Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-22 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява [PERSON] , подана в його інтересах представником - адвокатом Сачаєвою І.О., до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач просить розірвати шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 28.04.2001 року Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції під актовим записом № 359. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що спільне життя подружжя не склалось через відсутність взаєморозуміння і взаємоповаги. Фактично сім`я припинила своє існування, збереження шлюбу не можливе. У шлюбі у сторін народилась донька [PERSON] , [INFO] . Згідно автоматизованого розподілу судової справи між суддями, головуючим суддею у справі визначено суддю Чорнуху Ю.В. Ухвалою суду від 20.09.2024 відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначенням судового засідання на 23.10.2024. У судове засідання 23.10.2024 року сторони не з`явилися. На електронну адресу суду 14.10.2024 від відповідача надійшла заява про розгляд справи про розірвання шлюбу без її участі, підтримання позовних вимог та прохання задовольнити позовну заяву. У заяві зазначено, примирення та збереження шлюбу не можливе. Від представника позивача адвоката Сачаєвої І.О. подано заяву про розгляд справи без участі позивача та представника, у якій представник позивача просить задовольнити позовні вимоги. Відповідно до ч. 1 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З метою недопущення затягування строків розгляду справи судом та з урахуванням фактичного визнання позову відповідачем, відсутністю потреби у наданні строку на примирення, подання до суду заяв про розгляд справи без участі сторін, суд вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності. Враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України, з огляду на неявку всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позову, зважаючи на наступне. Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Статтею 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948, чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. Сім`я є природним і основним осередком суспільства і має право на захист з боку суспільства та держави. Жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються, відповідно до ч. 3 ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Приписами ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України (далі СК України) визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ч. 1 ст. 24 СК України). Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч. 3 - 4 ст. 56 СК України). Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , одружились 28.04.2001 року, про що 28.04.2001 зроблено відповідний актовий запис № 359. Шлюб зареєстрований Донецьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецького обласного управління юстиції. Після одруження прізвище чоловіка [PERSON] , дружини [PERSON] . Подружжю видано свідоцтво про одруження серії [NUMBER] від 28.04.2001. [INFO] у подружжя народилась донька [PERSON] , про що 27.05.2013 складено актовий запис № 447 та видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] , місце держаної реєстрації: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Калінінського райнного управління юстиції у місті Донецьку. Позивачем виявлено бажання розірвати шлюб. Відповідач просила позов задовольнити, повідомила, що примирення не можливе. Суд дійшов висновку, що у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на подальше існування сім`ї, як добровільного союзу , подальше існування сім`ї не можливе. Бажання і право одного з них на розірвання шлюбу не може бути порушено. З огляду на викладене, наявні підстави для задоволення позову про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрованого 28.04.2001 Донецьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецького обласного управління юстиції. У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу (ч.2 ст. 114 СК України). Згідно ч.ч. 2,3 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рі шення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд дійшов наступного висновку. Згідно статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Сплата судового збору за подання позовної заяви про розірвання шлюбу до суду підтверджена платіжною інструкцією № 9353-3391-2719-2027 від 03.09.2024, з якої вбачається, що сплачено суму судового збору у розмірі 1211,20 гривень. Суд встановив при відкритті провадження у справі факт зарахування суми судового збору до спеціального фонду державного бюджету. Оскільки заява про визнання позову відповідачем надійшла до суду 14.10.2024, тобто до початку розгляду справи по суті, суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків від суми сплаченого судового збору, тобто 605,60 гривень, а також стягнення з відповідача на користь позивача 50 відсотків суми судового збору за задоволену позовну вимогу - у розмірі 605,60 гривень.

Outcome: approved