Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-13 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та відповідача. 1. 30 вересня 2024 року [PERSON] (далі позивач) звернулась до суду із позовом до [PERSON] (далі відповідач) про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. 2. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що за час перебування у зареєстрованому шлюбі з відповідачем у них [INFO] народився син [PERSON] . Сімейні стосунки між сторонами не склались, у зв`язку з чим шлюб між ними було розірвано. На даний час син сторін досяг повноліття, однак продовжує навчання на І курсі Західноукраїнського національного університету на денній контрактній формі навчання за спеціальністю «Економіка». Термін навчання з 01 вересня 2024 року по 30 червня 2028 року. Вказує, що будучи студентом, їх син потребує утримання, оскільки навчається на денній формі навчання та позбавлений можливості влаштуватись на роботу та самостійно отримувати заробіток. У зв`язку із навчанням сина позивач несе витрати, які самостійно забезпечити не в змозі, зокрема витрати на проїзд, придбання навчально-методичних посібників, підручників, харчування та вирішення інших побутових питань, оплату за гуртожиток. Окрім того, вартість самого навчання складає близько 36000 грн. на рік, що підтверджується копією договору про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців. Водночас відповідач жодної допомоги у матеріальному утриманні спільного сина не надає, хоча має таку матеріальну можливість, а відтак враховуючи вказані обставини, а також те, що він є здоровим та працездатним, вважає, що він може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини в розмірі 3000 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю та просила задовольнити з підстав вказаних у позові. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, вказав, що згідний сплачувати щомісячно аліменти на навчання сина [PERSON] в розмірі 2000 грн. ІІ. Процесуальні дії у справі. 3. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 01 жовтня 2024 року прийнято до розгляду позовну заяву в порядку спрощеного позовного провадження та призначено до судового розгляду по суті на 14 жовтня 2024 року. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. 4. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі із лютого 1996 року. 5. Під час перебування у шлюбі, у сторін [INFO] народився син [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 06 вересня 2006 року Кордишівською сільською радою Шумського району Тернопільської області, актовий запис № 7. 6. Відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Шумського районного управління юстиції Тернопільської області 28 січня 2010 року, вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. 7. Відповідно до довідки № 45, виданої Західноукраїнським національним університетом 05 травня 2024 року, [PERSON] , є студентом 1 бакалаврського рівня освіти денної форми навчання за спеціальністю «Економіка» Західноукраїнського національного університету, на контрактній основі, з терміном навчання з 01.09.2024 р. по 30.06.2028 р. Вказане підтверджується копією договору №569384 про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців від 06 серпня 2024 року та копією договору про навчання у закладі вищої освіти № 569384 від 06 серпня 2024 року. 8. Відповідно до копій квитанцій № 0.0.3848106961.1 від 27 серпня 2024 року та № 0.0.3848108392.1 від 27 серпня 2024 року позивачем за надання освітніх послуг було сплачено 20000 грн. та 8000 грн. за проживання сина [PERSON] у гуртожитку. 9. Відповідно до довідки № 130 виданої 18 вересня 2024 року Шумською міською радою вбачається, що зареєстрованим місцем проживання [PERSON] є с. Кордишів Кременецького району Тернопільської області. Отже, повнолітня дитина сторін по справі проживає разом із матір`ю [PERSON] . 10. Відповідно до довідки № 127 виданої 18 вересня 2024 року Шумською міською радою вбачається, що [PERSON] самостійно, без допомоги батька, займається вихованням та навчанням сина [PERSON] ІV. Оцінка Суду. 11. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. 12. Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. 13. Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Забороняється відмова у розгляді справи з мотивів відсутності, неповноти, нечіткості, суперечливості законодавства, що регулює спірні відносини. 14. Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. 15. Згідно зі статтею 198\~СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. 16. Статтею 199\~СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Зокрема, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. 17. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги та спосіб сплати аліментів (ст.199, 200, 201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. 18. Згідно ст.\~200\~СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. 19. Відповідно до ч. 1 ст.\~182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. 20. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~15\~травня 2006\~року №\~3\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справ щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). 21. Сімейний кодекс\~України виходить із принципу рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. 22. Аналіз ст.ст. 199, 200\~СК України вказує на те, що законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. 23. Відповідно до ч.1 ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 24. Згідно із ч. 6 ст.\~81\~ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 25. У частинах 1, 2 ст.\~89\~ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Разом із тим, аліменти, спрямовані на утримання повнолітніх дочки, сина, повинні бути достатніми і, разом із тим, співмірними з урахуванням мети аліментного зобов`язання. Судом встановлено, що [PERSON] є повнолітнім, однак не досягнув віку двадцяти трьох років, продовжує навчання на першому курсі денної форми навчання факультету «Економіка» Західноукраїнського національного університету, закінчує навчання у червні 2028 року і доказів отримання ним доходу суду не подано. Останній проживає разом з матір`ю [PERSON] , яка забезпечує його всім необхідним. Суд вважає, що відповідач [PERSON] є особою працездатного віку, стан його здоров`я суд вважає задовільним, оскільки доказів про зворотнє не надано та в судовому засіданні таких не здобуто. Тобто, за своїм станом здоров`я та матеріальним становищем відповідач може виконувати обов`язки щодо утримання сина, який досяг повноліття, продовжує навчання та у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги. Зважаючи на те, що син відповідача є повнолітнім, продовжує навчання та потребує у зв`язку з цим матеріальної допомоги, беручи до уваги, що відповідач може надавати таку матеріальну допомогу, а також приймаючи до уваги те, що відповідно до ст. 141 СК України, батько та мати мають рівні права та обов`язки по відношенню до дитини, а відповідно до ч.3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей, враховуючи часткове визнання відповідачем позову, суд приходить до переконання що з відповідача в користь позивача підлягають стягненню аліменти у розмірі 2000 грн. щомісячно, оскільки такий розмір буде достатніми для належного утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання та відповідатиме реаліям сьогодення. 26. Також, у відповідності до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд вважає за необхідне визначити дату початку стягнень з дати звернення до суду, а саме - з 30 вересня 2024 року. 27. Визначаючи кінцеву дату стягнення аліментів, суд вважає за необхідне визначити датою закінчення [PERSON] навчання. Водночас, суд враховує і можливість продовження отримання ним освіти, граничний термін сплати аліментів, визначений ст. 199 СК України, змістом позовних вимог. Внаслідок чого, вважає за необхідне призначити до стягнення з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина до дати закінчення навчання, а за умови продовження останнім навчання - до досягнення 23 років. 28. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. V. Розподіл судових витрат між сторонами. 29. Згідно із ч. 6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідача слід стягнути 1211,20 грн. судового збору в дохід держави. З цих підстав, На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial