Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до Київської міської ради, в якому просить визначити [PERSON] додатковий термін протягом одного місяця для подання заяви про прийняття спадщини після померлого батька [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог вказав, [INFO] помер його батько - [PERSON] . Після його смерті залишилась спадщина у вигляді гаражного боксу № [NUMBER] , що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , гаражно-будівельний кооператив «Первомайський». Вказаний гаражний бокс належить спадкодавцю. Позивач звертався до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Литвин Л.О. для прийняття спадщини, однак йому було відмолено у зв`язку з пропуском строку на прийняття спадщини. Позивач пропустив строк на прийняття спадщини у зв`язку з тим, що був юридично необізнаний щодо строків подання заяви про прийняття спадщини. Враховуючи те, що позивач є спадкоємцем першої черги у відповідності до ст.1261 ЦК України, однак, позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті його батька в позасудовому порядку, він звернувся до суду за захистом своїх прав. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12 вересня 2023 року справу розподілено судді Аксьоновій Н.М. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 18 вересня 2023 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами загального позовного провадження. 14 листопада 2023 року до суду надійшов відзив відповідача, в якому представник Київської міської ради просив ухвалити рішення згідно чинного законодавства та слухати справу у відсутності представника Київської міської ради. В обґрунтування зазначив, що позивач у позовній заяві не зазначив жодної поважної причини щодо пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини. Зі змісту позовної заяви вбачається, що [PERSON] мав достатньо часу для прийняття спадщини за законом. Ухвалою суду від 16 листопада 2023 року витребувано в приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Литвиної Л.О. копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . 29 квітня 2024 року до суду надійшли витребувані документи, а саме відповідь приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Литвиної Л.О. за вих. №5-1/16 від 26 квітня 2024 року про те, що спадкова справа не була заведена. На заяву [PERSON] від 10 серпня 2023 року була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 16 серпня 2023 року. Інші спадкоємці щодо відкриття спадкової справи, після померлого [PERSON] щодо спадкового майна, до приватного нотаріуса не звертались. Ухвалою суду від 15 липня 2024 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 17 жовтня 2024 року. Позивач в судовому засіданні позовну заяву підтримав, просив її задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, у поданому до суду відзиві просив слухати справу у його відсутність, просив ухвалити рішення згідно чинного законодавства. З`ясувавши доводи та аргументи сторін, обставини, на яких ґрунтуються їх вимоги та заперечення, дослідивши зібрані у справі докази, суд прийшов до такого висновку. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є сином [PERSON] що підтверджуються свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 02 серпня 1963 року. [INFO] батько позивача [PERSON] - [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Відділом РАЦС Курганинського району управління РАЦС Краснодарського краю від 06 березня 2007 року. Постановою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Литвиної Л.О. №43/02-31 від 16 серпня 2023 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку із пропуском встановленого законодавством України, строком для подання ним заяви про прийняття спадщини. Позивач, звернувшись до суду із вказаним позовом, просить визначити йому додатковий строк тривалістю в один місяць для подання заяви про прийняття спадщини після смерті його батька - [PERSON] , померлого [INFO] , посилаючись на те, що пропустив строк через юридичну необізнаність щодо строків подання заяви про прийняття спадщини. Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частиною другою статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно з частиною першою статті 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Частинами першою та другою статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України). Як встановлено судом з наданої до суду відповіді приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Литвиної Л.О. за вих. №5-1/16 від 26 квітня 2024 року, спадкова справа після смерті [PERSON] , який помер [INFO] не була заведена. На заяву [PERSON] від 10 серпня 2023 року була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 16 серпня 2023 року. Інші спадкоємці щодо відкриття спадкової справи, після померлого [PERSON] щодо спадкового майна, до приватного нотаріуса не звертались. Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можливе за наявності таких умов: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 6121447св19). Водночас, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи. З викладеного вбачається, що спадкоємцю, який пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Крім того, Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Такий висновок зазначив Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду 13 березня 2020 року у постанові у справі № 314/2550/17. Згідно з вимогами статей 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Позивачем не доведено, що пропуск строку для прийняття спадщини пропущено з поважних причин, або у зв`язку із обставинами, які перебували поза його волею, що унеможливлювали подачу заяви про прийняття спадщини у встановлений законом строк, а тому суд не вбачає правових підстав для задоволення позову.

Outcome: dismissed