Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-23 00:00:00

1.Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» звернулося до суду з позовом та просило стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором від 06.08.2019 року в розмірі 28012,69 грн, яка складається з: 13115,73 грн - заборгованість по тілу кредиту, 6334,34 грн прострочена заборгованість по кредиту; 11 коп. проценти за кредитом, 1,48 грн прострочені проценти за кредитом; 831,29 грн комісія за обслуговування кредиту; 7481,61 грн прострочена комісія, 238,13 грн штраф, пеня, а також судові витрати, які складаються із судового збору 2422,40 грн та 6000 грн витрат на правничу допомогу. Обґрунтовуючи позовні вимоги, ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» вказувало, що 06 серпня 2019 року між АТ «ЮНЕКС БАНК», правонаступником якого є ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 0.055.1.0819.ФО_К, відповідно до умов якого, останній було надано кредит у розмірі 27\~802,49 грн, терміном користування до 06.08.2022 року (день остаточного повернення кредиту), а позичальник зобов`язується повернути отримані кредитні кошти, сплатити комісії, нараховані проценти за користування кредитом та інші платежі в порядку, в строки та на умовах, передбачених цим договором, а також виконати інші умови цього договору. Факт видачі Акціонерним товариством «ЮНЕКС БАНК» та отримання [PERSON] коштів за кредитним договором № 0.055.1.0819.ФО_К від 06.08.2019 року підтверджується випискою за особовим рахунком Позичальника. 31 березня 2021 року між АТ «ЮНЕКС БАНК» та ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» укладено Договір факторингу № 31/03-2021. Відповідно до умов даного Договору ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги щодо осіб, які є боржниками АТ «ЮНЕКС БАНК», у тому числі і до [PERSON] за кредитним договором № 0.055.1.0819.ФО_К від 06.08.2019 року. Станом на 31 березня 2021 року сума заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 0.055.1.0819.ФО_К від 06.08.2019 року перед новим кредитором ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» становить 28012,69 грн, яка складається з: 13115,73 грн - заборгованість по тілу кредиту (прострочена на дату подання позовної заяви); 6344,34 грн - прострочена заборгованість по тілу кредиту; 0,11 грн - проценти за кредитом (прострочені на дату подання позовної заяви); 1,48 грн - прострочені проценти за кредитом; 831,29 грн - комісія за обслуговування кредиту (прострочена на дату подання позовної заяви); 7481,61 грн - прострочена комісія за обслуговування кредиту, 238,13 грн - штрафи, пеня. 17 травня 2021 року ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» направило на адресу відповідачки повідомлення про відступлення права вимоги № 04-21/482/Ф і надало строк для погашення суми заборгованості за кредитним договором № 0.055.1.0819.ФО_К від 06.08.2019 року, яка складає 28012,69 грн. Станом на день звернення до суду з даним позовом відповідачка жодним чином не відреагувала на вимогу позивача і борг не погасила. Представник позивача у судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в позові просила проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. 2.Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 21.08.2024 року справу призначено до судового розгляду по суті на 20.09.2024 року, яке відкладено на 24.10.2024 у зв`язку з неявкою відповідача. 3.Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Між сторонами виникли правовідносини щодо заборгованості за кредитним договором, які регулюються нормами Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Судом встановлено,\~що 06 серпня 2019 року між АТ «ЮНЕКС БАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 0.055.1.0819.ФО_К, відповідно до умов якого, останній було надано кредит у розмірі 27 802,49 грн, терміном користування до 06.08.2022 року (день остаточного повернення кредиту), а позичальник зобов`язується повернути отримані кредитні кошти, сплатити комісії, нараховані проценти за користування кредитом та інші платежі в порядку, в строки та на умовах, передбачених цим договором, а також виконати інші умови цього договору. Так, п. 1.1 Договору визначено, що позичальник у будь-якому випадку зобов`язаний повернути кредит у повному обсязі в терміни, встановлені цим договором, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту, встановлений на підставі додаткової домовленості сторін або достроково, відповідно до умов договору або чинного законодавства України. Кредит вважається повернутим в момент зарахування суми кредиту в повному обсязі на відповідні рахунки банку з обліку заборгованості позичальника за цим договором. Відповідно до п. 1.4 Договору за користування кредитом позичальник сплачує: проценти за користування кредитом - щомісячно, із розрахунку фіксованої процентної ставки 0,01% річних; комісію за надання кредиту одноразово в розмірі 0,00% від суми кредиту, зазначеної в п. 1.1 цього договору; комісію за обслуговування кредиту - щомісячно у розмірі 2,99 % від суми кредиту, зазначеної в п. 1.1 цього договору, яка включається до складу щомісячних ануїтетних платежів. Пунктом 2.2 Договору визначено, що надання кредиту здійснюється протягом 1 робочого дня від дати укладення цього договору, шляхом зарахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника № [NUMBER] в банку, код банку 322539, за умови сплати позичальником комісій (у разі наявності), встановлених п. 1.4.2 договору. Пунктом 2.3 Договору визначено, що погашення кредиту, комісії за обслуговування кредиту та нарахованих процентів здійснюється позичальником щомісячно до 10 (включно) число кожного місяця протягом строку дії цього договору, починаючи з місяця, наступного за місяцем підписання цього договору, в сумі 1604,29 грн на поточний рахунок вказаний в п. 2.2 цього договору. Згідно з п. 2.4 Договору погашення заборгованості за кредитом, комісії за обслуговування кредиту та процентами, а також інших платежів, передбачених умовами цього договору, здійснюється за допомогою регулярного платежу, який був встановлений на поточний (картковий) рахунок № [NUMBER] позичальника, шляхом безготівкового перерахування суми платежу, визначеного в п. 2.3 цього Договору, та суми інших платежів (при наявності) на рахунок № [NUMBER] в АТ «ЮНЕКС БАНК», код банку 322539. Факт видачі Акціонерним товариством «ЮНЕКС БАНК» та отримання [PERSON] коштів за кредитним договором № 0.055.1.0819.ФО_К від 06.08.2019 року підтверджується випискою за особовим рахунком Позичальника. 31 березня 2021 року між АТ «ЮНЕКС БАНК» та ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» укладено Договір факторингу № 31/03-2021. Відповідно до умов даного Договору ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги щодо [PERSON] за кредитним договором № 0.055.1.0819.ФО_К від 06.08.2019 року. Станом на 31 березня 2021 року сума заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 0.055.1.0819.ФО_К від 06.08.2019 року перед новим кредитором ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» становить 28012,69 грн, яка складається з: 13115,73 грн - заборгованість по тілу кредиту (прострочена на дату подання позовної заяви); 6344,34 грн - прострочена заборгованість по тілу кредиту; 0,11 грн - проценти за кредитом (прострочені на дату подання позовної заяви); 1,48грн - прострочені проценти за кредитом; 831,29 грн - комісія за обслуговування кредиту (прострочена на дату подання позовної заяви); 7481,61 грн - прострочена комісія за обслуговування кредиту, 238,13 грн - штрафи, пеня. 17 травня 2021 року ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» направило на адресу відповідачки повідомлення про відступлення права вимоги № 04-21/482/Ф і надало строк для погашення суми заборгованості за кредитним договором № 0.055.1.0819.ФО_К від 06.08.2019 року, яка складає 28012,69 грн. Станом на день звернення до суду з даним позовом відповідачка жодним чином не відреагувала на вимогу позивача і борг не погасила. Вказані обставини підтверджуються письмовими доказами: копією кредитного договору\~ №\~0.055.1.0819.ФО_К\~від 06.08.2019\~року;\~копією заяви-анкети\~на видачу\~кредиту від\~06.08.2019\~року;\~графіком погашення\~кредиту,\~нарахованих процентів\~та інших\~платежів до\~кредитного договору;\~розрахунком заборгованості\~за договором б/н від 12.07.2018 року; випискою по особовому рахунку в період з 06.08.2019 по 31.03.2021 [PERSON] ; копією паспорта споживчого кредиту; правилами та умовами надання споживчих кредитів АТ «ЮНЕКС БАНК»; копією договору факторингу № 31/03-2021 від 31.03.2021. 4.Застосовані норми права. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ч. 1 ст. 1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання відпозичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Відповідно до ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. 5.Оцінка суду. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке. З врахуванням встановлених судом обставин справи та досліджених доказів, суд дійшов висновку про укладеність кредитного договору між відповідачем та відповідною фінансовою установою, невиконання позичальником своїх зобов`язань щодо повернення, отриманих в борг коштів та наявності в нього боргових зобов`язань перед позивачем, який набув прав вимоги за вищевказаним кредитним договором за договором факторингу. Банк надав відповідачу кошти за кредитним договором на умовах строковості і платності, однак такі кошти не були повернуті відповідачем. Вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом та процентами ґрунтується на вимогах закону, підтверджується належними доказами, наданими позивачем, а тому підлягає задоволенню. Разом з тим, позовна вимога в частині стягнення з відповідача щомісячних комісій за кредитним договором не підлягає задоволенню. Так, 10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту». Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил. Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит). Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту. Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості. Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації. Відповідно до частини першої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19. У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі №202/5330/19 зазначено, що «у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника,які пов`язані з отриманням,обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу таза які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту,яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11Закону України «Про споживче кредитування». Необхідність внесення плати за додаткові, супутні послуги банку, пов`язанні з розрахунково-касовим обслуговуванням, передбачена в п.п. 1.4.1, 1.4.3 договору. При цьому в кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна плата за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладення оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пунктів 1.4.1, 1.4.3 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Визнання судом нікчемного правочину недійсним за вимогою сторони не є належним способом захисту прав, оскільки не призведе до реального відновлення порушених прав позивача, оскільки нікчемний правочин є недійсним в силу закону з моменту його укладення. Схожі правові висновки викладені у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 вересня 2022 року у справі № 755/11636/21 (провадження № 61-7098св22), від 08 лютого 2023 року у справі № 168/349/20 (провадження № 61-2223св21), та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 листопада 2022 року у справі № 755/9486/21 (провадження № 61-5581св22). З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за комісіями. Крім того, не підлягає задоволенню вимога позивача про стягнення з відповідача штрафу та пені в розмірі 238,13 грн. Так, згідно з п. 15 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у разі прострочення позичальником у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19, або/та у тридцятиденний строк після дня завершення дії такого карантину виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від обов`язків сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойку, штраф, пеню за таке прострочення. Пунктами 2.12 та 5.1 кредитного договору передбачено, що в разі порушення умов договору позичальник сплачує штраф в розмірі 200 грн та пеню не більше 15% суми простроченного платежу. Враховуючи те, що прострочення відбулося у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19, то позичальник звільняється від обов`язків сплатити на користь кредитодавця штраф, пеню за таке прострочення. Отже, з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором в розмірі 19461,66 грн, з яких 13115,73 грн - заборгованість по тілу кредиту, 6334,34 грн прострочена заборгованість по кредиту; 11 коп. проценти за кредитом, 1,48 грн прострочені проценти за кредитом. 6.Розподіл судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених вимог у сумі 1683,57 грн (від 69,5 % задоволених вимог). Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою, підлягають розподілу разом з іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу визначається згідно з умовами договору про надання правової допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг, виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Звертаючись до суду, представник позивача згідно вимог ст. 134 ЦПК України, в позовній заяві зазначив про попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, що складається з витрат на правову допомогу та становить 6000 грн, на підтвердження понесення яких долучив до позовної заяви договір про надання правової допомоги від 07.12.2023 року, акт наданих послуг від 09.08.2024 та копію платіжної інструкції №1388 від 12.08.2024. Судом встановлено, що 07.12.2023 року між позивачем та адвокатським об`єднанням «Немесіда» укладено договір про надання правової допомоги. Предметом вказаного договору є надання наступних юридичних послуг: складання проектів процесуальних документів, складання листів, адвокатських запитів, претензій, заперечень, позовних заяв, пояснень, надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, представництво інтересів Замовника у органах державної влади та місцевого самоврядування (на підставі окремої довіреності). Згідно акта наданих послуг від 09.08.2024, позивач прийняв послуги, надані адвокатським об`єднанням, в тому числі за проведення консультації з клієнтом, вивчення документів, підготовка позовної заяви для направлення до суду, вартість якої складає 6000 грн. Згідно платіжної інструкції №1388 від 12.08.2024 позивач перерахував адвокатському об`єднанню «Немесіда» оплату за надання правової допомоги відповідно до договору. Отже, на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу стороною позивача, його представником надано всі необхідні докази, а тому з відповідача слід стягнути витрати на правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог (69,5%) 4170 грн.

Outcome: partial