Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-22 00:00:00

20 вересня 2024 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до Шишацької селищної ради та [PERSON] про визнання в порядку спадкування за заповітом після померлої бабусі права власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований по [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що зазначений житловий будинок фактично належав за життя його бабусі по материній лінії [PERSON] , однак право власності щодо нього належним чином оформлено не було. В зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на даний будинок на ім`я спадкодавця приватний нотаріус Плаксіна П.Б. відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину щодо\~ нього. Разом з тим, позивач при поданні позову просив витребувати у приватного нотаріуса Плаксіної П.Б. спадкову справу № 73/2022\~ щодо майна померлої [INFO] [PERSON] . Ухвалою суду від 23 вересня 2024 року відкрито провадження у справі, витребувано спадкову справу та призначено підготовче судове засідання. Учасники справи в підготовче засідання не з`явились, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Відповідачі подали заяви про визнання позову. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд прийшов до висновку про те, що визнання позову відповідачами є безумовним, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а отже позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно технічного паспорту ПП ПБТІ «Інвентаризатор» (реєстраційний номер ТІ01:3906-0456-1383-6018, інвентаризаційна справа № 44392) від 16 травня 2023 року по [ADDRESS] з господарськими будівлями та спорудами, який складається з житлового будинку 1980 року побудови, загальною площею 45,1 кв.м., житловою площею 24,4 кв.м. (літ. А-1), літньої кухні (літ. Б,б), сараїв (літ. В, Г), питного колодязя 1/2 № 1 (а.с.34-44). Відповідно до довідки ПП «ПБТІ «Інвентаризатор» № 4949\~ від 17.05.2023 року станом на лютий 2004 року реєстрація права власності на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] не проводилась. Нове будівництво, реконструкція, капітальний ремонт, реставрація даного будинку відсутні (а.с.33). Відповідно до\~ виписки № 02-25/750 від 25 квітня 2023 року з погосподарської книги № 04, номер об`єкта по господарського обліку 0162-1, головою домоволодіння, розташованого на території Шишацької селищної ради по [ADDRESS] був [PERSON] , [INFO] (а.с.22). Згідно довідки виконавчого комітету Шишацької селищної ради № 02-25/1727 від 16.09.2024 року, домоволодіння, розташоване на території Шишацької селищної ради по [ADDRESS] згідно погосподарської книги № 3 за 1986 1990 роки (особовий рахунок № [NUMBER] ) та\~ погосподарської книги № 3 за 1991 1996 роки (особовий рахунок № [NUMBER] ) відносилося до колгоспного двору і його членами були: голова двору - [PERSON] , [INFO] та його дружина - [PERSON] , [INFO] (а.с.32). Згідно зі ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Згідно п. 4 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України - Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Враховуючи вищевикладене,\~ суд, розглядаючи спірні правовідносини керується й тими нормами права, які існували на час їх виникнення, зокрема положеннями\~ ЦК УРСР. Так, у відповідності до чинного на той час законодавства, зокрема положень Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, вимог інших нормативних актів УРСР, що існували до його прийняття та введення в дію, виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику, у справах за позовами про захист права приватної власності»\~ від\~ 22.12.1995 року № 20 із змінами і доповненнями, щодо роз`яснення ст.ст. 17, 18 Закону України\~ «Про власність»\~ вбачається, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Згідно ст. 13 Закону Української РСР «Про селищну раду депутатів трудящих Української РСР» 1968 року зі змінами на вказані ради було покладено обов`язок здійснення обліку населення та ведення\~ за встановленими формами погосподарських книг. Таким чином записи у погосподарських книгах, визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності на житлові споруди. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що наявність відповідного запису у погосподарській книзі № 3, особовий рахунок № [NUMBER] (109) Шишацької селищної ради\~ є належним документом, що підтверджує право спільної сумісної власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований по [ADDRESS] та який станом на 01.07.1990 відносився до колгоспного двору, наступних громадян: [PERSON] та [PERSON] (а.с.32). На період будівництва житлового будинку, яке здійснено в 1980 році,\~ введення об`єкту до експлуатації потрібно не було, що підтверджено листом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 23.03.1999 року № 12/5-126, яким роз`яснюється процедура реєстрації об`єктів нерухомості збудованих до 05.08.1992 року. Будинок з моменту побудови і до цього часу знаходиться в сільському населеному пункті, має в ньому окремий порядковий номер. Придатність будинку для проживання та належність його колишньому власнику ніким не оспорюється. Самочинних побудов та перепланувань представниками БТІ на момент виготовлення технічного паспорту не зафіксовано. Згідно ст. 112 ЦК УРСР майно може належати на праві спільної власності двом або кільком колгоспам чи іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або державі і одному чи кільком колгоспам або іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або двом чи кільком громадянам. Розрізняється спільна власність з визначенням часток (часткова власність) або без визначення часток (сумісна власність). Таким чином з врахуванням приписів ст. 112 ЦК УРСР 1963 року спірний житловий будинок належав членам колгоспного двору: [PERSON] та [PERSON] . При цьому в разі визначення частки співвласників даного будинку, кожен з них мав\~ би право власності на 1/2 його частину, оскільки судом не встановлено підстав відступати від принципу рівності часток кожного зі співвласників. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] в с. Товсте Шишацького (зараз - Миргородського) району Полтавської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.23). Відповідно до довідки Виконавчого комітету Шишацької селищної ради № 02-25/1622 від 29.08.2024 року, останнім місцем реєстрації та проживання померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] було с. Товсте Шишацького району Полтавської області. Разом з ним у даному домоволодінні на час його смерті проживала його дружина [PERSON] , [INFO] (а.с.24). Спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась (а.с.26), а отже його дружина [PERSON] успадкувала належну йому частину будинку в порядку п.1.ч.1 ст. 549 ст.ст. ЦК УРСР, вступивши у фактичне володіння та управління спадковим майном,\~ та стала одноосібним власником даного будинку, однак належним чином своїх прав на будинок не оформила. [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] в с. Товсте Миргородського району Полтавської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.15). Відповідно до довідки Виконавчого комітету Шишацької селищної ради № 02-25/1735 від 17.09.2024 року, останнім місцем реєстрації та проживання померлої [INFO] [PERSON] , [INFO] , було [ADDRESS] . Разом з нею у даному домоволодінні на час її смерті ніхто не проживав (а.с.20). Судом також встановлено, що земельна ділянка площею 0,2295га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована в [ADDRESS] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ПЛ № 005498, виданого Шишацькою селищною радою Шишацького району Полтавської області 18.12.2003 року, належала чоловіку спадкодавця [PERSON] , який помер [INFO] . Єдиним спадкоємцем [PERSON] була дружина [PERSON] , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав. Разом з тим, за життя [PERSON] залишила заповіт, посвідчений 13 жовтня 2009 року секретарем Гоголівської сільської ради Остроуховою Г.О. ( реєстровий номер 31), згідно якого житловий будинок з господарськими спорудами заповіла [PERSON] (позивачу у справі), а земельну частку (пай) площею 3,27 га. заповіла доньці [PERSON] (відповідачу у справі). При вивчені спадкової справи № 73/2022 щодо майна померлої [PERSON] , яка ведеться приватним нотаріусом Миргородського районного нотаріального округу Плаксіною П.Б., судом встановлено, що спадкоємцями, які прийняли спадщину є позивач та відповідач (а.с.56-105). Згідно зі ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). 25 квітня 2023 року\~ приватним нотаріусом Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Плаксіною П.Б. на ім`я позивача видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0,2295 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована по [ADDRESS] (а.с.27). Разом з тим, постановою приватного нотаріуса Плаксіної П.Б. від 16 серпня 2024 року № 145/02-31 спадкоємцю [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, що розташований на вищезазначеній земельній ділянці, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на даний будинок на ім`я спадкодавця\~ (а.с.30-31). Згідно ст.ст. 55, 124 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір. На думку суду, позивач правомірно претендує в порядку спадкування за заповітом на вищевказаний житловий будинок, однак через відсутність належних правовстановлюючих документів, позбавлений можливості успадкувати їх в нотаріальному порядку, що є перешкодою для реалізації ним свого права власності на спадкове майно. За таких обставин та зважаючи на те, що позивач успадкував земельну ділянку, на якій побудований спірний житловий будинок, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог. Враховуючи те, що позивач на відшкодуванні судових витрат не наполягає, а також зважаючи на те, що діями відповідачів жодні права позивача не порушувалися, суд не знаходить підстав для покладення судових витрат по відповідачів.

Outcome: approved