Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-16 00:00:00

В липні 2024 року кредитна спілка «Ніка Плюс» звернулась до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості, в обґрунтування якого вказала, що 05.01.2022 року між кредитною спілкою « [PERSON] » та відповідачами укладено Договір про споживчий кредит № 1/22.13 (відновлювальна кредитна лінія)\~ зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 50% річних за користування кредитом на споживчі цілі, строком користування до 14.07.2023 року. Відповідно до умов Кредитного договору позичальнику надано кредит у формі\~ відновлювальної кредитної лінії з лімітом в сумі 30 000.00 грн. із зобов`язанням кредитодавця надати всю суму кредиту або здійснювати виплату кредиту траншами в межах кредитного ліміту. На підставі кредитного договору кредитодавець надав позичальнику грошові кошти на загальну суму 30 000 грн. на підставі заяв про видачу готівки від 05.01.2022 року, 21.01.2022 року та 01.02.2022 року. Цільове призначення кредиту споживчий. З метою забезпечення виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором кредитодавець уклав договір поруки від 05.01.2022 року з [PERSON] . Згідно Кредитного договору сплата позичальником заборгованості по кредиту здійснюється відповідно до графіка платежів, що є додатком та невід`ємною частиною Кредитного договору. Відповідно до отриманих траншів за кредитним договором, укладено додаткові договори від 05.01.2022 року, 21.01.2022 року, 01.02.2022 року про внесення змін до Кредитного договору в частині внесення змін до графіка платежів, яким визначено оновлені дати та суми платежів. В порушення умов кредитного договору відповідачі не виконують взяті на себе зобов`язання згідно кредитного договору та не сплачують платежі згідно Графіка платежів. Однак, в порушення умов кредитного договору відповідачі не виконали зобов`язань згідно умов кредитного договору. Зокрема, станом на 11.07.2024 року прострочена заборгованість за кредитом договором складає 39344 грн. 02 коп., з яких 23889,78 грн. сума простроченої заборгованості по кредиту, 15454,24 грн. сума прострочених відсотків. Також, позивачем здійснено нарахування 3 % річних та індексу інфляції на прострочену заборгованість за кредитним договором станом на 14.07.2024 року, яка становить 1173,85 грн. А тому, позивач просить стягнути солідарно з відповідачів прострочену заборгованість, що виникла станом на 011.07.2024 року в сумі 2623,84 грн., 3 % річних та інфляційні втрати в розмірі 1173,85 грн. та судові витрати в розмірі 8028 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, вимоги позову підтримав та просив їх задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися про час, дату та місце судового засідання; не подали відзив на позовну заяву, а відтак, враховуючи, що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи та враховуючи наявність умов передбачених\~ст. 280 ЦПК України, суд постановив про заочний розгляд справи з дотриманням вимог, встановлених\~ст. 281 Цивільного процесуального кодексу України. Згідно з ч.2\~ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов наступного. Судом встановлено, що 05.011.2022 року між кредитною спілкою «Ніка Плюс» та [PERSON] було укладено договір відновлювальної кредитної лінії №1/22.13 строком користування до 14.07.2023 року. Відповідно до п. 1.1 вказаного договору, кредитодавець надає Позичальнику кредит у формі відновлювальної кредитної лінії з лімітом в сумі 30 000,00 грн. на умовах встановлених цим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 50 % в місяць на фактичний залишок основної заборгованості за кредитом. Згідно пукну 3.2 Кредитодавець зобов`язаний надати позичальнику всю суму кредиту або здійснити перший транш за кредитом протягом 5 робочих днів з дня підписання договору. Відповідно до п. 4.2 кредитного договору, сторони домовились, що позичальник щомісячно до 15 числа кожного місяця погашає кредит з періодичною сплатою процентів і основної суми кредиту рівними долями в сумі згідно графіка платежів, що є невід`ємною частиною цього договору. У випадку надання кредиту траншами сторони зобов`язуються вносити відповідні зміни у графік платежів, шляхом підписання нового графіку платежів протягом одного робочого дня після надання кожного наступного траншу. Такий графік платежів сторонами було укладено та підписано, що підтверджується додатками № 1, 2, 3 до договору відновлювальної кредитної лінії. Окрім того, 05.01.2022 року між КС «Ніка Плюс» та [PERSON] було укладено договір поруки, відповідно до якого поручитель бере на себе обов`язок відповідати за зобов`язаннями [PERSON] , що випливають з кредитного договору №2/22.15 від 05.01.2022 року. Факт виконання кредитодавцем зобов`язань по кредитному договору підтверджується фіскальними чеками (копіями) від 05.01.2022 на суму 9 000 грн., від 21.01.2022 на суму 16 000 грн., від 01.02.2022 року на суму 5\~000 грн. 09.04.2024 року позивачем було направлено повідомлення-попередження відповідачам з вимогою сплатити заборгованість за кредитним договором. Відповідачі свої зобов`язання перед позивачем за Договором №1/22.13 від 05.01.2022 року належним чином не виконують, і відповідно до розрахунку заборгованості, який долучений позивачем заборгованість становить 39344,02 грн., з яких 23889,78 грн. сума простроченої заборгованості по кредиту, 15454,24 грн. сума прострочених відсотків. Проте, як вбачається із прохальної частини позовної заяви, представник позивача просить стягнути солідарно з відповідачів прострочену заборгованість, що виникла станом на 11.07.2024 року, у сумі 2623,84 коп., зазначаючи такий самий розмір заборгованості прописом в дужках, а тому, суд не може вийти за межі позовних вимог та приходить до висновку про стягнення з відповідачів суми заборгованості, вказаної в прохальній частині позовної заяви. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) ч. 1 ст. 530 ЦК України. Відповідно до змісту ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти\~ (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 2 ст.1050 ЦК України також передбачено, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до вимог ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Проте, відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625\~цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Тому, нарахована позивачем відповідальність за ч. 2 ст. 625 ЦК України у розмірі 1173,85 грн. за період з 14.07.2023 року по 11.07.2024 року стягненню не підлягає. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає\~ частковому задоволенню і слід стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором в сумі 2623,84 грн. простроченої заборгованості.

Outcome: partial