Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-14 00:00:00

09.09.2024 року [PERSON] звернувся до Крижопільського районного суду Вінницької області із позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 01 березня 2023 року на прохання [PERSON] , він позичив останньому в борг 2000 доларів США, терміном на один рік, до 01 березня 2024 року. [PERSON] в розписці, яка була складена, вказав, що у разі неможливості повернути борг до 01 березня 2024 року, зобов`язується, в рахунок погашення боргу, передати йому належний на праві власності [PERSON] легковий автомобіль ВАЗ/Lada 217130 Priora 2011 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , VIN: [NUMBER] . Того ж дня позивач передав відповідачу вказану суму. Після 01 березня 2024 року він неодноразово просив відповідача повернути йому борг, або в рахунок погашення боргу передати належний [PERSON] на праві власності вказаний автомобіль, як це було передбачено розпискою. Оскільки [PERSON] на даний час не віддав йому борг, тому він змушений звернутися до суду за захистом свого права з вимогою передати йому в рахунок погашення боргу, належний на праві власності [PERSON] легковий автомобіль ВАЗ/Lada 217130 Priora 2011 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , VIN: [NUMBER] . Ухвалою від 10 вересня 2024 року судді Крижопільського районного суду Вінницької області було відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. В підготовчому судовому засідання позивач свої вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовільнити з підстав зазначених у позові. В підготовчому судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав, не заперечував щодо їх задоволення, проти обставин, які викладені в позовній заяві теж не заперечував, та зазначив що вони відповідають дійсності. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у їх сукупності, суд дійшов до такого висновку. Судом установлено, що 01 березня 2023 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір позики, згідно якого [PERSON] отримав від [PERSON] у позику кошти у розмірі 2000 (дві тисячі) доларів США. Зазначено, що борг зобов`язується повернути до 01 березня 2024 року. Правовідносини позики між ними були оформленні шляхом складання розписки про фактичне отримання грошових коштів виконаної власноруч [PERSON] . У цій ж розписці сторони погодили, що при не виконанні позичальником своїх зобов`язань за Договором позики, позикодавець має право отримати задоволення своїх вимог за рахунок майна, а саме: легковий автомобіль ВАЗ/Lada 217130 Priora 2011 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , VIN: [NUMBER] . В порушення зазначених зобов`язань відповідач не виконав умови договору позики в частині своєчасного та повного погашення суми боргу. В обумовлений договором строк борг повернутий не був, що підтверджується відсутністю розписки про отримання коштів, що в свою чергу свідчить про прострочення виконання зобов`язання за Договору позики. Згідно ч.1\~ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до\~ст.5 ЦПК України, передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до\~ст. 1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні(позичальникові) грошові кошти, або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.\~\~\~\~ Згідно ч.2\~ст. 1046 ЦК України\~договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.\~Відповідно до вимог\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.\~ Відповідно до ч.2\~ст. 1047 ЦК України\~на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.\~\~\~ Згідно\~статті 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.\~ Статтею 610 ЦК України\~встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).\~ Договір від 01.03.2023 року (оформлений у вигляді простого письмового договору - розписки про отримання коштів) свідчить про отримання відповідачем позики від позивача, даний договір також вказує про суму боргу, проте, відповідач умови договору позики не виконав і гроші позивачу не повернув. Відповідно до ч.2\~ст. 545 ЦК України, якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання , повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає.\~Боргова\~розписка в оригіналі надана та оглянута судом,\~приєднана до матеріалів справи, що також\~слугує підтвердженням невиконання боржниками свого зобов`язання в повному об`ємі.\~ Відповідно до положень ч. ч. 3, 4\~ст. 200 ЦПК України\~за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями\~206,\~207\~цього\~Кодексу. Відповідно до\~ст. 206 ЦПК України\~позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє. Оскільки відповідач визнав пред`явлений позов і визнання позову не суперечить закону, тому суд за згодою сторін та враховуючи положення ч.ч.3,4 ст.200, ст.206 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у даному підготовчому судовому засіданні та ухвалити рішення у справі. Згідно з ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У відповідності до вимог ч. 1\~ст. 142 ЦПК України\~у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідно до положень ч. 3\~ст. 7 Закону України «Про судовий збір»\~у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Позивач [PERSON] відповідно до п. 10. ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільнений, що підтверджується посвідченням учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 року серії [NUMBER] , копія якого додана до матеріалів позову. У зв`язку із визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті із відповідача підлягає стягненню 50 % суми,\~що мала\~бути сплачена\~на час\~подачі позову\~до суду,на користь держави.

Outcome: approved