Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-09 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «Профіт-Капітал» звернулося до суду із позовною заявою де просить суд ухвалити рішення, яким стягнути із [PERSON] на його користь заборгованість у розмірі 117787 грн за договором №А74.21411.003829231 від 04.04.2018 року, а також стягнути судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3028 грн та 7000 грн на правову допомогу. В обґрунтуванні позовних вимог вказало, що 04.04.2018 року між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № №А74.21411.003829231. Згідно умов кредитного договору позичальник отримав кредит в розмірі 39999 грн, зі сплатою 15,5 % річних від залишкової суми кредиту з поверненням, сплатою кредиту та інших платежів, у тому числі процентів у терміни, передбачені встановленим кредитним договором, графіком щомісячних платежів. Банк повністю виконав свої зобов`язання згідно кредитного договору, відповідач не повернув отриманий кредит у встановлений кредитним договором термін та не сплатив нараховані інші платежі у тому числі проценти за кредитним договором. Станом на 19.12.2023 року сума боргу становить 117\~787 грн з яких: 29516,02 грн - сума основного боргу, 15814,20 грн - нараховані та не сплачені відсотки, 72456,78 грн - плата за обслуговування кредиту. 19.12.2023 року між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Оптіма Факторинг» укладено Договір факторингу №19/12-2023. Відповідно до п. 2.1 Договору факторингу АТ «Ідея Банк» відступає ТОВ «Оптіма Факторинг», а ТОВ «Оптіма Факторинг» приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження АТ «Ідея Банк» за плату та на умовах визначених Договором факторингу. Права вимоги які клієнт відступає фактору за цим Договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості Боржників перед АТ «Ідея Банк», та визначені в реєстрі боржників, що підписується сторонами у паперовому вигляді в день укладення цього договору. ТОВ «Оптіма Факторинг» зобов`язання за Договором факторингу виконав в повному обсязі, та відповідно перерахував суму на користь АТ «Ідея Банк». 22.12.2023\~року між\~ТОВ «Оптіма\~Факторинг» та\~ТОВ «ФК\~«Профіт Капітал»\~був укладений\~Договір факторингу\~№ 22/12-2023,\~відповідно до\~умов якого\~ТОВ «Оптіма\~Факторинг» передав\~(відступив),\~а ТОВ\~«ФК «Профіт\~Капітал» прийняв\~права вимоги\~до за\~Кредитним договором\~№ Z06.21778.005679850\~від 09.09.2019\~року.\~Відповідно до\~п.\~2.1\~за цим\~договором ТОВ\~«Оптіма Факторинг»\~відступає ТОВ\~«ФК «Профіт\~Капітал»,\~а ТОВ\~«ФК «Профіт\~Капітал» приймає\~права вимоги\~та в\~їх оплату\~зобов`язується передати\~грошові кошти\~в розпорядження\~ТОВ «Оптіма\~Факторинг» за\~плату та\~на умовах,\~визначених цим\~договором.\~Згідно з\~положенням п.\~2.2\~цього договору,\~права вимоги\~відступається в\~розмірі заборгованості\~боржників перед\~ТОВ «Оптіма\~Факторинг»,\~та визначені\~в друкованому\~реєстрі боржників,\~що підписується\~сторонами та\~в реєстрі\~боржників в\~електронному вигляді\~та надсилається\~разом з\~Актом приймання-передачі\~реєстру боржників\~в електронному\~вигляді.\~П.\~3.2\~цього договору\~передбачена загальна\~сума фінансування\~після відступлення\~прав вимоги\~яка становить\~11776112,00\~грн.\~На виконання\~вимоги даного\~договору,\~ТОВ «ФК\~«Профіт Капітал»\~перерахувало на\~рахунок ТОВ\~«Оптіма Факторинг»\~11776112,00\~грн.\~та відповідно\~було здійснено передачу реєстру боржників. За таких обставин до ТОВ «ФК «Профіт Капітал», починаючи з 22.12.2023 року, відповідно до договору факторингу №12/90, перейшло право за Договором № А74.21411.003829231 від 04.04.2018 року, укладено між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] . Тому позивач звернувся до суду для захисту своїх майнових прав та інтересів. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 07.08.2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання позивач ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» свого представника не направив, однак у позовній заяві прохає здійснювати розгляд справи без участі представника позивача та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове за сідання повторно не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, про день, місце та час слухання справи була повідомлена належним чином, правом на подання відзиву не скористалася. Враховуючи, що відповідач, яка була належним чином повідомлена про місце і час розгляду справи, повторно не з`явилася в судове засідання без повідомлення причин своєї неявки, відзиву до суду не подала та з урахуванням клопотання сторони позивача, суд вирішив на підставі ст. 247, 280 ЦПК України, провести розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо дослідивши всі наявні докази у справі, з`ясувавши всі обставини, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 04.04.2018 року між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №А74.21411.003829231, а також договір добровільного страхування життя №А74.21411.003829231. Згідно умов Кредитного договору: Банк надає позичальнику кредит на поточні потреби в сумі 39 999,00 грн, а позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами згідно умов цього Договору (п.1.1. Договору); Банк надає кредит у день підписання цього договору строком на 48 місяців (п.1.2. Договору); за користування кредитом позичальник сплачує річну змінювану процентну ставку в розмірі, що визначається, як змінна частина ставки (9,5 % яка може бути змінена), що збільшена на 6 % (Маржу Банку) та складає 15,5% (п.1.3-1.4. Договору); згідно таблиці обчислення загальної вартості кредиту сума щомісячного платежу становить 3088,57 грн, а останній в сумі 3088,55 грн. (п.6.1. Договору); Позичальник надає свою згоду на укладення за рахунок Позичальника, як страхувальника та застрахованої особи договору добровільного страхування життя. Цим договором Позичальник доручає та дає розпорядження Банку переказати страховику в безготівковій формі кредитні кошти в частині суми страхового платежу, належного страховику, через транзитний рахунок Банку. Позичальник погоджується на страхування своїх, як застрахованої особи, пов`язаних із життям майнових інтересів, що не суперечить чинному законодавству України, згідно договору страхування, вигодонабувачем за яким виступає Банк (п.1.12 Договору). Позивачем на підтвердження наявності та розміру заборгованості, яка підлягає стягненню з Позичальника на його користь, окрім копії кредитного договору №А74.21411.003829231, також додано, в копіях, заяву про акцепт на укладення Договору про використання аналога власноручного підпису та відтиску печатки, Паспорт споживчого кредиту (інформація що надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит), Додаток до паспорта споживчого кредиту графік щомісячних платежів за договором кредиту, Анкета-заява, Заяви-згоди, Заява на приєднання до договору добровільного страхування, Ордери-розпорядження за №1 про видачу кредиту в сумі 32127,71 грн та №2 про сплату страхового платежу в сумі 7871,29 грн, розрахунок заборгованості від 19.12.2023 року. Дослідивши означені докази, суд встановив, що перед укладенням кредитного договору [PERSON] була ознайомлена з усіма його умовами і погодилася укласти договір саме на таких умовах, про що свідчить її підпис у означених вище документах. Також судом встановлено факт видачі [PERSON] кредитних коштів, що підтверджується копіями ордерів-розпоряджень. Згідно ст.\~638\~ЦК України,\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно ст.\~640\~ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно ст.\~642\~ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Відповідно до\~статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.2 ст. 1054\~та ч.2 ст.\~1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до вимог\~статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно\~статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В силу\~ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння заміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно\~ст. 610 ЦК України, порушення зобов`язання є його невиконання або виконання, порушення умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до ч.2\~ст.\~625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу та розмір процентів, встановлений договором. Відповідно до ч.1\~ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконанням ним грошового зобов`язання. Згідно з ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. У ч. 2 ст. 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. За висновками Верховного Суду України, що викладені у постанові № 6-979цс15 від 23 вересня 2015 року, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Оскільки боржник не сплачував заборгованість за кредитним договором ні новому, ні старому кредитору, внаслідок чого в останнього утворилася заборгованість, правильним є стягнення заборгованості на користь нового кредитора, оскільки неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. Частиною першою статті 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно з ч. 1\~ст. 1078 ЦК України\~предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Досліджуючи документи надані позивачем на підтвердження наявності у нього права вимоги до відповідача судом встановлено наступне. 19.12.2023 року між АТ «Ідея Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Оптіма Факторинг» укладено Договір факторингу №19/12-2023, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором №А74.21411.003829231 від 04.04.2018 року укладеними між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] перейшло до ТОВ «Оптіма Факторинг». Відповідно до п.2.1., п.2.2. Договору за цим Договором Клієнт відступає Фактору, а Фактор приймає Права Вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату та на умовах, визначених цим Договором. Права Вимоги, які Клієнт відступає Фактору за цим Договором, відступаються (передаються в розмірі Заборгованості Боржників перед Клієнтом, та визначені в Реєстрі Боржників, що підписується Сторонами, у паперовому вигляді в день укладання цього Договору та надсилається Клієнтом Фактору в електронному вигляді засобами корпоративного зв`язку у захищеному паролем файлі в день укладання цього Договору. Реєстр Боржників після належного його підписання Сторонами вважається невід`ємною частиною цього Договору. Згідно п.3.1. Договору загальна сума фінансування, що надається фактором Клієнту під відступлення Прав вимоги становить 11776112 грн. та включає в себе фінансування відповідно до Реєстру Боржників № 1,2,3. Згідно копії платіжної інструкції №45 від 20.12.2023 року вбачається здійснення ТОВ «Оптіма Факторинг» оплати АТ «Ідея Банк» за відступлення прав вимоги за Договором факторингу №19/12-2023 від 19.12.2023 року. Відповідно до Реєстру боржників №1 до Договору факторингу ТОВ «Оптіма Факторинг» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №А74.21411.003829231 від 04.04.2018 в сумі 117\~787 грн з яких: 29516,02 грн - сума основного боргу, 15814,20 грн нараховані та не сплачені відсотки, 72456,78 грн - плата за обслуговування кредиту. Таким чином, позивачем доведено суду, що за зазначеним Договором Факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) фактор передав грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, як це передбачено договором, а тому доведено, що клієнт відступив факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). 22.12.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Оптіма Факторинг» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «Профіт Капітал» був укладений Договір факторингу №22/12-2023, відповідно до умов якого ТОВ «Оптіма Факторинг» передав (відступив), а ТОВ «ФК «Профіт Капітал» прийняв права вимоги до [PERSON] за Кредитним договором №А74.21411.003829231 від 04.04.2018. Відповідно до Реєстру боржників №1 до Договору факторингу ТОВ «ФК «Профіт Капітал» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №А74.21411.003829231 від 04.04.2018 в сумі 117\~787 грн з яких: 29516,02 грн - сума основного боргу, 15814,20 грн нараховані та не сплачені відсотки, 72456,78 грн - плата за обслуговування кредиту. Досліджуючи документи надані позивачем на підтвердження наявності у нього права вимоги до відповідача судом встановлено наступне. Відповідно до п.2.1., п.2.2. Договору за цим Договором Клієнт відступає Фактору, а Фактор приймає Права Вимоги та в їх оплат зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату та на умовах, визначених цим Договором. Права Вимоги, які Клієнт відступає Фактору за цим Договором, відступаються (передаються в розмірі Заборгованості Боржників перед Клієнтом, та визначені в Реєстрі Боржників, що підписується Сторонами, у паперовому вигляді в день укладання цього Договору та надсилається Клієнтом Фактору в електронному вигляді засобами корпоративного зв`язку у захищеному паролем файлі в день укладання цього Договору. Реєстр Боржників після належного його підписання Сторонами вважається невід`ємною частиною цього Договору. Згідно п.3.1. Договору загальна сума фінансування що надається фактором Клієнту під відступлення Прав вимоги становить 11861032,61 грн. та включає в себе фінансування відповідно до Реєстру Боржників № 1,2,3. Згідно копії платіжної інструкції №376 від 26.12.2023 року вбачається здійснення ТОВ «ФК «Профіт Капітал» оплати ТОВ «Оптіма Факторинг» за відступлення прав вимоги за Договором факторингу №22/12-2023 від 22.12.2023 року. Таким чином, позивачем доведено суду, що за зазначеним Договором Факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) фактор передав грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, як це передбачено договором, а тому доведено, що клієнт відступив факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За вимогами ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Таким чином, належними вважатимуться докази, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення сторін або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Вони мають належати до складу підстав позову або підстав заперечень проти нього і характеризуватися значущістю для визначення спірних правовідносин та зумовленістю цих фактів нормами матеріального права. Відповідно до частини четвертої\~статті 263 ЦПК України\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У Постанові Верховного Суду від 30.01.2018 року по справі №161/16891/15-ц вказано, що відповідно до змісту частини першої статті 1050 ЦК України з урахуванням статей 526, 527, 530 ЦК України, банк має довести надання позичальникові грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором. Позивачем доведено суду виконання свого зобов`язання щодо надання позичальникові грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором. Відповідач відзиву з відповідними доказами із запереченнями проти позову та в спростування доводів позивача до суду не подав. В наслідок порушення позичальником свого зобов`язання у неї утворилася заборгованість у сумі 117\~787 грн з яких: 29516,02 грн - сума основного боргу, 15814,20 грн нараховані та не сплачені відсотки, 72456,78 грн - плата за обслуговування кредиту, яка підтверджується наданим розрахунком заборгованості. Тож, враховуючи, що відповідач свої зобов`язання за договором не виконала, заборгованість не сплатила, не надала суду доказів на спростування вказаної заборгованості та її розміру, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно п.6 ч.1 ст. 264 ЦПК України, ухвалюючи рішення суд, зокрема вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, згідно положень ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що позов підлягає до задоволення, тож судові витрати зі сплати судового збору у сумі 3028 грн слід стягнути з відповідача на користь позивача. Відповідно до\~п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України, до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Частина 8 ст. 141 ЦПК України визначає, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази\~подаються до\~закінчення судових\~дебатів у\~справі або\~протягом п`яти\~днів після\~ухвалення рішення\~суду за\~умови,\~що до\~закінчення судових\~дебатів у\~справі сторона\~зробила про\~це відповідну\~заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Позивачем подано до суду договір про надання правової допомоги №28092021-1 від 28.09.2021 року, що укладений між ТОВ «ФК «Профіт Капітал» та Адвокатським об`єднанням Правовий діалог», додаткову угоду №11 від 23.05.2024 року до договору №28092021-1 від 28.09.2021 року, акт прийому-передачі наданої правової допомоги №1 від 12.06.2024 року, згідно якого погоджено надання Адвокатським об`єднанням Товариству послуг щодо кредитного договору №А74.21411.003829231 [PERSON] в сумі 7000 грн. (проведено консультації з клієнтом, здійснено вивчення документів підготовлено проект позовної заяви для направлення до суду), платіжну інструкцію від 13.06.2024 року №760 щодо оплати правової допомоги за договором №28092021-1 від 28.09.2021 року відповідно до акту приймання передачі №1 від 12.06.2024 року. Положеннями\~статті 59 Конституції України\~закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. У рішенні Європейського суду з прав людини від 23.01.2014 (справа «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними й неминучими, а їх розмір обґрунтованим (п.268). У додатковій Постанові від 19 лютого 2020 року\~справі № 755/9215/15-ц, Велика Палата Верховного суду, наголосила, що\~при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. У Постановах Верховного Суду у\~справі №\~905/1795/18 від \~24 жовтня 2019 року та у\~справі №\~922/2685/19 від 08 квітня 2020 року визначено, що\~суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial