Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-13 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду та просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у сумі 18388 гривень 16 копійок. Свої вимоги мотивує тим, що 28 лютого 2020 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено кредитний договір №378317800, який було підписано відповідачем шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідач, отримавши у кредит грошові кошти, зобов`язання за вказаним договором щодо їх повернення належним чином не виконав, у результаті чого і виникла зазначена вище заборгованість. Окрім цього, на підставі укладених з позивачем договорів факторингу кредитори відступили належні їм права вимоги, а позивач набув всі права кредитора за зазначеним вище кредитними договорами й має право вимоги до відповідача. Сторони про дату, час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, ухвалою суду від 31 липня 2024 року постановлено розгляд справи здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відповідач відзив не подав.\~ Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що 28 лютого 2020 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем було укладено кредитний договір, за умовами якого останній отримав кредит у сумі 6750 гривень на строк 28 днів з процентною ставкою 0,83% за кожний день користування кредитом, у випадку користування кредитом понад строк 1,70%. Відповідно до пункту 1.1. Договору товариство зобов`язується надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети на суму 6750 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно п.1.3., п.1.4, або п.1.5. цього договору. Згідно з пунктом 1.2. кредит надається (Договір укладається) строком на 28 днів від дати отримання кредиту позичальником. Пунктом 1.3. Договору визначено, що на період строку, визначеного п.1.2. Договору, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за дисконтною процентною ставкою в розмірі 0,83 відсотків від суми кредиту за кожний день користування кредитом Відповідно до пункту 1.4. Договору у випадку користування кредитом понад строк, встановлений а. 1.2. Договору, умови щодо нарахування процентів за дисконтною процентною ставкою скасовуються і до взаємовідносин між сторонами застосовується базова процентна ставка в розмірі 1,70 відсотків від суми кредиту за кожний день користування кредитом, відповідно до чого позичальник зобов`язується сплатити товариству різницю між фактично сплаченими процентами за дисконтною та нарахованою базовою процентними ставками за весь строк користування кредитом (від дати отримання кредиту до фактичної дати його повернення). Згідно з пунктом 4.7. сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником та товариством в якості підпису позичальника буде використовуватись електронний підпис одноразовим ідентифікатором, відповідно до правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис. З платіжного доручення №02е80515-1569-4е7f-b26a-845f7a3c9b61 від 28 лютого 2020 року та довідки АТ КБ «ПриватБанк» №06/2024 від 07 червня 2024 року вбачається, що 28 лютого 2020 року товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало [PERSON] (код [NUMBER] ) на його картковий рахунок в АТ КБ «ПриватБанк»\~ №5168 74хх хххх 2361 кошти згідно договору №378317800 від 28 лютого 2020 року у сумі 6750 гривень (ID платежу 1256315667). 28 листопад 2018 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу, за умовами якого перше відступило товариству з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» за плату належні йому права вимоги, а останнє у свою чергу прийняло права вимоги до боржників, зокрема, до відповідача, про що свідчать договір факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, витяг з реєстру прав вимоги №88 від 08 липня 2020 року, довідка товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» №378317800/ФК від 17 червня 2024 року. Відповідно до пункту 8.2 договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопад 2018 року строк дії договору факторингу закінчується 28 листопада 2019 року. 28 листопад 2019 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» було укладено додаткову угоду №19 до договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопад 2018 року, відповідно до якої строк дії договору факторингу продовжено до 31 грудня 2020 року. Всі інші умови договору залишились без змін. Також 31 грудня 2020 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду №26 до договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, у якій строк договору продовжено до 31 грудня 2021 року. Відповідно до цієї угоди договір факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року викладено у новій редакції, але його дату укладання не змінено й залишено 28 листопада 2018 року. Крім того, 31 грудня 2021 року товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» було укладено додаткову угоду №27 до договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопад 2018 року й продовжено строк дії договору факторингу до 31 грудня 2022 року. При цьому, всі інші умови договору залишились без змін. 05 серпня 2020 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» та товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу, відповідно до умов якого до товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідача, що підтверджується договором факторингу №05/0820-01 від 05 серпня 2020 року та витягом з реєстру прав вимоги №9 від 30 травня 2023 року. Відповідно до пункту 8.2 договору факторингу №05/0820-01 від 05 серпня 2020 року строк дії договору факторингу закінчується 04 серпня 2021 року. 03 серпня 2021 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс»\~ було укладено додаткову угоду №2 до договору факторингу №05/0820-01 від 05 серпня 2020 року, відповідно до якої строк дії договору факторингу продовжено до 31 грудня 2022 року. Також 30 грудня 2022 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» було укладено додаткову угоду №3 до договору факторингу №05/0820-01 від 05 серпня 2020 року, відповідно до якої сторони домовились продовжити строк дії договору до 30 грудня 2024 року включно. Всі інші умови договору залишились без змін. 14 червня 2024 року між товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «Онлайн Фінанс» та товариством з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» було укладено договір факторингу, відповідно до умов якого позивач набув право вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, зокрема, й до відповідача, про що свідчать договір факторингу №14/06/24 від 14 червня 2024 року, акт прийому-передачі реєстру боржників від 14 червня 2024 року та реєстр боржників від 14 червня 2024 року. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №14/06/24 від 14 червня 2024 року та виписки з особового рахунка за період з 14 червня 2024 року по 11 липня 2024 року заборгованість відповідача за зазначеним вище кредитним договором №378317800 від 28 лютого 2020 року становить 18388 гривень 16 копійок, у тому числі: 6538 гривень 50 копійок прострочене тіло; 11849 гривень 66 копійок прострочені відсотки. Обмірковуючи правомірність позовних вимог, суд зважає на таке. Згідно з статями 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з частиною 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Частиною першою статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В абзаці другому частини другої статті 639 ЦК України визначено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Згідно з частиною першою статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до частин 1 та 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особi, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дiй чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, i це роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з частиною 1 статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб) а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Частиною 1 статті 1078 ЦК України визначено, що предметом договору факторингу має бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Оцінюючи обґрунтованість позовних вимог, суд враховує також таке. Кредитний договір №378317800 був укладений між товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем 28 лютого 2020 року, натомість, договір факторингу №28/1118-01, за яким товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» відступило право вимоги товариству з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс», був укладений 28 листопада 2018 року, тобто, на момент укладення договору факторингу між первісним кредитором та боржником [PERSON] ще не виникло зобов`язання, а отже, у первісного кредитора не виникло право вимоги за зобов`язанням, яке він міг би передати товариству з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» на підставі договору факторингу від 28 листопада 2018 року. Оскільки товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» право вимоги щодо відповідача [PERSON] , як боржника у зобов`язанні, не набуло, то таке право не було передане цим товариством на підставі договору факторингу від 05 серпня 2020 року товариству з обмеженою відповідальністю «ФК «Онлайн Фінанс», яке у свою чергу не передало таке право позивачу товариству з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» за договором факторингу №14/06/24 від 14 червня 2024 року. Товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» здійснило передачу невизначених вимог, оскільки жодної вимоги щодо відповідача на момент укладення договору факторингу не існувало. Однією із засад цивільного судочинства є його диспозитивність. З огляду на зазначений принцип,

Outcome: dismissed