Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-23 00:00:00

23 жовтня 2024 року до Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська надійшла заява [PERSON] , заінтересована особа: Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України. Просить суд встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , уродженки Брянської області, Севського району, селище Івняк, яка померла [INFO] та проживала по день смерті на тимчасово окупованій території України, а саме: [ADDRESS] , місце смерті: Україна, Донецька область, м. Ясинувата. В обґрунтування заяви зазначила, що є онукою [PERSON] , яка померла [INFO] в м. Ясинувата Донецької області у віці 89 років. Факт смерті [PERSON] підтверджується свідоцтвом про смерть, яке видане міським відділом записів актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції донецької народної републіки, актовий запис 468 від 09 березня 2022 року. Бабуся була похована на території, яка непідконтрольна державній владі України в м. Ясинувата Донецької області, а заявник позбавлена можливості отримати медичний документ - лікарське свідоцтво про смерть, яке необхідне для реєстрації смерті, оскільки місце смерті її бабусі знаходиться на території, непідконтрольній органам влади України. Оскільки заявник не має іншої можливості, ніж в судовому порядку, встановити факт смерті бабусі на тимчасово окупованій території, вимушена звернутися із даною заявою до суду. Просить суд встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , уродженки Брянської області, Севського району, селище Івняк, яка померла [INFO] та проживала по день смерті на тимчасово окупованій території України, а саме: [ADDRESS] , місце смерті: Україна, Донецька область, м. Ясинувата. Встановлення зазначеного факту потрібно заявнику для реєстрації смерті бабусі на території України, отримання свідоцтва про смерть та подальшого використання вказаного документу у цивільно-правових відносинах. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.10.2024, справу розподілено судді Левицькій Н.В. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 23 жовтня 2024 року заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження та призначено судове засідання на 24 жовтня 2024 року об 11 год 15 хв. Заявник в судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, заяву підтримала та просила її задовольнити в повному обсязі. Додатково підтвердила, що [INFO] у м. Ясинувата Донецької області, на тимчасово окупованої території України дійсно померла її бабуся [PERSON] , яка була похована на непідконтрольній частині України в м.Ясинувата Донецької області. Уповноважений представник заінтересованої особи - відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса), в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без участі їх представника. Враховуючи положення ч. 2 ст. 317 ЦПК України, згідно з якими справи про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, розглядаються невідкладно, Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін згідно вимог ч. 3 ст.211 ЦПК України, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів про правовідносини сторін, заявник заявлені вимоги підтримує, відсутня необхідність заслуховування особистих пояснень сторін. Вивчивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи та дослідивши їх доказами, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. В силу ч. 2 ст. 319 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Положеннями цієї статті, яка встановлює особливі вимоги до провадження у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначено коло осіб, яких закон наділяє правом на звернення до суду з такими заявами, а саме - родичів померлого або їх представників. Обмеження права на звернення із заявою про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, передбачені статтею 317 ЦПК України, встановлені з метою недопущення внесення до Державного реєстру актів цивільного стану громадян недостовірних відомостей за зверненнями сторонніх осіб. Вказівка процесуальної норми на суб`єкта, який вправі звернутись із заявою про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, свідчить про встановлення законодавцем обов`язкових до врахування обмежень у можливості звернення до суду з відповідною заявою. Виходячи з системного аналізу норм Цивільного кодексу України, Сімейного кодексу України, поняттями «родичі», «родинні стосунки» охоплюється коло осіб, які пов`язані між собою певним ступенем споріднення. Такими особами можуть бути близькі родичі за походженням, зокрема, батьки, діти, баба, дід, прабаба, прадід, внуки, правнуки, брат та сестра (повнорідні і неповнорідні), двоюрідні брати та сестри, тітка, дядько, племінниця, племінник. Усиновлений та усиновлювач прирівнюються до родичів за походженням. Зі змісту поданої заяви та доданих до неї документів судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , громадянка України, що підтверджується копією паспорта № [NUMBER] , виданого 10 квітня 2019 року /а.с.4-5/, згідно довідки №1207-5001979838 від 09 серпня 2022 року є внутрішньо переміщеною особою /а.с.6/. Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого Ясинуватським міським відділом РАЦС Донецької області 05 вересня 1985 року, батьками [PERSON] , яка народилася [INFO] у м. Ясинувата Донецької області є [PERSON] та [PERSON] /а.с.10/. Матір`ю заявниці, є [PERSON] , громадянка України, згідно паспорта серії [NUMBER] , виданого Ясинуватським МВ УМВС України в Донецькій області 14 квітня 2019 року /а.с.7-8/ та внутрішньо переміщеною особою, згідно довідки №110 від 14 лютого 2017 року /а.с.9/. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу Серія [NUMBER] , виданого Ясинуватським міським відділом РАЦС Донецької області 15 вересня 1979 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] , та остання змінила своє дівоче прізвище « [PERSON] » на прізвище чоловіка « [PERSON] » /а.с.12/. Копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого Заульською с/р Севського району Брянської області підтверджується, що [PERSON] народилася [INFO] у селищі Івняк, Севського району, Брянської області рф, батьками якої записані [PERSON] та [PERSON] /а.с.11/. Таким чином, наявність родинного зв`язку другого ступеня між заявницею [PERSON] як внучкою та [PERSON] , як бабусею по лінії матері заявниці підтверджена наявними у справі доказами. Згідно копії паспорта громадянина України [NUMBER] , виданого Ясинуватським МВ УМВС України в Донецькій області, наданого заявницею, [PERSON] , [INFO] , уродженка Брянської області, Севського району, селище Івняк, паспорт /а.с.14/. Згідно копії Свідоцтва про смерть, яке видано 09.03.2022 року так званим «Міським відділом РАЦС Макіївського міського управління юстиції Міністерства юстиції Донецької народної республіки» [PERSON] , [INFO] , померла у віці 89 років [INFO] /а.с.13/. Документ, що підтверджує факт смерті [PERSON] , [INFO] , виданий органом влади, що розміщений на неконтрольованій Україною території. Частинами третьою-четвертою статті 49 ЦК України передбачено, що державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Відомості про смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян відповідно до Порядку ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2007 № 1064. Статтею 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» визначено, що державна реєстрація смерті здійснюється на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою. Пунктом 1 Розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 18 жовтня 2000 року за № 719/4940, встановлено, що підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о) установленої форми; б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о) установленої форми; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Таким чином, «свідоцтво про смерть» [PERSON] , видане 09.03.2022 року, на території, яка тимчасово не підконтрольна Україні та на якій органи державної влади України не здійснюють свої повноваження, не створюють правових наслідків. Документи, видані органами чи установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, як виняток, можуть братися до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справ у порядку ст. 317 ЦПК України. Є загальновідомим фактом, що з 24 лютого 2022 року відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено режим воєнного стану, який Указами Президента України неодноразово продовжено. Відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України «Про затвердження переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» від 22.12.2022 №309 (із змінами), територія м.Ясинувата Донецької області є окупованою, внаслідок чого на вказаній території не здійснюється діяльність державних органів та органів місцевого самоврядування. Відповідно до ст. 3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Згідно з висновками ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, Mozer v/ the Republic of Moldova and Russia», «Ilascu and Others v. Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Висновок ЄСПЛ розуміється в контексті сформульованого у Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій як реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Це узгоджується і з судовою практикою національних судів. України. Згідно з ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1)документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Підставою звернення заявника до суду є неможливість реєстрації факту смерті [PERSON] . В силу положень Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» основою гуманітарної, соціальної та економічної політики держави Україна стосовно населення тимчасово окупованої території України є захист і повноцінна реалізація національно-культурних, соціальних та політичних прав громадян України, у тому числі корінних народів та національних меншин. Оскільки факт смерті [PERSON] , [INFO] , в м. Ясинувата Донецької області 06.03.2022 року підтверджується матеріалами заяви, і на даний час законом не передбачено іншого порядку, ніж встановлення цього факту в судовому порядку, то саме задоволення такої заяви надасть можливість заявниці отримати свідоцтво про смерть своєї баби. Докази, які б спростовували даний факт в матеріалах справи відсутні. За таких обставин суд дійшов висновку, що заява про встановлення факту, що має юридичне значення (факту смерті) підлягає задоволенню. Згідно ч.4 ст.317 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved