготовлення копій документів обсягом більш як десять сторінок, адвокат зобов`язаний відшкодувати фактичні витрати на копіювання та друк. Розмір таких витрат не може перевищувати граничні норми витрат на копіювання та друк, встановлені Кабінетом Міністрів України відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації". Відповідач станом на час розгляду справи в суді відповідь на адвокатський запит не надав, що вбачається з відповіді від 10.06.2024 за вих.№1251/9-24. Згідно матеріалів справи адвокатські запити від 31.05.2024 та 19.06.2024 підписані електронним підписом, що вбачається з протоколів створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису від 31.05.2024 та 19.06.2024. Також, згідно протоколу створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису від 31.05.2024 позивачем електронним підписом підписано ордер на надання правничої допомоги [PERSON] . Відповідно до частини шостої статті 18 Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» кваліфікований електронний підпис має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис, та має презумпцію його відповідності власноручному підпису. Пунктом 2 розділу І Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 червня 2015 року № 1000/5, установлено, що копія документа - це документ, що містить точне знакове відтворення змісту чи документної інформації іншого документа і в окремих випадках - деяких його зовнішніх ознак. Згідно з підпунктом 8 пункту 6 Типової інструкції з документування управлінської інформації в електронній формі та організації роботи з електронними документами в діловодстві, електронного міжвідомчого обміну, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 17 січня 2018 року № 55, електронна копія оригіналу паперового документа (фотокопія) - візуальне подання паперового документа в електронній формі, отримане шляхом сканування (фотографування) паперового документа, відповідність оригіналу та правовий статус якого засвідчено кваліфікованою електронною печаткою установи. За приписами пункту 4 Типової інструкції до електронних документів, підписаних (погоджених) із застосуванням кваліфікованого електронного підпису або засвідчених кваліфікованою електронною печаткою, вимагати відтворення візуального підпису або відбитка печатки незалежно від особливостей оформлення документів не допускається. Таким чином надіслані відповідачу на адресу електронної пошти копії паперових документів (фотокопії), як візуальне подання паперових документів в електронній формі, отримане шляхом сканування (фотографування) паперового документа, належним чином засвідчені електронним підписом, отже відповідно не засвідчуються шляхом проставлення відмітки згідно підпункту 5.26. ДСТУ 4163:2020. З огляду на викладене, судом встановлено, що відповідачем були порушені вимоги ст. 24 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» в частині ненадання відповіді на адвокатський запит. За таких обставин вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Статтею 133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу віднесені до витрат, пов`язаних з розглядом справи. Стаття 137 ЦПК України вказує, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. На підтвердження розміру понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано договір №8/07/24 про надання правничої допомоги від 16.07.2024 за умовами якого, адвокат Івахненко М.А. зобов`язується надавати [PERSON] за винагороду (гонорар) юридичні послуги зі складання необхідних процесуальних документів, представництва і захисту його прав і законних інтересів в системі загальних судів України, у справі клієнта щодо оскарження протиправних дій та бездіяльності Харківської міської ради щодо не належного розгляду адвокатських запитів [PERSON] від 31.05.2024 та від 19.06.2024 та не надання відповідей на запити. Згідно детального опису виконаних робіт, адвокатом виконано такі послуги: вивчення питання клієнта, формування позиції та консультування, опрацювання законодавчої бази, підготовка, складання та подання позовної заяви до суду, складання заяви про стягнення витрат по справі. Статтею 141 ч. 8 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Стаття 137 передбачає також, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до висловленої Верховним Судом у постанові від 09.07.2019 року по справі № 923/726/18 позиції від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконання робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, але не доказів обґрунтування часу, витраченого фахівцем в галузі права. Що стосується часу, витраченого фахівцем в галузі права, то достатнім є підтвердження лише кількості такого часу, але не обґрунтування, що саме така кількість часу витрачена на відповідні дії. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Так, спірні правовідносини між сторонами у справі виникли у зв`язку із не наданням відповідачем відповіді на адвокатський запит. Зазначена справа для кваліфікованого юриста є спором незначної складності, великої кількості законів і підзаконних нормативно-правових актів, які підлягають дослідженню адвокатом і застосуванню, спірні правовідносини не передбачають. Зважаючи на те, що матеріали справи не потребували і не містять великої кількості документів для підготовки позовної заяви, дана справа є нескладною, визнана судом малозначною, суд вважає, що визначений сторонами до відшкодування гонорар, є завищеним і не являється співмірним, обґрунтованим і пропорційним об`єму здійсненої роботи та наданої послуги, складності справи, а відтак суд приходить до висновку про необхідність зменшення розміру його відшкодування до 2 000 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з пунктом 9 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю. Як вбачається з матеріалів справи позивач має інвалідність другої групи, а відтак судовий збір підлягає до стягнення з відповідача на користь держави.

Outcome: approved