Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-22 00:00:00

06.08.2024 [PERSON] звернулася до Ленінського районного суду м. Полтави із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позову зазначила, що з 19.07.2008 сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. У шлюбі у сторін народилося двоє дітей: [PERSON] , 2009 року народження та [PERSON] , 2013 року народження. Шлюб між сторонами розірваний 01.11.2021. Відповідач з лютого 2021 року не бере участі у вихованні та утриманні спільних дітей. Відповідач інших утриманців не має, працездатний, отримує дохід, має нерухоме майно, його стан здоров`я дозволяє йому працювати. Тому позивачка просить суд: стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , 2009 року народження та [PERSON] , 2013 року народження, в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 1 грудня 2021 року і до повноліття дитини. Ухвалою суду від 28.08.2024 позовна заява залишена без руху, встановлений позивачці строк для усунення вказаних в ухвалі недоліків. Заявою від 02.09.2024 недоліки позовної заяви усунуті. Ухвалою суду від 04.09.2024 у справі відкрите спрощене позовне провадження, призначене у справі перше судове засідання. Позивачка у судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву, у якій підтримала позовні вимоги, просила розглянути справу без її участі. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, у якій позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дітей у встановленому законом розмірі, з часу звернення позивачки [PERSON] до суду. Просив розглянути справу без його участі. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, особа, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, об`єктивно оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, дійшов таких висновків. Судом встановлено, що з 19.07.2008 сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірваний рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 01.11.2021 (а.с.5). [INFO] народилась [PERSON] , батьками якої зазначені: [PERSON] та [PERSON] (копія свідоцтва про народження а.с. 3). [INFO] народився [PERSON] , батьками якого зазначені: [PERSON] та [PERSON] (копія свідоцтва про народження а.с. 8). Після розірвання шлюбу, позивачка 20.09.2022 уклала шлюб із [PERSON] та змінила прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 9). Відповідно до витягів з реєстру територіальної громади від 14.12.2022, зареєстроване місце проживання [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] (а.с. 17, 18, 20). Статтею 180 Сімейного кодексу України\~(далі\~СК України) передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3\~ст. 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2\~ст. 182 СК України\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з положеннями частин першої-третьої\~статті 183 СК України,\~частка\~заробітку (доходу)\~матері,\~батька,\~яка буде\~стягуватися як\~аліменти на\~дитину,\~визначається судом.\~Якщо стягуються\~аліменти на\~двох і\~більше дітей,\~суд визначає\~єдину частку\~від заробітку\~(доходу)\~матері,\~батька на\~їх утримання,\~яка буде\~стягуватися до\~досягнення найстаршою\~дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Відповідно до ч. 1\~ст. 191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Судом встановлено, що сторони на даний час спільно не проживають, неповнолітні діти сторін проживають із позивачкою, яка, фактично, несе витрати на їх утримання, відповідач позов визнав частково, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дітей у встановленому законом розмірі, тому позов у частині стягнення аліментів належить до задоволення. Щодо позовної вимоги позивача про стягнення аліментів починаючи з 01.12.2021 суд зазначає таке. Позивачка звернулася до суду із позовом 06.08.2024. Статтею 191 СК України\~передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Слід зазначити, що ухилення від сплати аліментів може виражатися у тому, що зобов`язана особа ухилялась від укладення договору про сплату аліментів на утримання дитини, приховувала своє місцезнаходження або свій заробіток (доходи), не реагувала на направлені їй листи та інші подібні дії. Обов`язковою умовою присудження аліментів за минулий час є доведеність саме позивачем вжиття заходів щодо одержання аліментів з відповідача та неможливість їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. За загальними правилами\~Сімейного кодексу України\~вважається недоцільним обтяжувати відповідача виплатами за минулий період, якщо позивач не вжив заходів щодо одержання аліментів (у тому числі не подав позов про стягнення аліментів, залишив його без розгляду) з особистих мотивів. Вимоги позивача про стягнення аліментів за минулий час мають бути підтверджені офіційними зверненнями стягувача до платника аліментів, за відсутності таких доказів вимоги є необґрунтованими й задоволенню не підлягають. Матеріали справи не містять жодних доказів, що позивач вживала до подачі вказаного позову до суду належних заходів щодо одержання аліментів з відповідача, та доказів ухилення відповідача від сплати аліментів у розумінні ч. 2\~ст. 191 СК України. Отже, підстави для стягнення аліментів з відповідача за попередній період, а саме: з 01.12.2021, відсутні, а тому така позовна вимога задоволенню не підлягає. Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно з вимогами\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позивач була звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з позовною заявою, судовий збір відповідно до вимог\~статті 141 ЦПК України\~підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial