Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-16 00:00:00

До суду надійшла позовна заява, в якій позивач, посилаючись на статті 364, 368, 372, 1217, 1223, 1226, 1261, 1269 ЦК України, 4-5. 15-16 УПК України, просить визнати за [PERSON] [INFO] , паспорт громадянки України [NUMBER] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , зареєстрованою за адресою: [ADDRESS] , право власності на 1/3 частку квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , набутої у спільну сумісну власність на підставі Договору міни житла, посвідченого 23 жовтня 1997 року приватним нотаріусом Славутицького міського нотаріального округу Київської області Степаненко В.Д., зареєстровано в реєстрі за № 4608, право спільної сумісної власності на яку 13 листопада 1997 року було зареєстровано Славутицьким міським бюро технічної інвентаризації Київської області в реєстровій книзі № 6 за реєстровим № 444/20, що залишилася як спадок після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] в м. Славутичі Вишгородського району Київської області, в порядку спадкування за законом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] , народилася [INFO] в м.Славутич Київської області Україна, її батьки: батько - [PERSON] та мати - [PERSON] , про що 14.11.2001 року було складено відповідний актовий запис № 183, місце державної реєстрації Відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Славутицького міського управління юстиції у Київській області. На підтвердження даних обставин до позову додано Свідоцтво про народження серія [NUMBER] , видане повторно 19.12.2013 року. Її батьки [PERSON] та [PERSON] знаходилися у шлюбі, який був зареєстрований 18.12.1988 року Лівобережним відділом реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м. Києві, про що було вчинено актовий запис № 4019 (Свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] ). Крім неї, в їх сім`ї є її рідна сестра [PERSON] [INFO] (Свідоцтво про народження серія [NUMBER] , видане 13.10.1989 міським відділом ЗАГСу м. Славутич Київська область). 21.07.2012 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції у Київській області був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] , після реєстрації якого її сестра взяла призвище чоловіка [PERSON] (свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] , видане 21.07.2012). У відповідності до Договору міни житла, посвідченого 23.10.1997 приватним нотаріусом Славутицького міського нотаріального округу Київської області Степаненко В. Д., зареєстрованого в Реєстрі за № 4608, її батьки [PERSON] , [PERSON] та її сестра [PERSON] набули у спільну сумісну власність трьохкімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 13 листопада 1997 року право спільної сумісної власності батьків та сестри на даний об`єкт нерухомого майна було зареєстровано Славутицьким міським бюро технічної інвентаризації Київської області в реєстровій книзі № 6 за реєстровим № 444/20, про що свідчить відповідний штамп на зворотній стороні договору міни житла. З того періоду часу і по сьогоднішній день офіційний статус даного житлового приміщення та його співвласники за правовстановлюючими документами не змінювався. [INFO] у м. Славутич Вишгородський район Київська область Україна померла її мати [PERSON] , [INFO] ,Свідоцтво про смерть серія [NUMBER] , видане 07.11.2023 року Славутицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). На момент смерті її матері, батьки були розлучені, на підтвердження чого додано до заяви копію рішення Славутицького міського суду Київської області від 17.03.2014 року про розірвання шлюбу у справі № 377/22/14-ц. 19.04.2024 року за її заявою, поданою у порядку та строки, визначені законом, державним нотаріусом Славутицької державної нотаріальної контори Наваліхіною О.О. було зареєстровано спадкову справу, номер у Спадковому реєстрі 72330285, номер у нотаріуса 27/2024, спадкодавець [PERSON] , про що свідчить Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі за № 76686253 від 19.04.2024 року. Після смерті матері [PERSON] постало питання прийняття та оформлення спадщини, яка залишилась після її смерті, до якої входить також її доля /частка/ у квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS] , розмір якої за її життя не був визначений. При зверненні до державного нотаріуса з питання подальшого оформлення спадщини, до складу якого входить доля (частка) її матері [PERSON] у праві спільної сумісної власності у вищевказаній квартирі, їй повідомили, що вона не зможе оформити своє право на спадщину, яка залишилася після її смерті, так як в Договорі міни житла, посвідченому 23.10.1997 року не було вказано розмір частки /долі/ кожного з співвласників під час набуття даної квартири у спільну сумісну власність, в тому числі і її матері [PERSON] , на підставі чого державним нотаріусом 07.06.2024 року за № 177/02-31 було винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Внаслідок цього вона позбавлена можливості належним чином у встановленому законом нотаріальному порядку посвідчити її право на спадщину та отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на долю (частку) матері [PERSON] у вищевказаній квартирі, так як під час її отримання у власність згідно Договору міни житла від 23.10.1997 року не були визначені частки кожного з співвласників, в тому числі і спадкодавця, її матері [PERSON] . Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. На даний час відповідно до Договору міни житла, посвідченого 23.10.1997 приватним нотаріусом Славутицького міського нотаріального округу Київської області Степаненко В. Д., зареєстровано в Реєстрі за № 4608, співвласниками квартири [ADDRESS] , є її батько [PERSON] , її сестра [PERSON] та її мати [PERSON] , яка померла [INFO] . Враховуючи вищенаведені обставини, вона змушена в судовому порядку вирішувати питання визнання права власності на долю (частку) даної квартири, яка залишалася як спадок після смерті матері, в порядку спадкування за законом. Відповідно до ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, яке має статус спільної сумісної власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Наскільки їй відомо, ніякої домовленості, ні усної, ні письмової, щодо часток кожного з співвласників у житловому приміщені, під час отримання його у власність шляхом приватизації між його співвласниками не було. Інше законом також не встановлено. Відповідно з цього виникало право кожного з співвласників на 1/4 частку вищевказаного житлового приміщення. [PERSON] , як спадкоємець першої черги за законом після смерті матері [PERSON] , у порядку та строки визначені законом, подала заяву про прийняття спадщини, за якою державним нотаріусом Славутицької міської нотаріальної контори було відкрито спадкову справу. Від прийняття спадщини вона не відмовлялася, що свідчить про її прийняття у встановленому законом порядку. Серед інших спадкоємців першої черги за законом на спадщину, коло яких визначено у ст. 1261 ЦК України, що залишилася після смерті матері, крім неї, є також її сестра [PERSON] , яка у порядку та строки, визначені законом, подала заяву про відмову від прийняття спадщини на її користь. Вищенаведені обставини, які підтверджені наданими письмовими доказами, свідчать про те, що спадковим майном, яке залишилося після смерті матері [PERSON] у квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS] , на яке вона має право в порядку спадкування за законом, є 1/3 частка даного об`єкту нерухомого майна, що за наявними правовстановлюючими документами належить спадкодавцю на праві спільної сумісної власності. Згідно Звіту про оцінку майна Фізичної особи - підприємця [PERSON] ринкова вартість об`єкту незалежної оцінки - трикімнатної квартири за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 61,3 м.кв., жилою площею 36, 5 м.кв. станом на 16.06.2024 становить 510 451 гривня, виходячи з чого ринкова (дійсна) вартість 1/3 частки даної квартири складає 170 150 гривень 33 копійки (510 451 грн. : 3). Враховуючи вищенаведені обставини з метою визначення розміру частки спадкодавця у праві спільної сумісної власності на нерухоме майно та визнання за нею, як спадкоємцем за законом, права власності на її долю (частку) в порядку спадкування, вона змушена звернутися з даною позовною заявою до суду. Ухвалою судді\~від 11\~вересня 2024\~року після виконання вимог, передбачених ч. 6 ст. 187 ЦПК України, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. 14.10.2024\~року на виконання ухвали суду від завідувача Славутицької державної нотаріальної контори надійшла копія спадкової справи №27/2024 відносно померлої [PERSON] . В призначене підготовче засідання 17.10.2024 року сторони не з`явились. Позивач [PERSON] у підготовче засідання не прибула, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином. Засобами поштового зв`язку до суду надіслала заяву вх.№ 6117/24 від 23.09.2024 року про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач [PERSON] в зал судового засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином. Засобами поштового зв`язку до суду надіслала заяву вх. № 6118/24 від 23.09.2024 року про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в зал судового засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином. До канцелярії суду подав заяву вх. № 6366/24 від 02.10.2024 року про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Оскільки відповідачі визнали пред`явлений позов і визнання позову не суперечить закону, тому суд за згодою сторін та враховуючи положення ч. ч. 3 ст. 200 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у даному підготовчому судовому засіданні та ухвалити рішення у справі. Судом встановлено, що [PERSON] , народилася [INFO] в м.Славутич Київської області Україна, батько - [PERSON] та мати - [PERSON] , про що 14.11.2001 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Славутицького міського управління юстиції\~у Київській\~області було складено актовий запис № 183. ( Свідоцтво про народження серія [NUMBER] , видане повторно 19.12.2013 року.) Батьки [PERSON] та [PERSON] знаходились у шлюбі, який був зареєстрований 18.12.1988 року Лівобережним відділом реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м. Києві, про що було вчинено актовий запис № 4019 (Свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] ). Відповідно до рішення Славутицького міського суду Київської області від 17.03.2014 року про розірвання шлюбу у справі № 377/22/14-ц шлюб було розірвано. У батьків [PERSON] та [PERSON] народилась [PERSON] [INFO] (Свідоцтво про народження серія [NUMBER] , видане 13.10.1989 міським відділом ЗАГСу м. Славутич Київська область). 21.07.2012 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції у Київській області був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] , після реєстрації якого призвище чоловіка - Білогура, дружини - [PERSON] (свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] , видане 21.07.2012 року). У відповідності до Договору міни житла, посвідченого 23.10.1997 приватним нотаріусом Славутицького міського нотаріального округу Київської області Степаненко В. Д., зареєстрованого в Реєстрі за № 4608, [PERSON] , [PERSON] яка діє від себе та від імені своєї неповнолітньої дочки [PERSON] набули у спільну сумісну власність трьохкімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 13 листопада 1997 року право спільної сумісної власності на об`єкт нерухомого майна що було зареєстровано Славутицьким міським бюро технічної інвентаризації Київської області в реєстровій книзі № 6 за реєстровим № 444/20, про що свідчить відповідний штамп на зворотній стороні договору міни житла. Відповідно до технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] власником зазначено [PERSON] . Згідно із свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 07 листопада 2023 року Славутицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції, [INFO] у м. Славутич Вишгородський район Київська область Україна померла [PERSON] , [INFO] . Відповідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 76686253 від 19.04.2024 року відкрито спадкову справу спадкова справа №27/2024 зареєстрована у спадковому реєстрі за №72330285 після смерті [PERSON] . Витягом № 597 про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб станом на 11.06.2024 року зареєстровано за адресою кв. [ADDRESS] [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Державним нотаріусом 07.06.2024 року за № 177/02-31 було винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] після смерті [PERSON] на частку вищевказаного нерухомого майна, у зв`язку з тим, що частка померлого у вказаному майні не визначена. Відповідно до\~звіту про оцінку майна ФОП [PERSON] , квартира [ADDRESS] , ринкова вартість квартири становить 510451 тисяч гривень. [PERSON] [INFO] зареєстрований в квартирі [ADDRESS] з 19.12.1997 року. [PERSON] [INFO] зареєстрована в квартирі [ADDRESS] з 19.12.1997 року. Відповідно до п. 10 ч. 1 постанови Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» № 807-ІХ від 17.07.2020 р. у Київській області утворено Вишгородський район (з адміністративним центром у місті Вишгород) у складі територій Вишгородської міської, Димерської селищної, Іванківської селищної, Петрівської сільської, Пірнівської сільської, Поліської селищної, Славутицької міської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України. Таким чином, м. Славутич віднесено до Вишгородського району Київської області. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. У ч. 1 ст.\~15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Із змісту позовної заяви вбачається, що відсутність визначення частки спадкодавця у праві спільної сумісної власності на квартиру позбавляє можливості позивачу отримати свідоцтво про право на спадщину за законом у позасудовому порядку, що підтверджено постановою державного нотаріуса Славутицької державної нотаріальної контори № 177/02-31 від 07.06.2024 про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Таким чином, позивач звернулася до суду із метою захисту свого спадкового права. Згідно зі ст. 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Ст. 1217 ЦК України\~визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини, відповідно до ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.\~1261\~ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1296 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину ( ч. 3 ст.. 1296 ЦК України). За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини ( ст..ст. 1220, 1222, 1270 ЦК України). Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Ч. 1 ст.\~15\~ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст.16 ЦК України, ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачено ст. 16 ЦК України. Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень ст..ст. 55, 124\~Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом, яка прийняла спадщину після смерті її матері [PERSON] , яка померла [INFO] . [PERSON] подала заяву про відмову від прийняття спадщини. Проте,\~державний нотаріус Славутицької міської державної нотаріальної контори Київської області Наваліхіна О.О. попередньо розглянувши документи, повідомила позивачу що частка, яка належить померлій не визначена. СУДОВІ ВИТРАТИ. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити судові витрати між сторонами. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За правилами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до платіжної інструкції від 15.07.2024 року позивачем сплачено судовий збір в сумі 1701,50 гривень (а.с.1). Вказана сума судового збору зарахована до спеціального фонду державного бюджету України (а.с.2). Виходячи з того, що позивачем сплачено судовий збір в сумі 1701,50 гривень, то з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору в рівних частках. На підставі викладеного,

Outcome: approved