Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-21 00:00:00

Заявник звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що позивачці після укладення шлюбу з [PERSON] було присвоєно прізвище « [PERSON] ». Паспорт громадянина України було видано на ім`я [PERSON] . В свідоцтві про смерть чоловік позивачки зазначений [PERSON] . В Державному акті на право приватної власності на землю власником зазначено [PERSON] . Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 188877960 від 15.11.2019 року земельна ділянка на праві приватної власності згідно державного акту серії Р2 № 222661 належить [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 22 жовтня 1970 року [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . Тобто згідно паспорту правильне прізвище позивачки є [PERSON] , а при оформленні інших документів та Державного акту була допущена помилка, тому виникли розбіжності при написанні прізвища заявника в паспорті громадянина України та державному акті на право власності, а також інших документах. Вказані розбіжності не дають змоги заявнику встановити факт набуття права на нерухоме майно та розпоряджатися ним на свій лад. Виправити помилку в адміністративному порядку не має можливості, тому заявниця змушена звернутись до суду із даною заявою. Заявник та її представник в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, представник заявника надала заяву, згідно якої просить суд провести розгляд справи за її відсутності та за відсутності заявника. Представник заінтересованої\~особи Виконавчого\~комітету Грушівської\~ОТГ до суду не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Статтею 76 ЦПК України\~встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 2\~ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених\~ЦПК України, відповідно до ст. 81\~ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 89ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, заявниці після укладення шлюбу з [PERSON] було присвоєно прізвище « [PERSON] », відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] видане Ленінською сільською радою Калинівського району Вінницької області 01 січня 1968 року. Встановлено, що паспорт громадянина України серії [NUMBER] виданий Апостолівським РВГУМВС України в Дніпропетровській області 12 жовтня 2011 року було видано на ім`я [PERSON] , [INFO] . Встановлено, що [INFO] помер чоловік позивачки [PERSON] , про що видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] видане виконкомом Ленінської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області. Згідно Державного акту на право приватної власності на землю Серії Р2 №222661, виданого 21 травня 2003 року головою Апостолівської районної державної адміністрації Мірошніченко В. зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 485, встановлено, що [PERSON] належала на праві приватної власності земельна ділянка площею 5,8299 га., яка розташована на території Ленінської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 188877960 від 15.11.2019 року, встановлено, що земельна ділянка площею 5,8299, кадастровий номер якої 1961571712203 на праві приватної власності згідно державного акту серії Р2 № 222661 належить [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 22 жовтня 1970 року [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . Частиною 1\~статті 293 ЦПК України\~передбачено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.5 ч.2\~ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження також справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Юридичні факти - це обставини чи життєві факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин. Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети. Так, у відповідності з п. 6 ч. 1\~ст.315 Цивільного процесуального кодексу України\~суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по-батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1ст. 315\~ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Таким чином, факт належності заявнику [PERSON] Державного акту на право власності на земельну ділянку від 21 травня 2003 року Серії Р2 №222661, підтверджується тим, що згідно паспорту громадянина України правильне прізвище позивачки є [PERSON] , оскільки паспорт - це\~основний документ, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України, в зв`язку з цим, при оформленні інщих документів та Державного акту була допущена помилка, тому виникли розбіжності при написанні прізвища заявника в паспорті громадянина України та державному акті на право власності, а також інших документах, тому її заява підлягає до задоволення у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved