Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-23 00:00:00

Зміст позовних вимог та обґрунтування Позивач \~ [PERSON] в особі представника адвоката Зарицького М.А. звернувся з позовною заявою до ТОВ "Аграрні системні технології", ТОВ "Фастів Агро" про розірвання договору оренди землі від 10.01.2015, витребування від ТОВ "Фастів Агро" земельної ділянки кадастровий номер 1820980700:03:000:0144. Свої вимоги, з врахуванням доповнень, обґрунтував тим, що позивач на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 15.02.2023 є власником земельної ділянки із кадастровим номером 1820980700:03:000:0144, площею 7,1202 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, місцезнаходження: Житомирська область, Брусилівський район, Дивинська сільська рада. Земельна ділянка на підставі договору оренди землі від 10.01.2015 передана її попередніми співвласниками - [PERSON] та [PERSON] в користування ТОВ «АГРАРНІ СИСТЕМНІ ТЕХНОЛОГІЇ» строком на 15 років. Відповідно до пункту 40 Договору оренди перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи-Орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання даного Договору. Отже, набувши право власності на земельну ділянку до позивача перейшли права та обов?язки попередніх співвласників як орендавців земельної ділянки за вищевказаним договором оренди. 17.02.2023 позивач повідомив орендаря про набуття у власність вказаної земельної ділянки. У грудні 2023 позивачу стало відомо, що орендар самостійно не використовує земельну ділянку, а передав її в суборенду ТОВ «ФАСТІВ АГРО» за договором суборенди № ЖТ_ПА_П_АСТ_Ю_2 від 01.02.2023 на строк до 10.01.2030. Також 03.01.2024 ТОВ «Фастів Агро» набув право оренди за земельну ділянку позивача на підставі Договору купівлі-продажу права користування (оренди) № ЖТ_ПА_П_АСТ_ФА_ПЗ від 01.12.2023, укладеного з ТОВ «АСТ». Зазначив, що умовами договору оренди не передбачено право орендаря на передачу земельної ділянки в суборенду. Орендар не звертався до позивача як власника щодо надання згоди на здійснення такої передачі в суборенду третій особі, у тому числі ТОВ «ФАСТІВ АГРО». А отже, вказує на наявність підстав для висновку, що передача орендарем земельної ділянки в суборенду та відчуження права оренди без згоди орендодавця, тобто позивача, є порушенням статті 93 ЗК України, статей 8, 25 Закону України «Про оренду землі», умов договору оренди та є підставою для його дострокового розірвання. 19.03.2024 представником позивача \~адвокатом Зарицьким М.А. було подано до суду заяву про уточнення позовних вимог з урахуванням яких, просив суд: - визнати відсутнім у Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАСТІВ АГРО» права оренди земельної ділянки, кадастровий номер 1820980700:03:000:0144, площею 7,1202 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, місцезнаходження: Житомирська область, Брусилівський район, Дивинська сільська рада за договором оренди землі від 10.01.2015 - розірвати договір оренди землі від 10.01.2015, укладений між [PERSON] та [PERSON] , правонаступником прав і обов?язків яких за цим договором є [PERSON] , з однієї сторони та Товариство з обмеженою відповідальністю «АГРАРНІ СИСТЕМНІ ТЕХНОЛОГІЇ», з іншої сторони, - витребувати від ТОВ Фастів Агро» на користь [PERSON] земельну ділянку, кадастровий номер 1820980700:03:000:0144. Також просив стягнути з відповідачів витрати по сплаті судового збору та інші судові витрати, які будуть підтверджені доказами. Процесуальні рішення та дії у справі Ухвалою суду від 28.12.2023 у справі відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання. 01.02.2024 від представника відповідача ТОВ «АГРАРНІ СИСТЕМНІ ТЕХНОЛОГІЇ» адвоката Довгалюка Р.О. до суду надійшов відзив на позовну заяву, мотивований тим, що у самій позовній заяві і в додатках долучених до неї не надано жодних належних та допустимих доказів того, що оспорюваний договір суборенди земельної ділянки укладений з порушенням вимог Закону України «Про оренду землі», в спірному випадку відсутні будь які підстави для розірвання договору оренди землі. Крім того, зазначив, що договір суборенди на даний час є припиненим. Попередній власник земельної ділянки не заперечував проти передачі її в суборенду іншій юридичній особі, Така передача була викликана господарською необхідністю, не завдавала шкоди правам та інтересам власника земельної ділянки. Просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. В додаткових поясненнях поданих до суду 26.02.2024 зазначив, що оскільки ще 10.01.2015 укладено договір оренди землі між ТОВ «АГРАРНІ СИСТЕМНІ ТЕХНОЛОГІЇ» та [PERSON] , [PERSON] , а. 01.02.2023 між відповідачами укладено договір суборенди земельної ділянки, і лише 15.02.2023 укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки між [PERSON] , та [PERSON] , [PERSON] , то за таких обставин відповідачі не могли 01.02.2023 коли укладали договір суборенди порушити, права позивача, який став власником спірної земельної ділянки, лише 15.02.2023. Крім того, надав заяви про надання згоди на передачу орендованої земельної ділянки в суборенду, які були надані [PERSON] , [PERSON] ще в січні 2023. Згідно змісту даних заяв, власники спірної земельної ділянки не заперечують проти передачі в суборенду земельної ділянки, а також вказують на відсутність будь яких претензій, в тому числі щодо сплати орендної плати. Вказані заяви були отримані від [PERSON] та [PERSON] наручно представником ТОВ «АГРАРНІ СИСТЕМНІ ТЕХНОЛОГІЇ» в лютому 2024 через те, що попередньо надані в січні 2023 бланки заяв для підпису, не були повернуті ТОВ «АГРАРНІ СИСТЕМНІ ТЕХНОЛОГІЇ» до лютого 2024. Ухвалою суду від 20.02.2024 у вказаній справі забезпечено позов шляхом встановлення заборони ТОВ «Фастів Агро», у тому числі його органам управління та представникам, вчиняти будь-які дії, пов?язані з відчуженням та/або передачею будь-яким особам у користування належних йому прав на земельну ділянку із кадастровим номером 1820980700:03:000:0144, площею 7,1202 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, місцезнаходження: Житомирська область, Брусилівський район, Дивинська сільська рада, належної [PERSON] та шляхом встановлення заборони органам та суб?єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», суб?єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та державним реєстраторам прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які дії щодо державної реєстрації прав, що виникають (набуваються), змінюються, переходять та/або припиняються щодо земельної ділянки з кадастровим номером 1820980700:03:000:0144, площею 7,1202 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, місцезнаходження: Житомирська область, Брусилівський район, Дивинська сільська рада, належної [PERSON] . Ухвалою суду від 16.04.2024 за клопотанням представника позивача у справі постановлено залучити в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача\~ [PERSON] та [PERSON] , а в підготовчому судовому засіданні оголошено перерву. Ухвалою суду від 24.05.2024 підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду. 27.05.2024 до суду від третіх осіб [PERSON] та [PERSON] надійшли письмові пояснення, в яких останні повідомили, що позовні вимоги вважають необґрунтованими. Зазначили, що особисто надавали згоду на передачу земельної ділянки в суборенду. Ухвалою суду від 16.07.2024 за клопотанням представника позивача у Відділі «Центр надання адміністративних послуг» Брусилівської селищної ради витребувано копії реєстраційної справи щодо земельної ділянки № 1820980700:03:000:0144, р.н. об`єкта 775038218209, зокрема в частині реєстрації 11.03.2023 договору суборенди між ТОВ "Аграрні системні технології", ТОВ "Фастів Агро" від 01.02.2023, номер запису 49575743. На виконання указаної ухвали заступником начальника Відділу «Центр надання адміністративних послуг» Брусилівської селищної ради повідомлено, що державна реєстрація зазначеного договору проводилася Виконавчим комітетом Овруцької міської ради, тому вони не є зберігачами реєстраційної справи на земельну ділянку № 1820980700:03:000:0144 (том 2 а.с. 27). Згідно ухвали Брусилівського районного суду Житомирської області від 09.09.2024 у задоволенні клопотання представника позивача про призначення технічної експертизи документів відмовлено. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, його інтереси представляє адвокат Зарицький М.А., який в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, надав пояснення на підтвердження викладеним в позовній заяві обставинам, просив позов задовольнити.\~Вказав, що ним обрано належний спосіб захисту порушених прав, який відповідає актуальній судовій практиці. Вказав, що оскільки примірники заяв попередніх власників ділянки щодо згоди на укладення договору суборенди перебували в них самих, а не в орендаря, то вказане не може вважатися наявністю згоди в орендаря на суборенду ділянки. Вказав, що оскільки позивач не знав про наявність згоди на суборенду, вказана обставина була прихована від нього при покупці ділянки, то дані обставини є порушенням його прав як власника, що має наслідком розірвання договору оренди ділянки. Представник відповідача ТОВ «АГРАРНІ СИСТЕМНІ ТЕХНОЛОГІЇ» адвокат Довгалюк Р.О. в судовому засіданні вказав на необґрунтованість позову, просив відмовити в його задоволенні. Вказав, що згоду на суборенду ділянки орендарем було отримано в її власників ще до того, як ділянку придбав позивач, тому ніяких порушень нема. Вказав, що чинне законодавство не передбачає можливості визнавати відсутнім право оренди за договором оренди, який є чинним, оскільки вказане протирічило б принципу обов`язковості договору та його правомірності. Вказав, що договір оренди не розірваний, дійсний, вимог щодо недійсності договору суборенди від 01.02.2023 - не заявлялось, тому позовні вимоги не можуть бути задоволені. Щодо підстав для розірвання договору оренди, то таких також не вбачається, так як орендар свої обов`язки виконує в повному обсязі, іншого не встановлено. Тому просив відмовити в задоволені позову, до завершення судових дебатів зробив заяву про надання в подальшому доказів щодо судових витрат сторони на правничу допомогу. Представник відповідача ТОВ «ФАСТІВ АГРО» адвокат Кузьміна К.О. в судове засідання не з`явилася, повідомлена належним чином, причини неявки не повідомила. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась, повідомлена належним чином, в судовому засіданні 09.09.2024 зазначила, що давала згоду на укладення договору суборенди, надала суду копію свідоцтва про шлюб згідно якого її прізвище змінилося на « [PERSON] ». В заяві від 09.09.2024 просила в подальшому розглядати справу без її участі. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась, повідомлена належним чином, в судовому засіданні 09.09.2024 зазначила, що давала згоду на укладення договору суборенди, заяви зберігала в себе, в процедуру не вникала. В. заяві від 09.09.2024 просила в подальшому розглядати справу без її участі. На підставі ст.ст. 211, 223 ЦПК України, суд розглядає справу без участі осіб, що не з`явились. Фактичні обставини, встановлені судом Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що згідно договору купівлі продажу земельної ділянки від 15.02.2023 [PERSON] купив та прийняв, а [PERSON] та [PERSON] продали та передали земельну ділянку кадастровий номер 1820980700:03:000:0144, площею 7,1202 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, місцезнаходження: Житомирська область, Брусилівський район, Дивинська сільська рада (том 1 а.с.8-11). Згідно договору оренди землі від 10.01.2015 [PERSON] та [PERSON] надали в оренду земельну ділянку кадастровий номер 1820980700:03:000:0144, площею 7,1202 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, місцезнаходження: Житомирська область, Брусилівський район, Дивинська сільська рада, строком на 15 років. (том 1 а.с. 12-15). Сторонами вказаного договору були встановлені та закріплені в натурі межі орендованої земельної ділянки та вона була передана орендарю, що підтверджується актом визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 10.01.2015, актом приймання-передачі земельної ділянки від 10.01.2015, каталогом координат та планом-схемою розташування земельної ділянки (том 1 а.с. 16, 17, 18, 19). Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 357452934 від 07.12.2023 земельна ділянка\~кадастровий номер\~1820980700:03:000:0144,\~площею 7,1202\~га,\~цільове призначення:\~для ведення\~товарного сільськогосподарського\~виробництва,\~яка розташована\~за адресою:\~Житомирська область,\~Брусилівський район,\~Дивинська сільська\~рада на\~праві власності\~належить [PERSON] ,\~право власності\~якого зареєстровано\~17.02.2023\~на підставі\~ договору купівлі продажу земельної ділянки від 15.02.2023. Також щодо указаної земельної ділянки 11.03.2023 зареєстрований договір суборенди № ЖТ_ПА_П_АСТ_Ю_2 від 01.02.2023, також щодо указаної земельної ділянки 14.12.2022 зареєстрований договір управління майном від 14.12.2022, також щодо указаної земельної ділянки 11.11.2015 зареєстрований договір оренди земельної ділянки від 10.01.2015 (том 1 а.с. 20-22). Вартість земельної ділянки кадастровий номер 1820980700:03:000:0144, площею 7,1202 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за адресою: Житомирська область, Брусилівський район, Дивинська сільська рада станом на 09.12.2023 становить 125\~960, 70 грн., що підтверджується довідкою про оціночну вартість об`єкта нерухомості № 201-20231209-0007041898 від 09.12.2023 (том 1 а.с. 23-25). Листом від 17.02.2023 [PERSON] повідомив ТОВ «АГРАРНІ СИСТЕМНІ ТЕХНОЛОГІЇ» про перехід до нього права власності на земельну ділянку кадастровий номер 1820980700:03:000:0144 та про те що її управителем є [PERSON] (том 1 а.с. 26, 27). Згідно договору купівлі-продажу права користування (оренди) земельних ділянок сільськогосподарського призначення № ЖТ_ПА_П_АСТ_ФА_ПЗ від 01.12.2023 ТОВ «АГРАРНІ СИСТЕМНІ ТЕХНОЛОГІЇ» продало ТОВ «ФАСТІВ АГРО» право користування, зокрема, згідно додатку № 1 до нього, на земельну ділянку кадастровий номер 1820980700:03:000:0144 (том 1 а.с. 77-78, 79-108). Згідно витягу з Державного реєстру речових прав № 360787508 від 03.01.2024 щодо земельної ділянки кадастровий номер 1820980700:03:000:0144, площею 7,1202 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за адресою: Житомирська область, Брусилівський район, Дивинська сільська рада 11.11.2015 зареєстровано право оренди на підставі договору оренди землі від 10.01.2015 (том 1 а.с. 109, 110). 02.01.2023 [PERSON] та [PERSON] підписали заяви про надання згоди на передачу орендованої земельної ділянки кадастровий номер 1820980700:03:000:0144 в суборенду (том 1 а.с. 109). Зміст спірних правовідносин та норми права, якими вони регулюються Відповідно до ч. 1\~ст. 2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст.\~4\~ЦПК\~України та ч. 2 ст.\~16\~ЦК\~України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною\~\~3 статті 12, статтями 76 - 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Засобами доказування у цивільній справі є показання свідків, письмові докази, речові і електроні\~\~докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які\~\~вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Згідно зі ст. ст. 41, 55 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються законом. Кожен має право будь - якими не забороненими законом способами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. За змістом частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з частиною першою статті 4, частиною першою статті 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно з статтею 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспорюваного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Аналіз вказаних норм вказує на можливість захисту права осіб на землю у будь-який спосіб, якщо такий спосіб є ефективним та не суперечить вимогам Закону. Відповідно до ст. ст. 14, 41 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. ст. 316, 321 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.\~\~Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до статті\~759 ЦК України\~за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. За положеннями\~статті 773 ЦК України\~наймач зобов`язаний користуватися річчю відповідно до її призначення та умов договору. Якщо наймач користується річчю, переданою йому у найм, не за її призначенням або з порушенням умов договору найму, наймодавець має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків. Наймач має право змінювати стан речі,\~\~переданої йому у найм, лише за згодою наймодавця. Передання наймачем речі у користування іншій особі (піднайм) можливе лише за згодою наймодавця, якщо інше не встановлено договором або законом. До договору піднайму застосовуються положення про договір найму (стаття 774 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно пункту 1 частини першої\~статті 611 ЦК України\~передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору (ч.ч.1, 2 ст. 651 ЦК України). За приписами ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Відповідно до\~статті 13 Закону України «Про оренду землі»\~договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. За правилом частини шостої\~статті 93 ЗК України\~орендована земельна ділянка або її частина може за згодою орендодавця передаватись орендарем у володіння та користування іншій особі (суборенда). Частиною першою\~статті 8 Закону України «Про оренду землі»\~передбачено, що орендована земельна ділянка або її частина може передаватися орендарем у суборенду без зміни цільового призначення, якщо це передбачено договором оренди або за письмовою згодою орендодавця (крім випадків, визначених законом). Згідно з частиною першою\~статті 32 Закону України «Про оренду землі»\~на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями\~24\~і\~25\~цього\~Закону\~та умовами договору, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених\~ЗК України\~та іншими законами України. Згідно ст. 520 ЦК України, боржник у зобов`язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом. Згідно ст. 204 ЦК України, Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Тлумачення цього пункту, а також ст. 627 ЦК України свідчить, що свобода договору має декілька складових, зокрема це свобода укладання договору, вибору контрагента, виду договору, визначення умов договору. Мотиви, з яких виходив суд та висновки суду Щодо позовної вимоги про визання відстунім у ТОВ «Фастів Агро» права оренди земельної ділянки Однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК України) і дії учасників приватних правовідносин мають бути добросовісними. Добра совість - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення (див. постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 квітня 2019 року в справі № 390/34/17 (провадження № 61-22315сво18),\~постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 11 листопада 2019 року у справі № 337/474/14-ц (провадження № 61-15813сво18). З урахуванням того, що норми цивільного законодавства мають застосовуватися із врахуванням добросовісності, то принцип добросовісності не може бути обмежений певною сферою. Тлумачення пункту 1 частини другої статті 16 ЦК України свідчить, що по своїй суті такий спосіб захисту як визнання права може застосовуватися тільки тоді, коли суб`єктивне цивільне право виникло і якщо це право порушується (оспорюється або не визнається) іншою особою (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 вересня 2022 року в справі № 127/23627/20 (провадження № 61-17025св21), постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 грудня 2022 року в справі № 233/4580/20 (провадження № 61-12524сво21)). Такий спосіб захисту як визнання права може застосовуватися для захисту (невизнання чи оспорювання) різноманітних приватних прав (зобов`язальних, речових, виключних, спадкових, права на частку в спільній частковій власності і т. д.). По своїй суті такий спосіб захисту як визнання права охоплює собою і визнання права відсутнім. Позивачем зазначалось про відсутність у орендаря ТОВ «АСТ» прав укладати договори щодо орендованої ділянки в зв`язку з відсутністю згоди власника ділянки, тобто наголошувалось на порушенням вимог ст. 520 ЦК України, в зв`язку з чим і заявлено вимогу про відсутність права оренди земельної ділянки в ТОВ «Фастів Агро». Однак, в судовому засіданні [PERSON] та [PERSON] вказали, що ще будучи власниками, надавали письмову згоду на укладення договору суборенди 01.02.2023, відповідні їх заяви досліджені судом. Тобто згода орендарем була отримана від власників, факт зберігання відповідних заяв у власників не вказують на їх відсутність як таку. Оскільки доводи відповідача та третіх осіб про не спростовані іншими належними й достатніми доказами, суд не погоджується з позицією представника позивача, що передача ділянки в суборенду відбулася без згоди власника. Крім того, суд враховує, що згідно змісту ст. 520 ЦК України та судової практики, недотримання вимог щодо отримання згоди кредитора на заміну боржника свідчить що договір переведення боргу не породив правових наслідків саме для кредитора. Однак, вказане не тотожне висновку про відсутність правових наслідків за спірним договором у боржника, що просить позивач в першій позовній вимозі. Тобто в даній справі можна прийти до висновку, що навіть у разі неотримання ТОВ «АСТ» як орендарем згоди власника земельної ділянки на відчуження прав оренди до ТОВ «Фастів Агро» не породило правових наслідків лише для кредитора (власника ділянки), проте права й обов`язки нового орендаря до ТОВ «Фастів Агро» - перейшли. В свою чергу, предметом спору в даній справі не були доводи позивача про нікчемність договору суборенди спірної земельної ділянки між ТОВ «АСТ» та ТОВ «Фастів Агро» від 01.02.2023 чи вимоги про недійсність даного договору, як і не було відповідних вимог щодо договору від 01.12.2023 між ТОВ «АСТ» та ТОВ «Фастів Агро» про купівлю-продаж права оренди. Тобто дані договори не визнані недійсними, не є нікчемними, відповідно, наявність в його сторін прав і обов`язків за ними не спростоване. Зокрема, і право оренди спірної ділянки за ТОВ «Фастів Агро». Як зазначив Верховний Суд у постанові від 03.07.2023, справа № 175/4639/19, відсутність згоди кредитора на переведення боргу не зумовлює нікчемності договору про переведення боргу між новим та первісним боржниками. Відсутність згоди кредитора на переведення боргу свідчить, що договір про переведення боргу між новим та первісним боржниками не породив правових наслідків для кредитора, тобто не відбулося переведення боргу. При цьому, наведена позивачем практика Верховного Суду у спорах щодо відсутності згоди кредитора на заміну боржника стосувалась саме спорів, де предметом позову були вимоги про визнання недійсним цих договорів, їх розірвання та скасування державної реєстрації (справа № 190/1564/16-ц), про стягнення коштів за договором позики (справа № 321/1260/19) чи спорів, де позивач доводив факт неукладення ним основного договору оренди (справа № 567/3/22), тобто судові рішення в цих спорах не є релевантними до даного спору. За наведеного вище, враховуючи неспростовану презумпцію правомірності договорів від 01.02.2023 та 01.12.2023 між ТОВ «АСТ» та ТОВ «Фастів Агро», їх неоспорюваність та дійсність, суд приходить до висновку про безпідставність позовної вимоги [PERSON] про визнання відсутнім у Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАСТІВ АГРО» права оренди земельної ділянки, кадастровий номер 1820980700:03:000:0144. Оцінюючи доводи позивача суд врахував, що наведених позовних вимог та встановлених обставин, доводи позивача про порушення порядку укладення договору суборенди від 01.02.2023 чи від 01.12.2023, у разі їх доведення, могли б бути підставами для висновку про недійсність даних договорів чи для застосування наслідків такої, але сама по собі позовна вимога «про визнання відсутнім права» не може бути задоволена відносно сторони договору, який є чинним та виконуваним, оскільки вказане йшло б в розріз з принципами правомірності договору та його обов`язковості. Крім цього, позивачем не доведено, які саме порушені права орендодавця можуть бути ефективно відновлені саме у спосіб визнання відсутнім права оренди земельної ділянки в ТОВ «Фастів Агро». Доводи позивача про можливу недобросовісність продавця, який не повідомив про надання згоди на укладення договорів суборенди, можуть оцінюватися у спорі про розірвання договору купівлі продажу чи визнання його недійсним, проте вказане не впливає на висновки суду у даній справі. Щодо вимоги про розірвання договору оренди від 10.01.2015. Позивач як на підставу для розірвання договору оренди від 10.01.2015 вказував на недобросовісність орендаря ТОВ «АСТ» щодо використання земельної ділянки, яка проявилась в безпідставних відчуженнях прав оренди до ТОВ «Фастів Агро» за договорами від 01.02.2023 та 01.12.2023. Однак, доводи позивача, що сама по собі передача орендарем без згоди власника орендованої земельної ділянки в суборенду є підставою для розірвання договору оренди суд відхиляє та вважає безпідставними, виходячи з наступного. Так, як зазначалося вище орендарем ТОВ «АСТ» було отримано письмові згоди від на той час власників земельної ділянки на укладення договору суборенди від 01.02.2023, вказані особи підвередили дані обставини в суді. Крім того, ані договір від 01.02.2023, ані договір від 01.12.2023 не визнавався недійсним та не розривався з підстав порушення прав позивача. Позивачем не наведено доказів порушення орендарем одного чи кількох з обов`язків орендаря, передбачених п. 31 Договору від 10.01.2015. Так, як підтвердив представник позивача, заборгованості по орендній платі за договором немає, відомостей про нецільове використання орендованої земельної ділянки судом не встановлено, як і інших підстав для розірвання договору, визначених в ст. 32 Закону України «Про оренду землі». За наведеного, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовної вимоги [PERSON] про розірвання договору оренди від 10.01.2015. В свою чергу, у справі № 133/158/16-ц, яку зазначав позивач, Верховний Суд задовольнив вимогу про розірвання договору в зв`язку з користуванням ділянкою іншою особою, а не орендарем, проте за обставин наявності інших порушень договору невиплати орендної плати, відсутності власних матеріально-технічних ресурсів (транспортних засобів, сільськогосподарської техніки). Тобто обставини та зміст порушень з боку орендаря в даній справі та тій, яку просив врахувати позивач, - є різними. При цьому суд враховує, що судовими рішеннями в подібних правовідносинах є такі рішення, де подібними є (1) предмети спору, (2) підстави позову, (3) зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини, а також має місце (4) однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин (аналогічна позиція викладена у\~постановах ВП ВС від 05.06.2018 у справі № 523/6003/14-ц, від 19.06.2018 у справі № 922/2383/16, від 20.06.2018 у справі № 755/7957/16-ц, від 26.06.2018 у справі № 2/1712/783/2011, від 26.06.2018 у справі № 727/1256/16-ц, від 04.07.2018 у справі N 522/2732/16-ц). Що стосується позовної вимоги про витребування земельної ділянки, то оскільки вказана вимога в розумінні ч. 1 ст. 188 ЦПК України є похідною від попередніх двох вимог, у задоволенні яких судом відмовлено, та за умови чинності договору оренди від 10.01.2015 та договору від 01.12.2023, суд не вбачає підстав для задоволення позовної вимоги про витребування земельної ділянки від ТОВ «Фастів Агро». Отже, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Розподіл судових витрат Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у зв`язку із відмовою в задоволенні позовних вимог, всі витрати по справі покладаються на позивача. Заяв про розподіл інших витрат не надійшло, представники сторін в частині витрат на правничу допомогу зробили заяви в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

Outcome: dismissed