Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-21 00:00:00

05.06.2024 [PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за договором про надання фінансового кредиту № ВН23-01178 від 31.05.2020 у розмірі 34 811, 22 грн. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 31.05.2020 між ТОВ "ВЕНДОР -ФІНАНС" та [PERSON] укладено договір фінансового кредиту № ВН23-01178, за умовами якого кредитор зобов`язався надати позичальнику кредит у розмірі 5 500, 00 грн, зі сплатою процентів у розмірі 18, 3% за кожні 30 днів, строк повернення 24.08.2021. 05.09.2022 року між ТОВ «ВЕНДОР-ФІНАНС» та ТОВ «КРЕДИТ ГОТІВКОЮ» було укладено договір факторингу №1-09Ф, за умовами якого право вимоги за Договором про надання фінансового кредиту № ВН23-01178 від 31.05.2020, укладеним було між ТОВ «ВЕНДОР-ФІНАНС» та [PERSON] було відступлено до ТОВ «КРЕДИТ ГОТІВКОЮ». 12.12.2023 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНЦІЯ «ГЕФЕСТ» та ТОВ «КРЕДИТИ ГОТІВКОЮ» було укладено Договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №12122023, за умовами якого, право вимоги за Договором про надання фінансового кредиту №ВН23-01178 від 31.05.2020, укладеним було між ТОВ «ВЕНДОР-ФІНАНС» та [PERSON] , було відступлено до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ГЕФЕСТ». 13.12.2023 між [PERSON] та ТОВ «ФІНАНСОВОЮ КОМПАНІЄЮ «ГЕФЕСТ» було укладено Договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №13122023/1, за умовами якого право вимоги за Договором про надання фінансового кредиту № 3HZ5- 01178 від 31.05.2020, укладеним було між ТОВ «ВЕНДОР-ФІНАНС» та [PERSON] було відступлено до [PERSON] . Відповідачка належним чином умови кредитного договору не виконувала, у зв`язку з чим станом на 01.05.2024 має заборгованість за кредитом у розмірі 154 693, 15, з яких: за тілом кредиту у розмірі 15 463, 48 грн та 139 229, 67 грн. Вказану суму боргу позивач просить стягнути із відповідачки. Відзив на позовну заяву не надходив Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді від 20.06.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження. Сторони у судове засідання не з`явилися. Позивач через підсистему Електронний суд на адресу суду спрямував заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, надав згоду на ухвалення рішення при заочному розгляді. Відповідачка про час і місце слухання справи повідомлена належним чином, за адресою зареєстрованого місця проживання, відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України. У зв`язку із неявкою в судове засідання учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального пристрою не здійснювалося. Суд, відповідно до статті 280 ЦПК України, ухвалив проводити заочний розгляд справи. Фактичні обставини встановлені судом Судом встановлено, що 31.05.2020 на підставі заяви позичальника про отримання фінансового кредиту ТзОВ "ВЕНДОР-ФІНАНС" та [PERSON] уклали договір про надання фінансового кредиту № ВН23-01178 за умовами якого товариство зобов`язалось надати позичальнику кредитні кошти у розмірі 5500,00 грн, строком на 15 періодів по 30 днів, строк повернення - 24.08.2021, зі сплатою відсотків 18, 3% від суми наданого кредиту за кожні 30 днів користування, тип процентної ставки -фіксована (далі Договір) (а.с. 3, 7). Відповідно до п. 1.8 розділу 1 Договору сторони погодились що при розрахунку графіку внесків за цим договором, та розмір єдиного платежу, використовується ануітетний спосіб погашення кредиту, що передбачає погашення рівними платежами. Відповідно до Додатку № 1 до договору про надання фінансового кредиту № ВН23-01178 від 31.05.2020, який є невід`ємною частиною кредитного договору встановлено графік внесків за договором, де вказано, строк 15 періодів по 30 днів, дата повернення кредиту 24.08.2021, сума кредиту 5500,00 грн, розмір єдиного платежу за кожний період користування кредитом, загальний розмір кредиту (отримані кошти та нараховані проценти) становить 16 417, 39 грн (а.с. 4). У паспорті споживчого кредиту зазначена інформація та контактні дані кредитодавця, інформація та контактні дані кредитного посередника (у разі наявності), основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформація щодо орієнтованої реальної річної процентної ставки та орієнтовної земельної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту та додаткова інформація (а.с. 6). Відповідно до копії видаткового касового ордеру від 31.05.2020 на виконання умов договору про надання фінансового кредиту № ВН23-01178 від 31.05.2020 [PERSON] отримала від ТзОВ "ВЕНДОР -ФІНАНС" кошти у розмірі 5500, 00 грн, про що свідчить її підпис (а.с. 8). 05.09.2022 між ТОВ "ВЕНДОР-ФІНАНС" та ТОВ "КРЕДИТ ГОТІВКОЮ" був укладений Договір факторингу № 1-09/Ф, за умовами якого, ТОВ "ВЕНДОР-ФІНАНС" передає ТОВ "КРЕДИТ ГОТІВКОЮ" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ "КРЕДИТ ГОТІВКОЮ" приймає належні ТОВ "ВЕНДОР-ФІНАНС" права вимоги до боржників за кредитними договорами (а.с.12-15, 17-18). З витягу з реєстру прав вимоги від 09.09.2022 (Додаток до договору факторингу № 1-9Ф від 05.09.2022), який є невід`ємною частиною договору факторингу № 1-9Ф від 05.09.2022 вбачається, що [PERSON] вказана у списку боржників за кредитним договором № ВН23-01178 від 31.05.2020, за яким сума заборгованості становить 34 811, 22 грн. 12.12.2023 між ТОВ "КРЕДИТ ГОТІВКОЮ" та ТОВ "ФК"ГЕФЕСТ" було укладено Договір № 12122023 відступлення права вимоги, за умовами якого ТОВ "КРЕДИТ ГОТІВКОЮ" відступає, а ТОВ "ФК"ГЕФЕСТ" набуває належні йому права вимоги до боржників за кредитними договорами (а.с.19-20, 22). З витягу з Додатку №1 до договору № 12122023 відступлення права вимоги від 12.12.2023 вбачається, що [PERSON] вказана у списку боржників за кредитним договором № ВН23-01178 від 31.05.2020, за яким сума заборгованості становить 34 811, 22 грн (а.с. 21). 13.12.2023 між ТОВ "ФК "ГЕФЕСТ" та [PERSON] було укладено Договір № 13122023/1 відступлення права вимоги, за умовами якого ТОВ "ФК"ГЕФЕСТ" відступає, а [PERSON] приймає належні ТОВ "ФК"ГЕФЕСТ" права вимоги до боржників за кредитними договорами (а.с. 23-24, 25, 26). З витягу з Додатку № 1 до договору № 13122023/1 відступлення права вимоги від 13.12.2023 вбачається, що [PERSON] вказана у списку боржників за кредитним договором № ВН23-01178 від 31.05.2020, за яким сума заборгованості становить 34 811, 22 грн (а.с. 25). Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № ВН23-01178 від 31.05.2020 [PERSON] нарахував заборгованість станом на 01.05.20204 у розмірі 34 811, 22 грн, з яких: тіло кредиту 4 423, 84 грн, проценти - 30 387, 38 грн(а.с. 11). Норми права, які застосовані судом, аналіз доводів сторін, висновки суду За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Сторонами в зобов`язанні є боржник і кредитор (частина перша статті 510 ЦК України). Законодавство також передбачає порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) в зобов`язанні. Відповідно до пункту першого частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. За загальним правилом, наявність згоди боржника на заміну кредитора в зобов`язанні не вимагається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини першої статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 1054 ЦК України визначено перелік осіб, які можуть бути кредитодавцями в кредитних правовідносинах. Такими є банк або інша фінансова установа. Цей перелік є вичерпним. У пункті 1 частини першої статті 1 Закону України № 2664-III «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» від 12 липня 2001 року указано, що фінансова установа - це юридична особа, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг, а також інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг, у випадках, прямо визначених законом, та внесена до відповідного реєстру в установленому законом порядку. До фінансових установ належать банки, кредитні спілки, ломбарди, лізингові компанії, довірчі товариства, страхові компанії, установи накопичувального пенсійного забезпечення, інвестиційні фонди і компанії та інші юридичні особи, виключним видом діяльності яких є надання фінансових послуг, а у випадках, прямо визначених законом, інші послуги (операції), пов`язані з наданн ям фінансових послуг. З наведених норм права слідує, що фізична особа, у будь-якому статусі, не наділена правом надавати фінансові послуги, оскільки такі надаються лише або спеціалізованими установами, якими є банки, або іншими установами, які мають право на здійснення фінансових операцій та внесені до реєстру фінансових установ. Указаний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 465/646/11 (провадження № 14-222цс18), підстав для відступу від якого Велика Палата Верховного Суду не вбачала і в постанові від 10 листопада 2020 року у справі № 638/22396/14-ц (провадження № 14-16цс20). Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 березня 2021 року у справі № 906/1174/18 відступила від означеного загального висновку, сформульованого у постанові від 31 жовтня 2018 року у справі № 465/646/11 (провадження № 14-222цс18), лише конкретизувавши цей висновок так, що відступлення права вимоги за кредитним і забезпечувальним договорами є можливим не тільки на користь фінансових установ за обставин, коли попередній кредитор (банк) був позбавлений банківської ліцензії та перебував у процедурі ліквідації. Отже якщо попередній кредитор (банк) не перебуває у процедурі ліквідації, фізична особа не може бути стороною договору про переуступку права вимоги за кредитним договором. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.11.2023 року в справі №206/4841/20 вкотре наголосила на сформульованій правовій позиції, що фізична особа у будь-якому статусі не наділена правом надавати фінансові послуги, зокрема за кредитним договором, оскільки такі надаються лише спеціалізованими установами, якими є банки, або інші установи, які мають право на здійснення фінансових операцій та внесені до реєстру фінансових установ. Відступлення права вимоги за кредитним договором на користь фізичної особи суперечить положенням частини третьої статті 512 та статті 1054 Цивільного кодексу України, оскільки для зобов`язань, які виникли на підставі кредитного договору, характерним є спеціальний суб`єкт, а саме кредитор - банк або інша фінансова установа. Згідно з частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду. Суд встановив, що 13.12.2023 між ТОВ "ФК "ГЕФЕСТ" та [PERSON] укладено Договір № 13122023/1 відступлення права вимоги, за умовами якого ТОВ "ФК"ГЕФЕСТ" відступає, а [PERSON] приймає належні ТОВ "ФК"ГЕФЕСТ" права вимоги до [PERSON] за кредитним договором № ВН23-01178 від 31.05.2020. Доказів того, що попередній кредитор ТОВ "ФК\~"ГЕФЕСТ"\~ був позбавлений банківської ліцензії та перебував у процедурі ліквідації матеріали справи не містять та судом таких обставин не встановлено. Тому, оскільки [PERSON] уклав договір відступлення права вимоги як фізична особа, не маюча статусу суб`єкта підприємницької діяльності, ліцензій та дозволів на здійснення банківської діяльності, відсутні підстави для стягнення на його користь боргу за договором про надання фінансового кредиту № ВН23-01178 від 31.05.2020, що укладений між ТзОВ "ВЕНДОР-ФІНАНС" та [PERSON] . Висновки суду\~ґрунтуються на\~правових позиціях\~ Верховного\~Суду у\~постановах від\~12\~квітня 2022\~року у\~справі №\~214/932/16\~(провадження\~№ 61-10336св19)\~та від\~03\~травня 2022\~року у\~справі №\~213/1198/15-ц\~(провадження\~№ 61-867св22),\~Великої Палати\~Верховного Суду\~від 08.11.2023 року в справі №206/4841/20. Враховуючи викладене, суд доходить висновку про відмову в задоволенні позову. Розподіл судових витрат Відповідно до ч. 2\~ст.141 ЦПК України\~судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові покладаються на позивача.

Outcome: dismissed