Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-16 00:00:00

В провадженні Дарницького районного суду м. Києва перебувала цивільна справа № 753/12696/21. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 01.10.2024 позов [PERSON] , яка діє в інтересах [PERSON] , [PERSON] задоволено частково та вирішено: встановити факт батьківства [PERSON] , [INFO] , уродженця міста Києва, який помер [INFO] , відносно дитини [PERSON] , яка народилася [INFO] в місті Києві. Внести зміни до актового запису про народження № 1812 від 10.11.2007 року, складеного відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві на [PERSON] , а саме записати батьком дитини - « [PERSON] ». Встановити факт батьківства [PERSON] , [INFO] , уродженця міста Києва, який помер [INFO] , відносно дитини [PERSON] , яка народилася [INFO] в місті Києві. Внести зміни до актового запису про народження № 2619 від 28.07.2012 року, складеного відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві на [PERSON] , а саме записати батьком дитини - « [PERSON] ». Визнати частково недійсними свідоцтва про право на спадщину за законом на ім?я [PERSON] , видані 14.05.2020 року Шістнадцятою київської державною нотаріальною конторою, в частині успадкування нею після смерті [PERSON] , який помер [INFO] : - 2/9 частини квартири [ADDRESS] (свідоцтво про право на спадщину за законом зареєстровано в реєстрі за № 6-133, спадкова справа № 676/2019); - 2/3 частини земельної ділянки, площею 1,5549 га, що розташована на території Нововелідницької сільської ради Овруцького району Житомирської області, кадастровий номер 1824285200:29:000:0035 (свідоцтво про право на спадщину за законом зареєстровано в реєстрі за № 6-134, спадкова справа № 676/2019); - 2/3 частини земельної ділянки, площею 0,2429 га, що розташована на території Нововелідницької сільської ради Овруцького району Житомирської області, кадастровий номер 1824285200:28:000:0120 (свідоцтво про право на спадщину за законом зареєстровано в реєстрі за № 6-135, спадкова справа № 676/2019). Визнати частково недійсними свідоцтва про право на спадщину за законом на ім`я [PERSON] , [INFO] , видані 18.02.2021 року державним нотаріусом Шістнадцятої київської державної нотаріальної контори Грушко Іриною Вікторівною, в частині успадкування ним після смерті [PERSON] , що померла [INFO] : - 4/9 частини квартири [ADDRESS] (свідоцтво про право на спадщину за законом зареєстровано в реєстрі за № 6-77, спадкова справа № 418/2020 ); - 5/6 частини земельної ділянки, площею 1,5549 га, що розташована на території Нововелідницької сільської ради Овруцького району Житомирської області, кадастровий номер 1824285200:29:000:0035 (свідоцтво про право на спадщину за законом зареєстровано в реєстрі за №? 6-79, спадкова справа № 418/2020 ); - 5/6 частини земельної ділянки, площею 0,2429 га, що розташована на території Нововелідницької сільської ради Овруцького району Житомирської області, кадастровий номер 1824285200:28:000:0120 (свідоцтво про право на спадщину за законом зареєстровано в реєстрі за № 6-78, спадкова справа № 418/2020 ). Визнати за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] право власності на 5/12 частини земельної ділянки площею, 1,5549 га, що розташована на території Нововелідницької сільської ради Овруцького району Житомирської області, кадастровий номер1824285200:29:000:0035, в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , що помер [INFO] , та після смерті бабусі [PERSON] , що померла [INFO] . Визнати за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] право власності на 5/12 частини земельної ділянки, площею 0,2429 га, що розташована на території Нововелідницької сільської ради Овруцького району Житомирської області, кадастровий номер 1824285200:28:000:0120, в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , що помер [INFO] , та після смерті бабусі [PERSON] , що померла [INFO] . Визнати за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] право власності на 5/12 частини земельної ділянки площею, 1,5549 га, що розташована на території Нововелідницької сільської ради Овруцького району Житомирської області, кадастровий номер1824285200:29:000:0035, в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , що помер [INFO] , та після смерті бабусі [PERSON] , що померла [INFO] . Визнати за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] право власності на 5/12 частини земельної ділянки, площею 0,2429 га, що розташована на території Нововелідницької сільської ради Овруцького району Житомирської області, кадастровий номер 1824285200:28:000:0120, в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , що помер [INFO] , та після смерті бабусі [PERSON] , що померла [INFO] . Витребувати з володіння [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] - 2/9 частини квартири [ADDRESS] . Витребувати з володіння [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] - 2/9 частини квартири [ADDRESS] . В решті вимог позову відмовлено. Призначено судове засідання для вирішення питання про судові витрати на 17.10.2024 на 14 год. 00 хв. В судовому засіданні представник позивача просив здійснити розподіл судових витрат пропорційно до розміру задоволених вимог. Відповідач [PERSON] та його представник просили покласти на позивача витрати відповідачів на правничу допомогу. Заперечували щодо покладення на відповідачів судових витрат, обґрунтовуючи свої заперечення тим, що вони були понесені представником дітей, в інтересах яких подано позов, а положеннями ЦПК України не передбачено відшкодування витрат на користь представника сторони. Додаткового [PERSON] вказав, що категорично не погоджується із відшкодуванням витрат пов`язаних із проведенням експертизи, в тому числі, витрат по проведенню ексгумацію трупа [PERSON] . Інші учасники в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. У зв`язку з тим, що до закінчення судових дебатів представники відповідачів заявили про існування доказів на підтвердження розміру витрат відповідачів, пов`язаних з розглядом справи, питання про розподіл судових витрат між сторонами під час ухвалення рішення не вирішувалось. У строк встановлений законом сторони не подали додаткових доказів на підтвердження розміру понесених судових витрат, таким чином підлягають розподілу судові витрати, що були заявлені сторонами під час розгляду справи та підтверджені належними доказами. Відповідно ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Вирішуючи питання про судові витрати у даній справі, суд виходить з наступного. Відповідно положень статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивач сплатила судовий збір в сумі 15126,60 грн та 3488,41 грн. (т.1 а.с. 1, 146 а). В подальшому, при звернення до суду із заявою про зміну предмета позову позивач доплатила судовий збір на суму 1321,67 грн. та 1211,20 грн (т. 4 а.с. 214-215). Позивачем було заявлено вимоги майнового характеру та сплачено судовий збір в сумі 1% від ціни позову, що склало 10394,46 грн та одинадцять вимог немайнового характеру, п`ять з яких підлягало оплаті (за ставками 2021 р.) в розмірі 908 грн., а шість вимог (за ставками 2024 р.) в розмірі 1211,20 грн. Суд задовольнив майнову вимогу позивача до відповідача [PERSON] про витребування майна (частки квартири), відтак з останнього на користь позивача підлягає стягненню 7861,59 грн. судового збору. Крім того, суд задовольнив майнову вимогу позивача до відповідача [PERSON] про визнання права власності на частки земельних ділянок, відтак з останнього на користь позивача підлягає стягненню 2532,87 грн. судового збору. Із заявлених позивачем вимог немайнового характеру до [PERSON] , суд задовольнив дві вимоги в повному обсязі (встановлення факту), шість вимог немайнового характеру задовольнив частково (визнання частково недійсними свідоцтв), відтак із [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за немайнові вимоги пропорційно до розміру задоволених вимог в сумі 5146,40 грн. Таким чином, загальна сума судового збору, яка підлягає стягненню із [PERSON] на користь позивача складає 7679,27 грн. Крім того, з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню витрати за проведення посмертної судової генетично-молекулярної (генотипоскопічної) експертизи в сумі 15714,10 грн. та витрати на проведення грошової оцінки земельних ділянок в сумі 2000, 00 грн, оскільки такі судові витрати підтверджені належними доказами (т. 4 а.с. 216, 216 зв., 217). Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Відповідно до частини першої статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. (Аналогічний висновок викладено в додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц та в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18). Також суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом. (Аналогічний висновок викладено в додатковій постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.02.2022 у справі №925/1545/20). Згідно ч.5, 6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). На підтвердження розміру витрат відповідача [PERSON] на правничу допомогу представником долучено Договір про надання правової допомоги від 13.12.2021, укладеного між [PERSON] та адвокатом Семашко Д.М., ордер про надання правничої (правової) допомоги Серії АІ № 1207179, квитанції до прибуткового касового ордера № 401 від 13.12.2021 на суму 7000,00 грн та № 12 від 12.05.2023 на суму 5600 грн., акти приймання-передачі наданих послуг згідно з договором про надання правової допомоги від 21.01.2022 та від 19.06.2023 (т. 2 а.с. 151-152, 153, 161, 162, т. 4 а.с. 78-79). На підтвердження розміру витрат відповідача [PERSON] на правничу допомогу представником долучено Договір про надання правової допомоги від 13.12.2022, укладеного між [PERSON] та адвокатом Семашко Д.М., ордер про надання правничої (правової) допомоги Серії АІ № 1211836, квитанцію до прибуткового касового ордера № 15 від 13.12.2022 на суму 5100,00 грн, акт приймання-передачі наданих послуг згідно з договором про надання правової допомоги від 01.02.2022 (т. 2 а.с. 194-198). Стороною позивача не подано заяву про зменшення витрат відповідачів на правничу допомогу. При вирішенні питання про розмір судових витрат, суд вважає, що всі дії, вчинені представником відповідачів адвокатом Семашко Д.М. в межах розгляду цивільної справи № 753/20586/23, є правничою допомогою в розумінні вимог закону. Водночас з наданих представником відповідачів доказів неможливо встановити розмір витрат на професійну правничу допомогу окремо по кожній із заявлених позивачем вимог. Оскільки процесуальний закон не визначає правила розподілу судових витрат у такій правовій ситуації, при вирішенні даного питання суд застосовує принцип пропорційності та з урахуванням особливостей предмета спору, предмету доказування, обсягу та характеру доказів у даній справі, а також її значення для сторін, з урахуванням часткового задоволення позову, суд вбачає підстави стягнути із позивача із заявлених до розподілу витрат відповідача [PERSON] 43 % витрат на правничу допомогу, що складає 5418,00 грн, із заявлених до розподілу витрат відповідача [PERSON] 50 % витрат на правничу допомогу, що складає 2550,00 грн. За змістом ч. 10 ст. 141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат. Отже, здійснивши залік взаємних вимог, суд стягує з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати в сумі 19975,37 грн. (25393,37-5418,00) та з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати в сумі 5311,59 грн (7861,59-2550,00). На підставі викладеного,

Outcome: approved