Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-14 00:00:00

[PERSON] 28.05.2024 звернувся до Монастириського районного суду міста Тернопільської області із позовом до [PERSON] про стягнення майнової шкоди спричиненої внаслідок ДТП. Ухвалою Монастириського районного суду міста Тернопільської області від 13.06.2024 цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення майнової шкоди спричиненої внаслідок ДТП, направлено для розгляду за підсудністю до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області. За наслідками автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу визначено для розгляду судді Атаманюку Б.М. Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 29.07.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено справу до судового розгляду. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що постановою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 07 серпня 2019 року відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. Згідно розписки від 17.08.2019 року, укладеної між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] , відповідач зобов`язувався повернути частину грошей у сумі 700 (сімсот) євро за пошкодження автомобіля внаслідок ДТП, до 30.12.2019. Однак відповідач своє зобов`язання згідно розписки не виконав. На підставі зазначеного, позивач просить суд стягнути з відповідача матеріальну шкоду завдану в результаті дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 700 (сімсот) євро, що у гривневому еквіваленті по курсу НБУ, станом на 20 травня 2024 року становить 29 928.43 грн., та понесені судові витрати. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Позивач\~ подав до суду заяву, в якій просив здійснювати розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився повторно, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживання, в тому числі через сайт «Судова влада», що підтверджено матеріалами справи. Жодних заперечень проти позову, в тому числі відзиву на позовну заяву, від відповідача не надійшло. Оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, про причини свої неявки в судове засідання не повідомив, відзиву не подав, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на підставі ст. 280 ЦПК України на місці ухвалив про заочний розгляд справи.\~ На підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 22 ч. 1, 2 п. 1 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ст. 1166 ЦК України,\~ майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Зобов`язання про відшкодування майнової шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, виникає за таких умов: наявність шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала шкоди, та її результатом - шкодою. Судом встановлено, що постановою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 07 серпня 2019 року відповідача [PERSON] визнано винним за ст.124 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. Із постанови встановлено, що [PERSON] 20.07.2019 року о 14.30 год в с.Вістова Калуського району на автодорозі Н-10 Стрий-Чернівці-Мамалига, керуючи ТЗ Мерседес, д.н.з. [NUMBER] , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення із ТЗ Фольксваген АТ 8262 СВ, внаслідок чого останній зіткнувся з ТЗ Хюндай Акцент д.н.з. [NUMBER] , а потім із огорожею. [PERSON] в судовому засіданні свою вину визнав (а.с.11). Згідно копії розписки від 17.08.2019 року [PERSON] зобов`язувався повернути другу частину грошей у сумі 700 (сімсот) євро [PERSON] до 30.12.2019, за пошкодження автомобіля у ДТП (а.с.10). Таким чином судом встановлено, що між учасниками ДТП, яке мало місце 20.07.2019 року, узгоджено суму матеріального збитку, завданого в результаті ДТП, і винуватець ДТП [PERSON] надав потерпілому [PERSON] боргову розписку про відшкодування суми матеріального збитку, чим визначив суму боргового зобов`язання\~ перед останнім. Під час розгляду цієї справи, від відповідача будь-яких належних та допустимих доказів на спростування позовних вимог не надано. Відповідно до ч. 3 ст. 2, ч. 1 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін та диспозитивності. Згідно з ч. 2 ст. 12, ч. 3 ст. 13 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. За приписами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 2 ст. 13 ЦПК України). Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті. Статтею 533 ЦК України встановлено, що грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Беручи до уваги викладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача у користь позивача матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 700 (сімсот) євро, що у гривневому еквіваленті по курсу НБУ, станом на 20 травня 2024 року становить 29 928.43 грн.. Згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, оскільки позов задоволено повністю, то з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на сплату судового збору в сумі 1211.20 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved