Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-20 00:00:00

22 березня 2024 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Івано-Франківського відділу державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Перша Івано-Франківська державна нотаріальна контора про скасування обтяження нерухомого майна. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що є спадкоємцем [PERSON] , який був її чоловіком та який помер [INFO] . До складу спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON] , ввійшла 1/4 частина квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , що належала останньому на підставі свідоцтва про право власності на житло від 24 липня 1997 року. Маючи намір оформити спадщину після померлого чоловіка, позивач звернулася до Приватного нотаріуса в місті Івано-Франківську Чіпко Наталії Зіновіївни, де дізналася, що на 1/4 частину квартири, належну її чоловікові [PERSON] , накладено арешт, та роз`яснено, що для отримання свідоцтва про право на спадщину необхідно вирішити питання щодо зняття арешту зі спадкового майна. Як слідує з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за № 366735217 від 21 липня 2024 року, має місце наступне обтяження: Номер запису про обтяження: 1353472; дата та час державної реєстрації: 05 жовтня 2004 року 12:01:20; реєстратор: Перша Івано-Франківська державна нотаріальна контора; Підстава виникнення обтяження: постанова, б/н, 30 вересня 2004 року, ДВС м. Івано-Франківськ, ДВ [PERSON] . Намагаючись з`ясувати на підставі якого саме документу державним виконавцем Кульбанським В.М. була винесена вище вказана постанова про накладення арешту на нерухоме майно, позивач звернулася до відділу ДВС у м. Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) з відповідною заявою про надання інформації та скасування постановленої в 2004 році постанови, де отримала відмову. Позивач вважає, що накладене державною виконавчою службою м. Івано-Франківська обтяження, обмежує її у праві володіння, користування та розпорядження нерухомим майном, що призвело до того, що вона позбавлена можливості належним чином оформити спадкові права після смерті чоловіка та отримати свідоцтво про право на спадщину за законом. За таких обставин позивач просить скасувати обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна: номер запису про обтяження 1353472; дата та час державної реєстрації 05жовтня 2004 року 12:01:20; державний реєстратор: Перша Івано-Франківська державна нотаріальна контора; підстава виникнення обтяження: Постанова б/н від 30 вересня 2004 року ДВС міста Івано-Франківськ; об`єкт обтяження: квартира, адреса: [ADDRESS] (а.с.1-7). Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22 березня 2024 року дану справу розподілено головуючому судді Мелещенко Л.В. (а.с.28-29). Ухвалою суду від 26 березня 2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження з викликом сторін (а.с. 30-31). Ухвалою суду від 25 липня 2024 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с. 52-54). Позивач у судове засідання не прибула, попередньо подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити у повному обсязі (а.с. 50). У судове засідання представник відповідача не прибув, попередньо подав до суду заяву про розгляд справи у відсутності представника відділу (а.с. 43). Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача у судове засідання не з`явився, попередньо до суду подана заява про розгляд справи у відсутності представника Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори (а.с. 42). Суд, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 05 серпня 1978 року був укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Прізвище дружини після укладення шлюбу [PERSON] (а.с.14). [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.15). Після смерті [PERSON] зареєстрована спадкова справа (а.с. 16). Відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло від 24 липня 1997 року, квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] , на праві спільної сумісної власності належить [PERSON] , [PERSON] , чоловіку, [PERSON] , дочці, та [PERSON] , дочці (а.с.17-18). Позивачу Івано-Франківським обласним бюро технічної інвентаризації видана довідка про технічні характеристики квартири за адресою: [ADDRESS] (а.с.19). [PERSON] на праві спільної часткової власності належить 1/4 частка квартири за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією Витягу з Державного реєстру речових прав та відповіддю № 857607 від 21 жовтня 2024 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 20, 64-65). Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за № 366735217 від 21 липня 2024 року, стосовно квартири за адресою: [ADDRESS] , має місце, наступне обтяження: Номер запису про обтяження: 1353472; дата та час державної реєстрації: 05 жовтня 2004 року 12:01:20; реєстратор: Перша Івано-Франківська державна нотаріальна контора; Підстава виникнення обтяження: постанова, б/н, 30 вересня 2004 року, ДВС м. Івано-Франківськ, ДВ [PERSON] (а.с.21). Першою Івано-Франківською державною нотаріальною конторою була дана відповідь [PERSON] стосовно документів, на підставі яких було зареєстровано накладення арешту 05 жовтня 2004 року за № 1353472 на 1\\4 частку квартири за адресою: [ADDRESS] , що належала [PERSON] . Повідомлено, що згідно Акту № 7 від 30 травня 2012 року про вилучення для знищення документів, не внесених до Національного архівного фонду, наряди документів (постанови, ухвали, повідомлення тощо) по накладенню і зняттю заборон та арештів відчуження нерухомого та рухомого майна за 2004 рік були знищені, оскільки закінчились строки їх зберігання (а.с. 22). Позивач зверталася до керівника Івано-Франківського відділу державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про надання інформації та скасування обтяження нерухомого майна, в якій просила надати інформацію на підставі яких документів державним виконавцем Кульбанським В.М було винесено постанову б\\н від 30 вересня 2004 року про накладення арешту на 1/4 частку квартири за адресою: [ADDRESS] , та належить [PERSON] ; надання копії постанови про накладення арешту за наявності; та винесення постанови про скасування арешту на згадану вище частку квартири (а.с.23-24). Івано-Франківським відділом державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції була дана відповідь [PERSON] на її заяву, якою повідомлено, що у відділі відсутня запитувана нею інформація, рекомендовано звернутися до Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори (а.с.25). Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина перша\~статті 4 Цивільного процесуального кодексу України). Відповідно до статті 5 Цивільного процесуального кодексу України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Згідно принципу диспозитивності, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша\~статті 13 Цивільного процесуального кодексу України). Конституцією України\~(статтею 41) та статтею 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~закріплений принцип непорушності права приватної власності, що означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону, за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Конституція України\~у\~статті 47\~проголошує, що кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду. Частина перша статті 316 Цивільного кодексу України передбачає, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. У відповідності з положеннями статті 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. За змістом статті 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Особливості здійснення права власності на культурні цінності встановлюються законом. Згідно частини першої-другої статті 56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Частинами першою-другою\~статті 50\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження» (в\~редакції,\~чинній на\~час внесення\~заборони)\~передбачено,\~що у\~разі закінчення\~виконавчого провадження,\~повернення виконавчого\~документа до\~суду,\~який його\~видав,\~арешт,\~накладений на\~майно боржника,\~знімається,\~відомості про\~боржника виключаються\~з Єдиного\~реєстру боржників,\~скасовуються інші\~вжиті виконавцем\~заходи щодо\~виконання рішення,\~а також\~проводяться інші\~необхідні дії\~у зв`язку\~із завершенням\~виконавчого провадження. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Відповідно до\~пункту 6\~частини першої\~статті 24Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», підставою для відмови в державній реєстрації прав є наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно. У відповідності\~до пункту\~1\~частини другої\~статті 27\~Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація обтяжень проводиться на підставі судового рішення щодо набуття, зміни або припинення обтяження речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості, що набрало законної сили. Судом встановлено, що на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , накладений арешт, підстава виникнення обтяження: постанова, б/н, 30 вересня 2004 року, ДВС м. Івано-Франківськ, ДВ [PERSON] В Івано-Франківському відділі державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відсутня інформація про наявність відкритого виконавчого провадження, боржником за яким є [PERSON] , а також усі документи про арешти відчуження нерухомого та рухомого майна за 2004 рік знищені у зв`язку з закінченням строків їх зберігання. Наявність арешту на нерухоме майно, право власності на яке зареєстроване за спадкодавцем, спадкоємцем якого є позивач, порушує права позивача, оскільки вона не може зареєструвати право власності на квартиру через наявність арешту на це майно за відсутності підстав для арешту. За таких обставин, враховуючи те, що обтяження нерухомого майна без законних підстав обмежує здійснення позивачем права власності належним їй майном, тому порушені права позивача підлягають захисту шляхом скасування обтяження, накладеного на частину квартири. У відповідності до частини першої статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Виходячи із вищевикладеного, суд, оцінивши докази, надані сторонами у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, відповідно до статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, дійшов висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню повністю. На підставі вищевикладеного, відповідно до ст.ст. 41,\~47, 129 Конституції України, ст.ст. 316-319, 391 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved