Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-15 00:00:00

Позивач, ТОВ «Коллект Центр», від імені якого діє представник, звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення з заборгованості за кредитним договором №2106959047022 від 10.03.2021 року в загальній сумі 46514.00 грн., з яких: заборгованість за кредитом в сумі 4600,00 грн., заборгованість за відсотками в сумі 41914.00 грн. Позов мотивований тим, що 10.03.2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та відповідачем було укладений кредитний договір №2106959047022, за умовами якого позичальник отримала кредит в сумі 4600,00 грн., та зобов`язалася повернути кредит і сплатити відсотки за користування кредитом, нарахованих згідно умов договору. 01 грудня 2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу № 1-12, відповідно до умов якого до ТОВ «Служба миттєвого кредитування» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №2106959047022 від 10.03.2021 року. В подальшому ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальників ТОВ «Коллект Центр» відповідно до договору відступлення права вимоги № 10-03/2021 від 10.03.2023 року, в тому числі за кредитним договором №2106959047022 від 10.03.2021 року. Оскільки відповідач зобов`язання за кредитним договором №2106959047022 належним чином не виконала та відповідно до реєстру боржників за кредитними договорами,\~\~ТОВ «Коллект Центр» набуло права грошової вимоги і до [PERSON] у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з відповідним позовом. Ухвалою судді Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 09.04.2024 року відкрито спрощене провадження у справі. 29.04.2024 року до суду надійшов відзив від відповідача [PERSON] , в якому вона заперечує проти позову, вказуючи, що позивачем не надано належних доказів на підтвердження зарахування кредитних коштів на рахунок відповідача [PERSON] , а відповідь ТОВ ФК «Фей Фор Пей» не є належним доказом підтвердження факту отримання відповідачем кредитних коштів, а лише підтверджує проведення платежу в системі. Не доведено факт перерахування грошей на картковий рахунок. Відсутні докази укладення кредитного договору в електронному вигляді, не надано доказів, які свідчать про підтвердження реєстрації відповідача та електронний підпис. Вказує, що позивачем не надано доказів на підтвердження того, що ТОВ «Вердикт капітал» набуло право грошової вимоги до [PERSON] , а тому подальше укладення ТОВ «Вердикт капітал» та ТОВ «Колект капітал» договору про відступлення апрв вимоги №10-01/23, доказового значення не має. Відсотки нараховано з порушенням положень ст. 1050 ЦК України, за межами строку кредитування, оскільки умовами кредитного договору п. 1.3 визначено строк кредитування 16 днів, тому і відсотки по кредиту мають нараховуватись саме за цей період, строку на який було надано кредитні кошти, в розмірі 1472 грн. Також відповідач заперечує щодо витрат на правову допомогу, так як вони не відповідають критеріям розумності, справедливості і співмірності, а докази надані представником позивача не є правдивими, оскільки платіжна інструкція №413000008 додана позивачем і до інших справ. Просить суд врахувати викладене при розгляді справи та відмовити в задоволенні позову. 27.05.2024 року представник позивача надіслав письмові пояснення в яких вказав, що кредитні кошти позичальнику було перераховано на картковий рахунок, що був зазначений нею в Заяві-Анкеті (для отримання кредиту), яка є невід`ємною частиною договору про надання фінансових послуг №2106959047022 від 10.03.2021 року. Відповідач не надав жодної виписки по своєму картковому рахунку з банку в якому обслуговується на підтвердження факту незарахування кредитних коштів на його картковий рахунок, враховуючи, що ТОВ «Колект центр» не є первісним кредитором та не є банківською установою, вказують, що електронний договір укладений відповідно до ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору укладеного у письмовій формі. Щодо розміру нарахованих відсотків представник позивача зазначає, що п. 1.3. договору встановлено орієнтований строк повернення кредиту 16 днів, а умови визначені підпунктом а) пункту 1.4. договору - 2 % за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтованого строку повернення кредиту, застосовуються виключно за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтованого строку повернення кредиту. Отже з 17-го дня користування кредитними коштами проценти нараховувались на умовах визначених в підпунктах б), в), та г) пункту 1.4. договору. Також зазначають в поясненнях, що позичальником сплачувались проценти за користування кредитом 09.04.2021 року, що свідчить про прийняття нею умов договору. Договір було укладено 10.03.2021 року, граничний строк дії договору закінчився 09.03.2022 року. Період з 10.03.2021 року по 09.03.2022 року є періодом правомірного користування позичальником кредитними коштами, у межах погодженого сторонами строку кредитування, який супроводжується нарахуванням процентів у порядку та розмірі, що визначені в договорі. Дата відступлення права вимоги ТОВ «Вердикт капітал» є датою закінчення граничного строку кредитування. Просять задовольнити позовні вимоги. 29.05.2024 року відповідач подала заперечення на письмові пояснення аналогічні викладеним у відзиві. В судове засідання сторони не з`явились надіславши заяви про розгляд у відсутність. За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Враховуючи вимоги ч. 1\~ст. 280 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи. Розглянувши наявні матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, суд встановив наступне: між Товариством з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] , 10.03.2021 року укладено договір про надання фінансових послуг №2106959047022 «Стандартний» (а.с. 6-8). Прізвище відповідача [PERSON] змінено на Касенова (а.с. 48). За умовами пункту 1.1 договору про надання фінансових послуг №2106959047022 від 10.03.2021 року товариство надало позичальнику кредит в сумі 4600,00 грн. Пунктом 1.2 договору визначено, що кредит надається на строк зазначений в Анкеті заяві та графіку платежів, який є додатком до цього договору та є невід`ємною його частиною, а в анкеті-заяві зазначено, що договір надається строком на 365 днів, з правом повернення достроково. Проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожний день користування, протягом фактичного строку користування кредитом починаючи з першого дня перерахування суми кредиту в наступному розмірі: 2 % за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтованого строку повернення кредиту; починаючи з першого дня наступного за орієнтованим строком повернення кредиту процента ставка збільшується на 1,64 % порівняно з процентною ставкою, зазначеною у пункті 1.4.а; починаючи з 15 дня наступного за орієнтованим строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38 % порівняно з процентною ставкою, зазначеною у пункті 1.4.6; починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65 % порівняно з процентною ставкою, зазначеною у пункті 1.4.в. (пункт 1.4 договір про надання фінансових послуг №2106959047022 ). Факт отримання відповідачем кредитних коштів підтверджується листом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Вей Фор Пей» (а.с. 9). Між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ «Вердикт Капітал» 01 грудня 2021 року укладено договір факторингу №1-12. За умовами пункту 2.1 якого за цим договором клієнт - первісний кредитор зобов`язується відступити за плату грошової вимоги в сумі 168947.00 грн., а фактор зобов`язується, здійснивши фінансування в порядку передбаченому цим договором, прийняти право грошової вимоги до боржників, що належить клієнту, і стає новим кредитором за договорами про надання фінансових послуг, укладеними між клієнтом і боржниками (а.с. 14-16). Згідно з витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 1-12 від 01.12.2021 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» право вимоги до [PERSON] , за кредитним договором №2106959047022 від 10.03.2021 року (а.с. 17-18). 10 березня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» укладено договір № 10-03/2023/01 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, за умовами пункту 2.1 якого за цим Договором в порядку та на умовах, визначених цим Договор Первісний кредитор відступає шляхом продажу Новому кредитору належні Первісному кредитору, а Новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим Договором, права вимоги Первісного кредитора до боржників, надалі за текстом - Боржники, зазначених у Додатках №1 та 3 до цього Договору (надалі також - Реєстр Боржників), включаючи права вимоги правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників або які зобов`язані виконати обов`язки Боржників, за Договорами позики (Кредитними договорами), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, надалі за текстом «Основні договори», надалі за текстом - Права вимоги. Новий кредитор сплачує Первісному кредитору за Права вимоги грошові кошти у розмірі та у порядку, визначених цим Договором (а.с. 21-23). Згідно з витягу з реєстру боржників до договору №10-01/2023/01 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.03.2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» право вимоги до [PERSON] , за кредитним договором №2106959047022 від 10.03.2021 року (а.с. 24-25). Відповідно до ч.1\~ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі\~ст. 514 ЦК Українидо нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1\~ст.1049 ЦК України, передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі\~ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1\~ст.516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 1082 Цивільного кодексу України, передбачено боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомлені визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Згідно правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Неповідомлення боржника про зміну - кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. Навіть при умові, що відповідач з будь-яких підстав не отримав вищезазначене повідомлення про відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості на рахунки попереднього ТОВ «Служба миттєвого кредитування» які вказані в кредитному договорі, і таке виконання було б належним відповідно до статті 516 Цивільного кодексу України. Згідно розрахунку заборгованості, заборгованість [PERSON] за кредитним договором №2106959047022 від 10.03.2021 року становить в загальній сумі 69015.18 грн, з яких: заборгованість за кредитом в сумі 4600,00 грн., заборгованість за відсотками в сумі 64415,18 грн (а.с. 12). Однак позивач заявив до стягнення 46514.00 грн, зменшивши суму заборгованості за відсотками, зокрема просить стягнути 41914.00 грн.. Відповідно до частин першої та другої статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. За визначенням, що міститься у статтях 626, 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно частини першої статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до вимог частини першої статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 Цивільного кодексу України). Доказів нікчемності кредитного договору №2106959047022 від 10.03.2021 року, суду не надано. Обов`язок позичальника повернути позику встановлений статтею 1049 Цивільного кодекс України згідно якої позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку ТОВ «Коллект Центр`не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 Цивільного кодексу України, за змістом якої якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в частині стягнення з відповідача на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів заборгованості за кредитом в сумі 4600,00 грн. Крім того, позивач заявив до стягнення з відповідача заборгованості по відсоткам в розмірі 41914 грн. У відповідності до положень частини другої статті 1054 Цивільного кодексу України та згідно частини першої статті 1048 Цивільного Кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Обов`язок позичальника повернути позику встановлений статтею 1049 Цивільного кодекс України згідно якої позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Згідно кредитного договору №2106959047022 від 10.03.2021 року сторони погодили відсоткову ставку за користування кредитом. Відповідач ознайомився з даними умовами кредитування, про що засвідчив підписом на вказаному договорі використовуючи електронний підпис одноразовим ідентифікатором (а.с. 8). Крім того суд встановив, що договором п.1.2 визначено, що кредит надається на строк зазначений в Анкеті заяві та графіку платежів, який є додатком до цього договору та є невід`ємною його частиною, а в анкеті-заяві зазначено, що договір надається строком на 365 днів, з правом повернення достроково, тобто доводи відповідача про строкове укладення договору на 16 днів спростовані та не відповідають дійсності. Таким чином, оскільки докази виконання відповідачем в повному обсязі прийнятих на себе зобов`язань за договором в матеріалах справи відсутні, а також враховуючи, те, що відповідач при оформленні кредиту ознайомлений з відсотковою ставкою за кредитним договором, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача заборгованості по відсоткам в сумі 41914 грн. Крім цього, позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійно правничу допомогу в сумі 13000 грн. Частиною восьмою статті 141 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у\~\~справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Наведена правова позиція викладена у постанові ВП ВС від 15 квітня 2020 року у справі №199/3939/18-ц та у постанові від 09.06.2020 року у справі № 466/9758/16-ц, у постанові ВС від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18. Також Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) вказав, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Такий же правовий висновок зробила Велика Палата ВС у справі № 755/9215/15-ц (постанова від 19.02.2020). Позивачем Товариством з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу надано договір № 02-01/2023 про надання правової допомоги від 02.01.2023 року (а.с. 39-40), опис робіт (наданих послуг) (а.с.40-41), платіжну інструкцію № 413000008 від 09.02.2024 року про сплату ТОВ «Коллект Центр» на рахунок Адвокатського об`єднання грошових коштів в сумі 51000 грн. за надання правової допомоги згідно договору № 02-01/2023 від 02.01.2023 року про надання правової допомоги (а.с. 41), заявку про надання правової допомоги в справі [PERSON] (а.с.42), та акт №2 про надання правової допомоги від 13.02.2024 року (а.с.43). В свою чергу, частиною першою статті 76 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (стаття 77 Цивільного процесуального кодексу України). Однак, позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів в підтвердження сплати останнім витрат на правову допомогу в сумі 13000 грн., саме за надання правової допомоги у розгляді даної цивільної справи, за позовом саме до [PERSON] , зокрема, не надано відповідної квитанції, платіжного доручення чи будь-якого іншого розрахункового документу, що зареєстрований у встановленому порядку. З урахуванням викладеного, суд прийшов до висновку, що відсутні підстави для стягнення витрат на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язаних з розглядом цієї справи в суді. Відповідно до\~ст. 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі\~ст. 81 ЦПК України\~обов`язок доказування і подання доказів покладається на сторони. Відповідно до частини першої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з тим, що позовні вимоги задоволено, тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 3028,00 грн.

Outcome: approved