Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-15 00:00:00

12.06.2024 позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою, в обґрунтування якої зазначено, що 27.01.2023 між сторонами укладено шлюб, дітей від шлюбу немає. Спільне життя з відповідачем не склалось, оскільки відсутні спільні інтересі, спільного господарства не ведеться з 2024 року. Відповідач зловживає алкогольними напоями, не працює, ображає, спільне життя та збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. У зв`язку з чим позивач просить розірвати шлюб, прізвище залишити « [PERSON] ». Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.06.2024 вказану справу передано в провадження судді Семіряд І.В. 13.06.2024 ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова позовну заяву залишено без руху. Позивачем недоліки усунуто. На виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України судом, направлено запит до Борівської селищної ради. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 26.07.2024 відкрито провадження у справі, призначено судове засідання. Від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не сповістив. Суд вважає, що підстав для відкладення розгляду справи немає, оскільки наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення рішення, адже основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі письмових доказів, та за згодою позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що не суперечить положенням ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено та з матеріалів справи вбачається те, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстровано 27.01.2023 у Борівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану в Ізюмському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №04. Від шлюбу сторони дітей не мають. Згідно ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до приписів ст.112 СК України, при розгляді справ про розірвання шлюбу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки подальше спільне життя неможливе. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, почуття любові, поваги та взаєморозуміння між подружжям втрачені, тому примирення сторін неможливе, так як позивач посилаються на неможливість поновлення шлюбних відносин. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до статті 113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. При реєстрації шлюбу прізвище було змінено позивачем, нею висловлено бажання надалі іменуватися прізвищем « [PERSON] ». Таким чином, оцінюючи наведені докази, суд приходить до висновку про можливість розірвати шлюб між сторонами. На підставі викладеного, ст. 75,76,104, 105, 110-114 СК України і

Outcome: approved