Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-15 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту її постійного проживання із спадкодавицею [PERSON] на час відкриття спадщини [INFO] за адресою: [ADDRESS] , що необхідно для реалізації спадкових прав. Ухвалою судді Заставнівського районного суду Чернівецької області від 13.08.2024 року відкрито провадження у справі за правилами окремого провадження, призначено розгляд справи, витребувано докази, викликано свідків. Заявниця та її представник адвокат Павчук С.І. в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали в повному обсязі, просили суд задовольнити заяву. Представник заінтересованої\~особи Веренчанської територіальної громади в особі Веренчанської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення заявлених вимог не заперечував. Заслухавши заявницю та її представника, свідків, дослідивши письмові докази, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, відповідно до положень ст.293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За роз`ясненнями, наданими у п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», визначено, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Підставою для звернення до суду з вказаною заявою є набуття заявником права на спадщину. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] актовий запис про смерть №03 від 04.01.2012 року, вчинений виконавчим комітетом Веренчанської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області (а.с.7). За загальними правилами про спадкування (ст.ст.1216, 1217, 1218 ЦК України), спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом; до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; часом відкриття спадщини є день смерті ;особи або день, з якого вона оголошується померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ст.ст.1220, 1221 ЦК України). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ст.ст.1220,\~1221 ЦК України). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу спадщини входять земельні ділянки площею 2,0767 га та 0,2454 га, розташовані на території Веренчанської сільської ради Чернівецького (колишнього Заставнівського) району Чернівецької області, що належали померлій на підставі державного акту серії ЯД №087643 та державного акту серії ЯЄ №367228 (а.с. 9,10). За заповітом [PERSON] , посвідченим 20.05.1997 року секретарем виконкому Веренчанської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області [PERSON] (а.с.31), заявниця [PERSON] є спадкоємицею майна [PERSON] , яке належатиме їй на момент смерті, і вказаний заповіт є чинним. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст. 1268 ЦК України). Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст.1270 ЦК України). 20.09.2016 року за заявою [PERSON] нотаріусом Заставнівської державної нотаріальної контори Бурдейною Г.П. заведено спадкову справу після смерті [PERSON] , померлої [INFO] (а.с.11). Відповідно до ч.1, 5 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її. Отже, обов`язок подати нотаріусу (уповноваженій особі) заяву по прийняття спадщини покладається на спадкоємця, який бажає прийняти спадщину, за умови, що він не проживає із спадкодавцем. Якщо ж спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, він вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку, встановленого для прийняття спадщини, не відмовився від неї. На час смерті [PERSON] була зареєстрована по [ADDRESS] (а.с.8). Місце проживання заявника відмінне від місця проживання [PERSON] та зареєстроване в [ADDRESS] (а.с.8). Водночас, згідно акту-підтвердження №35 від 23.07.2024 року виданого ЦНАП Веренчанської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області, [PERSON] , на час її смерті [INFO] , постійно проживала з [PERSON] в будинку [ADDRESS] (а.с.14). І вказаний факт, окрім іншого, підтвердили під час розгляду справи свідки [PERSON] , [PERSON] , які показали, що [PERSON] , будучи одинокою жінкою та маючи з родичів лише [PERSON] , десь за 3-5 років до смерті стала проживати з родиною племінниці [PERSON] по [ADDRESS] , оскільки у зв`язку з віком та наявністю хронічних хвороб потребувала стороннього догляду. Таким чином, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши надані заявницею докази, суд приходить до висновку, що під час розгляду справи встановлено, що спадкоємець за заповітом [PERSON] постійно проживала зі спадкодавицею [PERSON] по [ADDRESS] на час відкриття спадщини, яка відкрилася [INFO] після смерті [PERSON] . За таких обставин, заява [PERSON] про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, подана в порядку окремого провадження, є обґрунтованою та підлягає задоволенню, оскільки встановлення даного факту судом створить для заявника юридичні наслідки пов`язані із отриманням свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Судові витрати у справах окремого провадження, відповідно до ч.7 ст.235 ЦПК України, відшкодуванню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: approved