Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-23 00:00:00

08.08.2024 року позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом до відповідачки [PERSON] , посилаючись на наступні обставини: [PERSON] є його матір`ю. З 01.09.2021 він є здобувачем початкового рівня вищої освіти за спеціальністю 081 Право Полтавського фахового кооперативного коледжу та навчаюсь на 3 курсі. Навчається на денній формі за кошти фізичних осіб, терміном з 01.09.2021 по 30.06.2025. Вказує, що навчання не дозволяє йому самостійно утримувати себе за допомогою джерел, не заборонених законом, тому цей обов`язок лежить на його матері, яка офіційно працевлаштована та має дохід для сплати аліментів на його утримання на час навчання. Просив стягнути із [PERSON] [INFO] , на його користь, аліменти на його утримання до закінчення навчання або до досягнення 23-річного віку, якщо це настане раніше, в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше одного прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (яка є працездатною особою), щомісячно, починаючи стягнення з моменту отримання судом позовної заяви і до закінчення дитиною навчального закладу або досягнення 23-річного віку. Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 09 серпня 2024 року було відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження, призначено справу до розгляду (а.с. 16). Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи (а.с. 33, 34), надав заяву про розгляд справи без його участі, позов просить задовольнити в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с. 21). Відповідачка належним чином повідомлена про дату час та місце судового розгляду повідомила (а.с. 31, 32, 35, 36), в судове засідання повторно не з`явилася, про причини неявки суд не, заяви про розгляд справи без її участі чи відзиву на позов не надала. Згідно з частиною 2 статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. З матеріалів справи встановлено, що матір`ю [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] , про що свідчить запис у свідоцтві про народження серії [NUMBER] (а.с. 7). Згідно зі ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно зі ст. 200 Сімейного Кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 Сімейного Кодексу України. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. В п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року зазначено про обов`язок батьків утримувати повнолітніх сина чи дочку, які продовжують навчання, після досягнення ними повноліття (незалежно від форми навчання), який (обов`язок) настає за обов`язкової сукупності трьох юридичних фактів: досягнення дитиною віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років і продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі та наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Як вбачається з матеріалів справи, позивач [PERSON] згідно з довідкою № 355 від 13.06.2024 року (а.с. 6) є студентом ІІІ курсу денного відділення з 01.09.2021 по 30.06.2025, за спеціальністю 081 Право Полтавського фахового кооперативного коледжу. Навчається за кошти фізичних або юридичних осіб. Таким чином, вказаними доказами доведений факт навчання [PERSON] у вказаному навчальному закладі, форма навчання денна, на платній основі, на день звернення до суду не досяг 23 років, продовжує навчання, не працює. Навчання на денній формі позбавляє [PERSON] можливості працевлаштуватися та одержувати певний дохід, у зв`язку з чим він потребує матеріальної допомоги. Суд також враховує, що форма навчання є денною, платна основа, потребує матеріальних витрат на житлово-побутові потреби, їжу, одяг, придбання підручників та інших матеріалів для навчання, суд вважає доведеною обставину щодо його потреби в матеріальній допомозі батьків. Обов`язок утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання, є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому обов`язком особистим, індивідуальним. Проживання повнолітніх окремо не звільняє від виконання цього обов`язку. Батьки мають всебічно сприяти розвитку дітей, які хоча й досягли повноліття, однак продовжують навчання з метою здобуття спеціальності, що забезпечить їм можливість у подальшому працевлаштуватися та мати власний незалежний від батьків дохід. Забезпечення умов для такого розвитку та навчання пов`язане з належним наданням матеріальної допомоги, що має бути достатньою та не ставити повнолітніх у становище вибору між можливістю подальшої освіти і здобуття спеціальності та між необхідністю працевлаштування для власного матеріального забезпечення. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Аналіз ст. ст. 182, 191, 199, 200, 201 СК України у поєднанні з основними правилами доказування (параграф перший глави п`ятої розділу першого ЦПК України) дає підстави зробити висновок про те, що обов`язок батька (матері) надавати матеріальну допомогу своїй дитині, яка продовжує навчання, презюмується. Батько (мати) можуть бути звільненні від такого обов`язку у разі доведеності факту неможливості надавати допомогу дитині, при цьому, зважаючи на специфіку спірних правовідносин, обов`язок доведення такого факту покладається саме на батька (мати), до яких пред`явлений позов. Позивачем суду надані докази, що підтверджують існування обставин, з яким закон пов`язує можливість покладення на матір обов`язку надавати допомогу дитині, яка продовжує навчання. Разом з тим, у справі відсутні належні і допустимі докази, які б підтверджували неспроможність відповідачки надавати допомогу своєму синові. Таким чином,\~беручи до\~уваги обов`язковість\~сукупності таких\~юридичних фактів\~-\~як досягнення\~сином відповідачки\~повнолітнього віку,\~продовження ним\~навчання і\~у зв`язку\~з цим\~існування потреби\~у матеріальній\~допомозі,\~матеріальне становище\~платника аліментів,\~яка є\~молодою,\~працездатною особою,\~відсутність даних\~щодо неможливості\~надавати таку\~допомогу,\~конкретні обставини\~справи,\~суд вважає\~за необхідне\~стягнути з\~відповідачки на\~користь позивача\~на його\~утримання аліменти\~в розмірі\~ частини\~заробітку (доходу)\~щомісячно,\~починаючи стягнення\~з 08.08.2024 року і на весь період навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років. Відповідно до частини 1 статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. У разі припинення [PERSON] навчання у навчальному закладі відповідно до вимог частини 2 статті 199 СК України право на його утримання припиняється. В силу ст. 430 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Позивач при зверненні до суду звільнений від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». З урахуванням положень ст. 141 ЦПК України, з відповідачки має бути стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп. На підставі ст. ст. 182, 199, 200 СК України та

Outcome: approved