Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-21 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із заявою, в якій просить встановити факт належності їй договору купівлі-продажу від 22.08.1996 року, укладеного [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] , яка діяла в інтересах [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого в реєстрі за № 3010 (дублікат зареєстровано в реєстрі за № 340). Заяву обґрунтовує тим, що 22.08.1996 року між [PERSON] [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] , яка діяла в її інтересах було укладено договір купівлі-продажу будинку [ADDRESS] . Вона на момент укладання договору була неповнолітньою особою та особисто не приймала участі оформлення та посвідченні договору. В тексті Договору вона була записана, як « [PERSON] ». Відомості про її право власності на даний час не було внесено в реєстр нерухомого майна. Вона звернулася до адвоката за допомогою в занесені відомостей до реєстру. 02.08.2024 року за загальнодоступними відомостями було встановлено відсутність майна під час пошуку майна за її кодом. Після цього 05.08.2024 року була подана заява через портал Дія за допомогою ЕЦП щодо внесення відомостей до реєстру прав власності на нерухоме майно. Через декілька днів її набрала реєстратор та повідомила, що треба особисто прибути та надати документи, які підтверджують відношення до будинку. Підстава - відмінне зазначення імені « [PERSON] » від імені « [PERSON] », запропоновано звернутися до нотаріуса для виправлення описки. Нотаріус в усній формі відмовила у вчиненні такої дії та повідомила, що слід звертатися до архіву. Факт належності їй Договору від 22.08.1996 року з іменем « [PERSON] » підтверджується письмовими доказами, у всіх документах зазначається її ім`я « [PERSON] ». При цьому, інформація по фізичній особі, як то день народження чи ідентифікаційний код, тощо є однаковими, що підтверджує інформацію про одну й ту ж саму особу, а тому вона вимушена звернутись в суд з даною заявою. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 09.09.2024 року заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами окремого провадження. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~В судове засідання заявником надана заява про розгляд справи без її участі та підтримання і задоволення вимог заяви. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Заінтересовані особи\~представники\~Виконавчого комітету\~Кропивницької міської\~ради та Департаменту надання\~адміністративних послуг\~Кропивницької міської\~ради в судове засідання не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлені, надали суду заяви та клопотання про розгляд справи у їх відсутності і відсутності заперечень проти задоволення заяви [PERSON] . \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що відповідно до паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Кіровським РВ УМВС України в Кіровоградській області 15.05.2010 року, дані заявника зазначено [PERSON] , [INFO] . \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ [PERSON] змінила своє прізвище на « [PERSON] », що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 12.09.2024 року № 00046953393. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Згідно свідоцтва про шлюб, виданого Фортечним районним у місті Кропивницькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) [PERSON] 22.04.2021 року уклала шлюб з [PERSON] та змінила своє прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », актовий запис № 191. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що 22.08.1996 року між [PERSON] [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] , яка діяла в інтересах [PERSON] , [INFO] , було укладено договір купівлі-продажу будинку [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Заявник на момент укладання договору була неповнолітньою особою та особисто не приймала участі оформлення та посвідченні договору, тексті Договору була записана, як « [PERSON] ». Як зазначає заявник була допущена помилка у написанні її імені в договорі купівлі-продажу і вказана помилка може бути усунута лише в судовому порядку. Окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Виходячи із змісту пункту 5 частини 2 статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.6\~ч. 1 ст. 315 ЦПК України\~суд розглядає заяви про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним в свідоцтві про народження або паспорті. У відповідності до п.12\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року\~(із змінами, внесеними згідно з\~Постановою Пленуму Верховного Суду України № 15 від 25.05.1998 року) «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу. Суд приймає до уваги пояснення заявника, що розбіжність в написанні її імені у правовстановлюючому документі може бути усунута лише в судовому порядку. Факт належності заявнику Договору купівлі-продажу від 22.08.1996 року з іменем « [PERSON] » підтверджується письмовими доказами, де у всіх документах заявника зазначається її ім`я « [PERSON] », інформація по фізичній особі, як то день народження чи ідентифікаційний код, тощо є однаковими, що підтверджує інформацію про одну й ту ж саму особу. Відповідно до висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у п. 45 рішення у справі «Бочаров проти України» від 17 березня 2011 року та у рішенні по справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року « ... суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів...». Як зазначає заявник встановлення даного юридичного факту має для неї юридичне значення, а саме забезпечить подальшу реалізацію її права на вільне користування і розпорядження своєю власністю. Таким чином, аналізуючи докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність і обгрунтованість заяви, а тому вона підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, суд відносить судові витрати по даній справі за рахунок заявника. \~\~\~\~

Outcome: approved