Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 24.02.2023 між ТОВ «Іннова Фінанс» та [PERSON] було укладено Договір про надання грошових коштів у позику №179370223, за умовами якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 13000 грн. шляхом перерахування на банківський рахунок, на строк 15 днів до 11.03.2023, а відповідач зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти на умовах, передбачених договором. Однак [PERSON] не виконала умови кредитного договору, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на день подання позовної заяви складає 204629,10 грн., у тому числі: 13000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 191629,10 грн. заборгованість за процентами (13000х2,99%х493). Проценти нараховувалися по 02.07.2024 включно. Враховуючи вказане, позивач просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Іннова Фінанс» заборгованість за кредитним договором №179370223 від 24.02.2023 у розмірі 204629,10 грн., а також суму сплаченого судового збору у розмірі 2422,40 грн. Ухвалою Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 09.07.2024 відкрито провадження у справі за вказаним позовом, постановлено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Представник позивача ТОВ «Іннова Фінанс» в судове засідання не з`явився, однак у позові заявив клопотання про розгляд справи у його відсутності, заперечень проти ухвалення заочного рішення по справі не висловлював. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилася з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином за адресою зареєстрованого місця проживання, відзиву на позов не подала, про поважність причин неможливості прибуття в судове засідання суд не повідомила. Тому суд у відповідності достатті 280 ЦПК України, вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів та постановлення заочного рішення. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності до частини другоїстатті 247 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи у відсутності сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини. 24.02.2023 між ТОВ «Іннова Фінанс» та [PERSON] було укладено договір надання грошових коштів у позику №179370223. Відповідно до умов кредитного договору, ТОВ «Іннова Фінанс» надало позичальнику [PERSON] позику у розмірі 13000,00 грн. шляхом перерахунку на банківський рахунок (банківську картку) на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути позику у погоджений умовами договору строк або достроково та сплатити проценти за користування позикою, нараховані згідно п.1.3, п.1.4 та/або п.1.5 цього договору, його додатків. Відповідно до п.п.1.1.1, 1.1.2 кредитного договору, тип позики кредит; мета отримання кредиту для власних потреб, не пов`язаних з підприємницькою діяльністю, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Відповідно до п.п.1.1.3 кредитного договору процентна ставка фіксована. Відповідно до п.п.1.1.4 кредитного договору дисконтна (знижена) процентна ставка (застосовується у відповідності до умов Програми Лояльності ТОВ «Іннова Фінанс» - 1,99% на день (726,35 річних). Підпунктом 1.1.5 кредитного договору визначено, що процентна ставка Позаакційна (базова) 2,99% на день (1091,35% річних). Строк позики (строк дії договору) становить 15 днів. Орієнтовний строк повернення позики - на останній день дії договору з моменту отримання позики або достроково. Дата надання позики 24.02.2023, дата повернення позики 11.03.2023 (п.п.1.2, 1.3.1, 1.3.2 кредитного договору). Відповідно до п.1.4 кредитного договору, на період строку, визначеного п.1.2 Договору, нарахування процентів здійснюється за Дисконтною процентною ставкою в розмірі 1,99% (з урахуванням Програми лояльності ТОВ «Іннова Фінанс», правил акції ТОВ «Іннова Фінанс» «Повторний кредит»). У випадку користування позикою понад строк, встановлений в п.1.2 Договору, з наступного дня після спливу строку, вказаного в п.1.2 цього Договору умови щодо нарахування процентів за Дисконтною процентною ставкою у розмірі 1,99% на день (з урахуванням Програми Лояльності ТОВ «Іннова Фінанс», Правил акції ТОВ «Іннова Фінанс» «Повторний кредит») перераховуються і до взаємовідносин між Сторонами застосовується Позаакційна (Базова) процентна ставка з розрахунку 2,99% на день від суми Позики за кожен день користування позикою з першого дня дії Договору. Додатком №1 до кредитного договору №179370223 від 24.02.2023, є таблиця обчислення загальної вартості позики та реальної річної процентної ставки за договором надання грошових коштів у позику. Такі ж умови містяться у паспорті споживчого кредиту. Кредитний договір та додаток до кредитного договору та паспорт споживчого кредиту був підписаний позивачем 24.02.2023 з використанням одноразового ідентифікатора. Факт перерахування позивачем грошових коштів у сумі 13000,00 грн. на картковий рахунок відповідача підтверджено листом ТОВ «ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» від 27.06.2024 №4904-ВП. До спірних правовідносин суд застосовує наступні правові норми. Згідно статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно з статтею 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Подібні правові висновки викладено Верховним Судом у постановах: від 14 червня 2022 року у справі № 757/40395/20 (провадження № 61-16059св21), від 20 червня 2022 року у справі № 757/40396/20 (провадження № 61-850св22), від 04 грудня 2023 року у справі № 212/10457/21 (провадження 61-6066св23) та інших. Вищевказаний Договір про надання грошових коштів у позику № 179370223 підписаний відповідачем електронним підписом шляхом введення одноразового ідентифікатора відповідно до частин шостої, восьмої статті 11, статті 12 Закону України «Про електронну комерцію». Отже, судом встановлено, що між ТОВ «Іннова Фінанс» та [PERSON] кредитний договір №179370223 від 24.02.2023 був укладений в електронній формі. Відповідно до статей 1046, 1048 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідачем не надано доказів того, що вона сплатла позивачу суму позики та відсотків за користування позикою. А тому суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума перерахованої позики та відсотки за користування позикою. Відсотки розраховуються, виходячи з позаакційної (базової) процентної ставки 2,99% за день від суми позики, оскільки відповідач користувався позикою понад встановлений строк (15 днів). Разом з тим, суд не погоджується із розрахунком заборгованості, згідно якого забогованість відповідача складає 204629,10 грн., у тому числі: 13000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 191629,10 грн. заборгованість за процентами (13000х2,99%х493). Проценти нараховувалися по 02.07.2024 включно. При розрахунку відсотків позивач врахував, що відповідач користувався позикою 493 дні. Суд зазначає, що з умов пунктів 1.2, 1.3.1, 1.3.2 кредитного договору слідує, що строк позики (строк дії договору) становить 15 днів, дата надання позики 24.02.2023, дата повернення позики 11.03.2023. Відповідно до пунктів 4.1 та 4.9 кредитного договору позичальник має право продовжити строк (надалі Пролонгація) користування позикою. Продовження строку користування позикою здійснюється за зверненням позичальника в електронній формі через особистий кабінет позичальника шляхом укладення додаткової угоди та підписується із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час реалізації позичальником такого права. Зазначені обставини свідчать про те, що умовами кредитного договору сторони передбачили порядок продовження строку кредиту та умови і строк нарахування процентів за користування кредитом, проте, доказів звернення відповідача до позивача та укладення додаткової угоди про продовження строку користування позикою, позивачем суду не надано. Умовами кредитного договору передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позичальнику кредит та проценти за користування кредитом 11.03.2023. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Оскільки зі спливом строку, на який був наданий кредит, припинилося право нараховувати проценти за кредитним договором, то після 11.03.2023 у ТОВ «Іннова Фінанс» немає законних підстав нараховувати відсотки, передбачені кредитним договором №179370223 від 24.02.2023. При цьому в охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечуються нормою частини другої статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28.03.2018 у справі №444/9519/12 наголосила на тому, що в охоронних правовідносинах права та інтереси кредитора забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочки виконання грошового зобов`язання. Отже, період правомірного користування коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування супроводжується нарахуванням процентів у порядку та розмірі, що визначені у кредитному договору, а у разі прострочки позичальником виконання зобов`язань зі своєчасного повернення кредиту права кредитора захищаються шляхом нарахування процентів річних, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України. За таких обставин, після спливу визначеного договором строку кредитування, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припинено. Враховуючи, що відповідачем [PERSON] до теперішнього часу кредитні кошті не повернуті, суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню відсотки за користування кредитом, з розрахунку 2,99% на день (як передбачено п.1.4 кредитного договору), в межах строку кредитування, який становить 15 днів (з 24.02.2023 по 11.03.2023), тобто у розмірі 5830,50 грн. (13000 грн х 2,99% х 15). Таким чином, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, та з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість в розмірі 18830,50 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 13000,00 грн., заборгованість за процентами 5830,50 грн. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, необхідно стягнути судовий збір у розмірі 222,86 грн.

Outcome: partial