Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом та просить визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті батька право власності на земельну частку (пай). Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] . За життя [PERSON] зробив особисте розпорядження на випадок своєї смерті у вигляді заповіту, в якому заповів позивачу все своє майно. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно - земельна частка (пай) із земель СТОВ СНЦ «Поліський» с. Ставки Житомирського (раніше Радомишльського) району Житомирської області розміром 2,67 га в умовних кадастрових гектарах. Після смерті спадкодавця позивач подала заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори та нотаріусом було заведено спадкову справу № 45/2024, але в отриманні свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай), їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Позивач в судове засідання не з`явилася, про дату час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. В поданій заяві просить проводити розгляд справи за її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Подав заяву про розгляд справи без його участі. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів та вважає позов таким, що підлягає до задоволення. За змістом ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно положень частин 1, 2 ст. 1220, частини 1 ст. 1222, частини 3 ст. 1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини в такому випадку є день смерті особи. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Частинами 1, 3 ст. 1268, частиною 1 ст. 1269, частиною 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За змістом зазначених норм прийняття особою спадщини обумовлюється або постійним проживанням спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини, або, в разі відсутності наведених вище обставин - поданням до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини у визначений ч. 1 ст. 1270 ЦК України строк. Як вбачається з ч.1 п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця Державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадкової маси можуть переходити тільки ті права і обов`язки, носієм яких був спадкодавець і на момент відкриття спадщини вони не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 131 Земельного кодексу України, громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі успадкування. У відповідності до ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно з ст. ст. 41, 55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст. 529 ЦК Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Стаття 549 ЦК Української РСР визнає, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців. Згідно зі ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Судом встановлено, що [INFO] , помер спадкодавець [PERSON] , про що Ленінською сільською радою Радомишльського району Житомирської області зроблено актовий запис № 21, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 22.05.1995 року. Згідно копії заповіту від 27.10.1993 року посвідченого секретарем виконавчого комітету Ленінської сільської Ради народних депутатів Радомишльського району Житомирської області Литвинчук О.П., [PERSON] заповів все своє майно своїй дочці [PERSON] . За наявними в Ленінській сільській Раді народних депутатів Радомишльського району Житомирської області відомостями, даний заповіт не змінювався та не скасовувався. Родинні відносини позивача із спадкодавцем підтверджуються Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 02.09.1946, відповідно до якого батьком позивача [PERSON] , яка народилася [INFO] - є [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 11.09.1971 року вбачається, що 11.09.1971 року між « [PERSON] » та « [PERSON] » було зареєстровано шлюб. Після реєстрації шлюбу дружині надано прізвище [PERSON] . З довідки № 456 від 08.08.2024 року Ставецького старостинського округу Радомишльської міської ради Житомирської області вбачається, що [PERSON] , на день смерті, [INFO] постійно був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] . Крім померлого в цьому будинку на день смерті та протягом шести місяців після смерті разом з ним ніхто не проживав та не був зареєстрований. Спадщину в шестимісячний строк прийняла [PERSON] - донька, шляхом догляду та ремонту за будинком та обробітком земельної ділянки. З довідки № 455 від 08.08.2024 року Ставецького старостинського округу Радомишльської міської ради Житомирської області вбачається, що згідно списку громадян - співвласників СТОВ СНЦ «Поліський» Радомишльського району Житомирської області, що мають право на земельну частку (пай) померлий [PERSON] являється власником земельних ділянок розміром 2,67 в умовних кадастрових гектарах без визначення маж цієї частки в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а саме: № поля 138 - сінокіс, № поля 58 - рілля, номер у списку - 493. Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі за № 78173507 від 29.08.2024 року вбачається, що Радомишльською державною нотаріальною конторою, спадкову справу до майна померлого [PERSON] , було заведено 29.08.2024 за № 45/2024. Постановою Державного нотаріуса Радомишльської державної нотаріальної контори Житомирської області за №370/02-31 від 30.08.2024 року відмовлено [PERSON] в отримані свідоцтва про право на спадщину за заповітом на право на земельну частку (пай) в СТОВ СНЦ «Поліський» с. Ставки Житомирського (до ліквідації та утворення районів - Радомишльського) району Житомирської області після смерті [INFO] [PERSON] , у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів, а саме: документу , що посвідчує право спадкодавця на земельну частку (пай) - сертифікату. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність належних правових підстав для визнання права власності позивачу на оспорювану земельну ділянку, а відтак позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved