Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» (далі - АТ «Перший Український Міжнародний Банк») про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Зазначала, що постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Юхименко О.Л. відкрито виконавче провадження № [NUMBER] по примусовому виконанню Виконавчого напису, виданого 19.01.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С., реєстраційний номер - 913. Разом з тим, виконавчий напис був вчинений з порушенням закону, у нотаріуса були відсутні докази безспірності заборгованості, а тому нотаріус не мала права вчиняти зазначений виконавчий напис. Посилаючись на зазначені обставини, позивач просила визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 913 від 19.01.2021, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. Відповідно до ухвали Подільського районного суду м. Києва від 23.09.2024 було відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до АТ «Перший український міжнародний банк», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С.; приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Юхименко О.Л. про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідно до ухвали Подільського районного суду м. Києва від 24.09.2024 було задоволено заяву [PERSON] про забезпечення позову та зупинено стягнення на підставі виконавчого напису № 913 від 19.01.2021, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. щодо стягнення з [PERSON] на користь АТ «Перший український міжнародний банк» заборгованість за кредитним договором. АТ «Перший Український Міжнародний Банк» подало заяву про визнання позову. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази у їх сукупності, дійшов наступного висновку. Судом установлено, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С., було вчинено виконавчий напис про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ ««Перший український міжнародний банк» заборгованості за період з 18.05.2020 по 23.11.2020 в загальному розмірі 12 290 грн. 80 коп., реєстраційний номер - 913. (а.с. 9). Частиною 1 ст. 206 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки представник відповідача АТ «Перший Український Міжнародний Банк» Бойченко Д.О. 26.09.2024 на адресу суду подав заяву, у якій вказав на те, що визнає позов у частині визнання оскаржуваного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Ураховуючи те, що відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позов у частині визнання оскаржуваного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, позивачу з державного бюджету підлягає поверненню 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, що складає 605 грн. 60 коп.

Outcome: approved