Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-13 00:00:00

Позивач звернувся до Богунського районного суду м. Житомира з даною позовною заявою до відповідача про встановлення батьківства і внесення змін в актовий запис про народження дитини. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] [PERSON] народила дитину [PERSON] . В свідоцтві про народження дитини батьком було зазначено [PERSON] , відповідно до вимог ст. 125 Сімейного Кодексу України, на підставі свідоцтва про шлюб, який було зареєстровано між відповідачем та [PERSON] . Позивач та [PERSON] проживали разом, а саме однією сім`єю за адресою [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] померла. Напередодні своєї смерті повідомила позивачу, що [PERSON] є його біологічною дочкою і просила піклуватись про їх спільну дитину. 3 метою з`ясуванні біологічного батьківства щодо [PERSON] , 25 липня 2024 року позивач звернувся до медико-генетичного центру «Мама Папа» щодо проведення молекулярного експертного дослідження. Згідно висновку молекулярно-генетичного експертного дослідження для подання до суду від 18.08.2024 року, номер висновку 43027, м. Київ, опломбовано пломбою-наклейкою АА-0001471,- ймовірність того, що [PERSON] , [INFO] , є біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , в рамках проведеного дослідження, складає 99,999999%. Представниця позивача подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, позов підтримала в повному обсязі, не заперечувала щодо розгляду справи в заочному провадженні. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, правом подання відзиву не скористався, інших заяв, клопотань не подав. Представник третьої особи - Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у відсутність. Представник третьої особи - Служби (управління) у справах дітей Житомирської міської ради подав до суду заяву про розгляд справи без участі, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно із ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Частина 1 ст. 280 ЦПК України встановлює, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] народилася [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про її народження (виданого повторно) серії [NUMBER] від 11 липня 2024 року, у якому в графі батько вказано " [PERSON] ", мати - " [PERSON] ". (а.с. 11) Вироком Черняхівського районного суду Житомирської області від 23 квітня 2024 року по справі № 293/2070/23 [PERSON] визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років. Зарахувано [PERSON] згідно з ч.5 ст.72 КК України у строк відбування покарання період його попереднього ув`язнення з 20.10.2023 по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день позбавлення волі відповідає одному дню попереднього ув`язнення. Вирок набрав законної сили 245 травня 2024 року. Ухвалою Черняхівського районного суду Житомирської області від 10 липня 2024 року по справі № 293/2070/23 постановлено початок строку відбуття покарання [PERSON] , [INFO] , засудженого вироком Черняхівського районного суду Житомирської області від 23.04.2024 за ч.1 ст.115 КК України, обчислювати з 20 жовтня 2023 року, тобто з моменту його фактичного затримання. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , видано 03 липня 2024 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Житомирі) Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). (а.с. 20) Наказом служби (управління) у справах дітей Житомирської міської ради № 72 від 12 липня 2024 року тимчасово влаштовано [PERSON] , [INFO] , у сім`ю [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , на період з 12 липня 2024 року по прийняття рішення органу опіки та піклування про подальше влаштування дитини. Відповідальність за життя та здоров`я [PERSON] на період тимчасового влаштування покладено на [PERSON] . (а.с. 21) Листом Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області від 19 липня 2024 року за вих. № 173 a/з повідомлено, що для підтвердження факту спільного проживання однією сім`єю гр. [PERSON] , 1999 р.н. та гр. [PERSON] , 1991 р.н. за адресою: [ADDRESS] , було опитано мешканців даного будинку, та останні пояснили, що дійсно протягом останніх кілька років гр. [PERSON] проживала разом з співмешканцем гр. [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , їх постійно бачили на прогулянках разом з дітьми та з сусідами останні підтримують дружні стосунки. (а.с. 47) Згідно висновку молекулярно-генетичного експертного дослідження для подання до суду від 19 серпня 2024 року № 43927, ймовірність того, що [PERSON] , [INFO] , є біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , в рамках проведеного дослідження, складає 99,999999%. (а.с. 55-66) Відповідно до ч. 1 ст. 128 СК України батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Згідно з ч. 3 ст. 128 СК України позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Статтею 129 СК України передбачено, що особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. Відповідно до ст.134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Верховний Суд України у пункті 3 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснив судам, що справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 01 січня 2004 року, суд має вирішувати відповідно до норм СК України, зокрема частини другої статті 128 цього Кодексу, на підставі будь-яких фактичних доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства. Згідно з пунктом 9 постанови рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Підставою для висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути результат судово-генетичної експертизи. Судово-медичні експертизи і дослідження з використанням ДНК-аналізу проводяться відповідно до Правил проведення судово-медичних експертиз у відділеннях судово-медичної імунології бюро судово-медичної експертизи і виконуються лікарями та судово-медичними експертами-імунологами. При проведенні експертних досліджень керуються Методичними рекомендаціями «Використання ДНК аналізу у судово-медичних експертизах речових доказів та експертизах спірного батьківства (материнства, підміни дітей), розробленими фахівцями Національної бюро судово-медичної експертизи МОЗ України». Згідно із п.3 Методичних рекомендацій батьківство вважається доведеним, якщо його ймовірність складає не менше 99,99%. Верховний суд у постановах від 23.10.19 року, справа № 382/2559/15-ц, та від 19.09.2018 року, справа № 761/10732/16-ц, дійшов висновку про те, що тест ДНК (судово-медична (молекулярно-генетична) експертиза) станом на сьогоднішній день є єдиним методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини (точність позитивного результату ДНК-аналізу (тобто підтвердження батьківства) складає 99,999999 %). Доказова цінність такого тесту переважає будь-який інший доказ на підтвердження або оспорення кровного споріднення та має вирішальне значення у вирішенні спору даної категорії справ. Будь-яких доказів на спростування доводів позивача та результату молекулярно-генетичного дослідження відповідачем не подано. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про задоволення позову в частині визнання позивача батьком малолітньої дитини [PERSON] . Згідно з п.6 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини. Відповідно до п.3 ч.2 ст.125 СК України однією з підстав для визначення походження дитини від батька є рішення суду. Згідно з п.п.20 п.1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2, з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення таких змін. У зв`язку із визнанням судом факту батьківства [PERSON] відносно дитини [PERSON] позовні вимоги про виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька та внесення відповідних змін також підлягають задоволенню. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені ним витрати по сплаті судового збору в розмірі 3634,00 грн.

Outcome: approved