Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-21 00:00:00

У липні 2024 року заявниця [PERSON] звернулась до\~суду із\~заявоюпро встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просила суд встановити факт належності [PERSON] , який помер [INFO] , Державного акту на право спільної приватної власності від 05 лютого 1997 року, № 1623ж, на земельну ділянку, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , для обслуговування житлового будинку, виданого на ім`я: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , на підставі рішення виконкому Павлоградської міської ради народних депутатів за № 38 від 23.01.1997 року. Позиція заявника В обґрунтування заяви заявниця посилалася на те, що вона є спадкоємицею за заповітом після померлого [INFO] [PERSON] . Тоді, як прізвище померлого « [PERSON] » у державному акті на право власності на земельну ділянку зазначено, як « [PERSON] ». Зазначені розбіжності у написанні прізвища померлого перешкоджають їй реалізувати свої права, як спадкоємиці за заповітом. Тому, вона вимушена звертатися до суду. Заяви, клопотання сторін; інші процесуальні\~дії у\~справі Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 серпня 2024 року відкрито провадження по справі. У судове засідання заявниця [PERSON] не з`явилась, відповідно до поданої заяви, просила розгляд справи проводити без її участі, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Представник Павлоградської міської ради, як заінтересована особа, у судове засідання не з`явився, відповідно до поданої заяви просив розгляд справи проводи за його відсутності, при вирішенні справи покладається на розсуд суду. Фактичні обставини, встановлені судом Матеріалами справи встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , у віці 84 років, відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 11 березня 2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану Павлоградського міського управління юстиції Дніпропетровської області. Після померлого відкрилась спадщина за заповітом. Як вбачається зі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 26 жовтня 2001 року державним нотаріусом Першої Павлоградськї держнотконтори Шкицькою Ю.А., зареєстрованого в реєстрі № 1-4329, [PERSON] , успадкувала після [PERSON] , який помер [INFO] , 51/200 частини житлового будинку [ADDRESS] . Крім того,\~відповідно до Державного акту від 05 лютого 1997 року, № 1623ж, на праві спільної приватної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] належить земельна ділянка, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , для обслуговування житлового будинку, виданого на підставі рішення виконкому Павлоградської міської ради народних депутатів за № 38 від 23.01.1997 року. Наведене свідчить про те, що прізвище померлого « [PERSON] » зазнавало розбіжностей у його написанні та вказувалось, як « [PERSON] », так і « [PERSON] », що було обумовлено людським фактором, у зв`язку з перекладом з російської мови на українську. Зазначені розбіжності у написанні прізвища померлого, заважають заявниці реалізувати свої права, як спадкоємиці за заповітом. Норми права, які застосував суд, та висновки Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст.\~293\~ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п.\~6\~ч.\~1\~ст.\~315\~ЦПК України\~суд розглядає\~справи про\~встановлення факту\~належності правовстановлюючих\~документів особі,\~прізвище,\~ім`я,\~по батькові,\~місце і\~час народження\~якої,\~що зазначені\~в документі,\~не збігаються\~з прізвищем,\~ім`ям,\~по батькові,\~місцем і\~часом народження\~цієї особи,\~зазначеним у\~свідоцтві про\~народження або\~в паспорті. Відповідно до п. 1\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Відповідно до п. 12\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по-батькові або замість імені чи по-батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Тому, оцінивши обставини справи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд вважає, що заява про встановлення факту, що має\~юридичне значення є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Розподіл судових\~витрат Відповідно до ч. 7\~ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі зазначеного,

Outcome: approved