Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-20 00:00:00

\~ \~ \~ \~17 вересня 2024 року адвокат Ряснянська І.С., яка діє в інтересах позивача [PERSON] , звернулась з позовом до Акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» (далі\~ АТ\~«Криворізький залізорудний\~комбінат») про відшкодування моральної шкоди, завданої працівнику ушкодження його здоров`я, посилаючись на те, що [PERSON] працював машиністом бурової установки на дільниці №22 шахти «Тернівська» (імені Леніна) ВАТ «КРИВБАСЗАЛІЗРУДКОМ», ПАТ «КРИВБАСЗАЛІЗРУДКОМ» та АТ «Криворізький залізорудний\~комбінат» у період з 27.04.2004 по 06.12.2023, отримав професійні\~захворювання хронічне обструктивне захворювання легень, радикулопатія попереково-крижова, вібраційна хвороба другої стадії. Довідками МСЕК\~від 22.08.2024\~року позивачу\~первинно встановлено\~65%\~втрати професійної\~працездатності безстроково,\~третю групу\~інвалідності, визначено потребу\~в санаторно-курортному\~лікуванні,\~медикаментозному лікуванні,\~забезпеченні виробами\~медичного призначення. Вважає,\~що з\~вини підприємства,\~яке не\~створило безпечних\~умов праці,\~позивач втратив\~своє здоров`я,\~чим йому\~завдана моральна\~шкода,\~яка полягає\~в тому, що порушено та порушуються нормальні життєві зв`язки позивача, останній позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання, він постійно відчуває задишку при незначному фізичному навантаженні, епізоди утрудненого дихання до 1-2р/добу, які виникають частіше при фізичних навантаженнях, рідше - спонтанно вранці або в нічний часі частіше кашель з виділенням невеликої кількості слизового, в`язкого харкотиння, рідше - сухий приступоподібний кашель, біль у грудях та міжлопатковій ділянці, загальну слабкість, втому, головний біль, запаморочення, біль та обмеження рухів в п/крижовому відділі хребта та в колінних суглобах. Наявність даних негативних явищ в житті позивача свідчить про постійне перенесення позивачем больових відчуттів та про необхідність проходження лікування, а також вказує на відсутність у позивача можливості в достатній мірі реалізовувати свої звички та бажання, що в свою чергу, призводить до зниження якості життя позивача та зменшення благ, які позивач мав до моменту професійного захворювання та втрати професійної працездатності. Тривалий процес лікування позбавляв позивача можливості вести повноцінний спосіб життя. З моменту отримання хронічних професійних захворювань, позивач постійно відчуває фізичні страждання та біль, обґрунтовані важкістю самопочуття та особливостями лікування. Позивач, внаслідок отриманого хронічного професійного захворювання, що супроводжується значною втратою працездатності, систематичною необхідністю отримання медичної допомоги, постійно відчуває психологічний дискомфорт, порушення душевної рівноваги, вираженої у почуттях розпачу, тривоги, дратівливості, у почуттях страху, поганому сні на фоні сильних больових відчуттів. Все це постійно і негативно позначилося та позначається сьогодні на душевному та фізичному станах позивача, який в тому числі не має можливості приділяти належну увагу своїй родині. Розмір завданої моральної шкоди позивач оцінює в 325000,00 грн., які просить суд стягнути з відповідача. 18 вересня 2024 року судом постановлена ухвала про відкриття провадження та призначення розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі доказами. Відповідач скористався правом надання суду відзиву на позовну заяву та 04 жовтня 2024 року направив його до суду. Згідно поданого відзиву, відповідач не погоджується з пред`явленими позовними вимогами в повному обсязі та просить відмовити в задоволенні позовної заяви. Окрім цього, на думку відповідача, завлений розмір моральної шкоди не відповідає вимогам розумності та справедливості, зазначає, що сума моральної шкоди є значно завищеною. Суд, відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України, вважає можливим ухвалити рішення у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін на підставі наявних у справі доказів. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] працював машиністом бурової установки на дільниці №22 шахти «Тернівська» (імені Леніна) ВАТ «КРИВБАСЗАЛІЗРУДКОМ», ПАТ «КРИВБАСЗАЛІЗРУДКОМ» та АТ «Криворізький залізорудний\~комбінат» у період з 27.04.2004 по 06.12.2023. (а.с.32-35) 25 червня 2024 року було складено Акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) [PERSON] : радикулопатія попереково-крижова,\~вібраційна хвороба,\~хронічне обструктивне\~захворювання легень. Причиною професійних\~захворювань в\~акті зазначено важкість\~праці,\~вібрація локальна,\~пил переважно\~фіброгенної дії. Обставиною виникнення профзахворювань слугувала праця машиністом бурової установки на дільниці №22 шахти «Тернівська» (імені Леніна) ВАТ «КРИВБАСЗАЛІЗРУДКОМ», ПАТ «КРИВБАСЗАЛІЗРУДКОМ» та АТ «Криворізький залізорудний\~комбінат» у період з 27.04.2004 по 06.12.2023. (а.с. 11-14) Відповідно до довідки МСЕК серії 12 ААА №130196 від 22.08.2024 року та довідки МСЕК серії 12 ААГ №573843 від 22.08.2024 року позивачу [PERSON] первинно встановлено 65% втрати професійної працездатності, з яких 30% по радикулопатії, 25% по вібраційній хворобі та 10% по ХОЗЛ, безстроково, третю групу інвалідності, визначено потребу в санаторно-курортному лікуванні, забезпеченні виробами медичного призначення, спостереженні та лікуванні у сімейного лікаря, невролога. (а.с. 17-18) Суд, встановив, що між сторонами склалися трудові правовідносини, оскільки професійні захворювання отримано позивачем під час виконання ним трудових обов`язків, і наявності у зв`язку з цим підстав, передбачених ст.ст. 153, 237-1 КЗпП України, для відшкодування моральної шкоди. Згідно статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Відповідно до статті 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Статтею 173 КЗпП України закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків. Згідно частин 1,3 ст. 13 Закону України «Про охорону праці», роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог. Статтею 237-1 КЗпП України передбачено проведення відповідно до законодавства власником або уповноваженим ним органом відшкодування моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Конституційний Суд України у своєму рішенні від 08.10.2008 року № 20-рп/2008 також роз`яснив про право застрахованих громадян, що потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання, на відшкодування моральної шкоди за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). У зв`язку з тим, що відповідно до положень ст. 237-1 КЗпП України відшкодувати працівнику моральну шкоду у випадку, передбаченому даною статтею, покладено на власника або уповноважений ним орган, і, як встановлено судом, втрата працездатності позивача настала внаслідок професійного захворювання, пов`язаного з виробництвом, і моральну шкоду йому заподіяно ушкодженням здоров`я, пов`язаним із виконанням трудових обов`язків, а роботодавець не забезпечив створення безпечних умов праці, суд дійшов висновку про відшкодування на користь позивача моральної шкоди з відповідача. У відповідності зі ст.ст.23,1167 ЦК України моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві або внаслідок профзахворювання складається, зокрема, у фізичному болі, душевних стражданнях, які він поніс у зв`язку з ушкодженням здоров`я внаслідок отримання ним професійних захворювань. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди , розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотних вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. Вирішуючи питання про покладення відповідальності за завдану позивачу моральну шкоду на відповідача, суд виходить з того, що професійні захворювання виникли у позивача під час його роботи у відповідача, що підтверджується Актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 25.06.2024 року. За таких обставин суд вбачає, що Акціонерне товариство\~«Криворізький\~залізорудний\~комбінат» повинно нести відповідальність за заподіяну [PERSON] моральну шкоду спричинену професійними захворюваннями хронічним обструктивним захворюванням легень, радикулопатією попереково-крижовою, вібраційною хворобою другої стадії. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди суд виходить з меж позовних вимог та доводів позовної заяви, тяжкості наслідків, які настали в здоров`ї позивача, незворотності таких наслідків, розміру втрати працездатності, відсутності наявності динаміки покращення стану позивача, постійний характер страждань позивача, який переносить постійний фізичний дискомфорт, обмежений в можливості звичайних повсякденних занять та активному спілкуванні, що вносить істотні вимушені зміни у життєвих стосунках, виходячи із засад розумності та справедливості, з урахуванням ступеню втрати професійної працездатності 65%, періоду роботи на підприємстві відповідача понад 19 років,\~ судом встановлені обставини щодо наявності правових підстав для відшкодування моральної шкоди позивачу, оскільки уже самим фактом втрати позивачем професійної працездатності йому спричинена моральна шкода, тому суд вважає необхідним призначити позивачу компенсацію з відповідача в розмірі 300 000,00 грн. без врахування податку з доходу фізичних осіб. З огляду на те, що позовні вимоги задоволено частково, враховуючи норми ст. 141 ЦПК України, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягають стягненню судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору на користь держави в сумі 3000,00 грн.

Outcome: partial