Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-22 00:00:00

АТ «Банк Кредит Дніпро» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 08.08.2019 року [PERSON] уклала з АТ «Банк Кредит Дніпро» договір про встановлення кредитного ліміту №22035000140501. Відповідно до кредитного договору, банк встановлює позичальнику кредитний ліміт, а позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використати та повернути кредит та плату за користування кредитом. У порушення умов кредитного договору, [PERSON] свої зобов`язання належним чином не виконала, внаслідок чого у відповідача перед позивачем виникла заборгованість за кредитним договором, яка станом на 08.12.2020 становить 310 088,60 грн. У зв`язку з чим, позивач просив суд стягнути з [PERSON] заборгованості за кредитними договорами в розмірі 310 088,60 грн. та понесені судові витрати. Заочним рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 30.08.2023 року заявлені позовні вимоги задоволені в повному обсязі. Ухвалою суду від 01.12.2023 року скасовано заочне рішення від 30.08.2023 року та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду, в якій просив розглянути справу за його відсутності. 22.08.2023 року на адресу суду представником позивача подано заяву, сформовану через Електронний суд, в якій зазначив, що відповідно до договору факторингу № 12/07/23, кредитний договір № 22035000140501 від 08.08.2019 року, укладений з [PERSON] , було відступлено новому кредитору ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», у зв`язку з чим АТ «Банк Кредит Дніпро» вже не є кредитором відповідача. Відповідач у судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов не визнає, не згодна з розміром заборгованості, а також зазначила, що позивач не має права вимоги за кредитним договором, так як відступив його за договором факторингу. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247\~ЦПК України фіксування\~судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини та відповідні їм правовідносини. За приписами ст.ст.12,\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. \~ \~ \~ \~Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. При цьому, вказана норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Гарантоване\~статтею 55 Конституції України\~й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб твердження позивача про порушення було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення. Отже, захисту підлягає наявне законне порушене право (інтерес) особи, яка є суб`єктом (носієм) порушених прав чи інтересів та звернулася за таким захистом до суду. Тому для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право (інтерес), і чи це право (інтерес) порушено відповідачем. Відповідно до частини першої статті 48 ЦПК України сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач. Суд, розглядаючи справу, повинен вирішити питання про правильність визначення процесуальної правосуб`єктності сторін, зокрема, що позивач дійсно є суб`єктом тих прав, законних інтересів та юридичних обов`язків, які становлять зміст спірних правовідносин і з приводу яких суд повинен ухвалити судове рішення. Нормами ЦПК України не передбачено можливості заміни позивача чи залучення особи як співпозивача. Не підлягає судовому захисту також і похідний інтерес позивача у захисті порушеного права іншої особи (постраждалого), оскільки судовому захисту підлягає саме порушене право останнього. Водночас Верховний Суд зазначає, що встановивши те, що оспорюваний правочин або інші правовідносини не порушують прав і законних інтересів позивача, суд не повинен вдаватися до перевірки ефективності обраного позивачем способу захисту та правової оцінки по суті спору, встановлення обставин наявності/відсутності ідентифікуючих ознак, оскільки вказане є самостійною, достатньою підставою для відмови в позові. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 04.12.2019 у справі № 910/15262/18, від 03.03.2020 у справі № 910/6091/19, від 16.10.2020 у справі № 910/12787/17). \~ \~ \~ \~Згідно договору факторингу № 12/07/23, укладеного між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», АТ «Банк Кредит Дніпро» відступає (передає), а ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» набуває прав грошових вимог клієнта за кредитними договорами, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань боржників за кредитними договорами, у тому числі за кредитним договором № 22035000140501 від 08.08.2019 року, укладений з [PERSON] . З урахуванням викладеного, позовні вимоги АТ «Банк Кредит Дніпро» про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором задоволенню не підлягають, оскільки на час розгляду справи позивачу, який 12.07.2023 року за договором факторингу № 12/07/23 відступив права вимоги за кредитними договорами, зокрема до боржника [PERSON] , не належить право вимоги по пред`явленому в суді позову. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір у разі відмови в позові покладається на позивача.

Outcome: dismissed