Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-16 00:00:00

У грудні 2022 року до суду звернулась позивач [PERSON] з позовом про припинення права на частку у спільному майні та визнання права власності, в якому просить припинити право власності [PERSON] на 1/6 частку автомобіля марки TOYOTA, модель RAV 4, тип легковий універсал В, номер шасі [NUMBER] , сірого кольору, 2013 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] . Визнати за позивачем право власності на 1/6 частку вказаного автомобіля марки з виплатою компенсації відповідачу грошової компенсації вартості 1/6 частки автомобіля в сумі 54\~933 грн. 33 коп. з коштів, внесених [PERSON] на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Полтавській області. Стягнути з відповідача на користь [PERSON] судовий збір у сумі 992,40 гривень. В обґрунтування позову зазначила, що вона є власником 5/6 часток автомобіля марки TOYOТA, реєстраційний номер [NUMBER] на підставі рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 21.05.2019 року. Інша 1/6 частка цього автомобіля належить відповідачу в порядку спадкування за першою чергою спадкування за законом після померлого [INFO] батька [PERSON] . Вказаний транспортний засіб знаходиться за місцем її проживання та реєстрації, тобто за адресою: [ADDRESS] . Спадкова справа після смерті [PERSON] заведена 05.05.2016 року в Першій Полтавській державній нотаріальній конторі за №157/2016 на підставі заяви його сина [PERSON] . Частка відповідача становить 1/6 та є незначною, домовленості щодо порядку та способу утримання автомобіля, яким відповідач не користується та який поділити неможливо, ними не досягнуто, участі у витратах на управління, утримання та збереження спільного автомобіля відповідач не бере, тому припинення права власності на отриману відповідачем у спадщину частку автомобіля з виплатою йому грошової компенсації цієї частки не завдасть істотної шкоди його інтересам. Тому позивач змушена звернутися до суду з вказаним позовом. Згідно з ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 23.01.2023 року відкрито загальне позовне провадження в даній справі та призначено підготовче судове засідання. 12.12.2023 року ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави закрито підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] , будучи повідомленим про розгляд справи судом за адресою, яка є останнім зареєстрованим у встановленому законом порядку його місцем проживання, відзив на позовну заяву та будь-які клопотання до суду не подавав. Ураховуючи викладене та те, що позивач не заперечував проти ухвалення заочного рішення, суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі ст.\~ст. 280-281 ЦПК України. Суд, заслухавши позивача, представника позивача, дослідивши докази у справі, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено, що [PERSON] є власником 5/6 часток автомобіля марки TOYOТA, модель RAV4, тип - легковий універсал - В, номер шасі № [NUMBER] , сірого кольору, 2013 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] на підставі рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 21.05.2019 року, що набрало законної сили 27.06.2019 року у справі №554/4157/18 за позовом до [PERSON] , третя особа - Перша Полтавська державна нотаріальна контора про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання права власності на частку автомобіля. Інша 1/6 частка цього автомобіля належить [PERSON] в порядку спадкування за першою чергою спадкування за законом після померлого [INFO] батька [PERSON] (а.с.14-23). Спадкова справа після смерті [PERSON] заведена 05.05.2016 року в Першій Полтавській державній нотаріальній конторі за №157/2016 на підставі заяви його сина [PERSON] про прийняття спадщини, зареєстрованої в книзі обліку та реєстрації спадкових справ Першої Полтавської державної нотаріальної контори за порядковим номером 376 від 05.05.2016 року. Згідно спадкової справи №157/2016 спадкоємцями є його син [PERSON] , [INFO] , заява про прийняття спадщини від 05.05.2016 року за №376, що підтверджено довідкою від 30.09.2022 року №499/02-14 виданою державним нотаріусом Махринською О.В. Першої полтавської державної нотаріальної контори (а.с.59). Відповідно до звіту про оцінку майна, вартість автомобіля марки TOYOTA, модель RAV 4, тип легковий універсал В, номер шасі [NUMBER] , сірого кольору, 2013 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] становить 329600 грн (а.с.23-36). Згідно з частинами четвертою, п`ятою\~статті 41 Конституції України\~ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Згідно зі\~статтею 317\~ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Статтею 319 ЦК України\~передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (ч. 1, 2\~ст. 321 ЦК України). Згідно з частиною першою\~статті 356 ЦК України\~власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Частинами першою - третьою\~статті 358 ЦК України\~передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Втручання у\~право\~на\~мирне\~володіння майном є сумісним з вимогами ст.\~1 Першого протоколу, коли воно законне і не свавільне (рішення у справі «Ятрідіс проти Греції»\~(Iatridis\~v.\~Greece),\~№31107/96,\~п.\~58).\~Зокрема,\~друге речення\~першого\~пункту\~дозволяє позбавлення майна лише «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає,\~що держави\~мають\~право\~здійснювати\~контроль\~за користуванням майном шляхом введення в дію «законів» (рішення у справі «Україна-Тюмень» проти України» п.49). Відповідно до ч. 1\~ст. 365 Цивільного кодексу України, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Для припинення права на частку в майні на підставі позову інших співвласників достатньо наявності хоча б однієї з перелічених законодавцем у частині першій\~статті 365 ЦК України\~обставин (зокрема, в пунктах 1-3). Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2018 року у справі № 908/1754/17 (провадження № 12-180гс18), в якій зазначено, що відсутність конструкції («за наявності одночасно») в\~статті 365 ЦК України\~свідчить про можливість припинення права особи на частку у спільному майні за рішенням суду на підставі позову інших співвласників за наявності хоча б однієї з перелічених законодавцем у частині першій цієї статті обставин (зокрема, в пунктах 1-3). Водночас необхідно зважати, що правова норма, закріплена пунктом 4 частини першої\~статті 365 ЦК України, не може вважатися самостійною обставиною для припинення права особи на частку у спільному майні за рішенням суду, оскільки фактично встановлює неприпустимість такого припинення (таке припинення є неможливим у разі, якщо воно завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї). Припинення права особи на частку у спільному майні за рішенням суду на підставі положень цієї статті можливе за наявності хоча б однієї з обставин, передбачених пунктами 1-3 частини першої\~статті 365 ЦК України, за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника, та попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду, а не за наявності всіх обставин, передбачених цією статтею, в їх сукупності. Позивачка у позові посилається на те, що відповідач має право на 1/6 частку спірного автомобіля, яка є незначною, не може бути виділена в натурі, тобто на підстави, перелічені законодавцем в пунктах 1-2 частини першої\~статті 365 ЦК України. Також позивачка вказує, що припинення права відповідача на частку у спільному майні не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника, оскільки відповідач спірним автомобілем не користується, постійно проживає на території країни Ізраїль. При вирішенні спору суд, перевіряючи доводи позивачки про право відповідача на частку у спільному майні, яка є незначною, враховує співвідношення вартості всього майна, розміру часток кожного з співвласників тощо. Встановлено, що відповідач має право на 1/6 частку спірного автомобіля, який у порівнянні із часткою іншого співвласника - позивачки [PERSON] , якій належить 5/6 частин, очевидно є незначною. Спірне майно є неподільною річчю, оскільки неможливо поділити її між співвласниками з урахуванням їх часток у спільній власності без втрати цільового призначення. Доказами у справі підтверджено, що припинення права відповідача на 1/6 частку спірного автомобіля, не завдасть істотної шкоди інтересам відповідача, оскільки він зареєстрований та постійно проживає на території іншої країни, спірним автомобілем не користується, автомобіль перебуває у фактичному володінні позивача. При зверненні до суду з позовом [PERSON] визначила вартість частки відповідача у спільній власності у розмірі 54933,33 грн з посиланням на звіт суб`єкта оціночної діяльності ФОП [PERSON] від 19.07.2022 року, відповідно до якого вартість спірного автомобіля складає 329600 грн. Припинення права відповідача на частку у спільній власності передбачає присудження грошової компенсації. З метою недопущення порушення права [PERSON] на отримання грошової компенсації вартості частки майна, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (п. 36 справи»\~Андрій Руденко проти України»\~(Заява № 35041/05), позивачкою на депозитний рахунок суду внесено грошову суму у загальному розмірі 54993,33 грн, про що надано дублікат квитанції та довідку ТУ ДСА України в Полтавській області. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 15.09.2021 року у справі № 766/18974/18 (провадження № 61-6657св21) зроблено висновок: «Виходячи з аналізу положень статті 364 ЦК України, з урахуванням закріплених в пункті 6 статті 3 ЦК України засад справедливості, добросовісності та розумності, що спонукають суд до врахування при вирішенні спору інтересів обох сторін, при розгляді справ, у яких заявляються вимоги одного зі співвласників про припинення його права на частку у спільному майні шляхом отримання від інших співвласників грошової компенсації вартості його частки, виділ якої є неможливим, суди мають встановити наступне: чи дійсно є неможливим виділ належної позивачу частки в натурі або чи не допускається такий виділ згідно із законом; чи користуються спільним майном інші співвласники - відповідачі у справі; чи сплачується іншими співвласниками, які володіють та користуються майном, матеріальна компенсація позивачу за таке володіння та користування відповідно до частини третьої статті 358 ЦК України; чи спроможні інші співвласники виплатити позивачу компенсацію в рахунок визнання за ними права власності на спільне майно та чи не становитиме це для них надмірний тягар». Визначаючи спосіб розподілу автомобіля шляхом виділення його у власність позивачу зі стягненням грошової компенсації у розмірі 1/6 його вартості на користь відповідача, суд враховує неподільність автомобіля як речі, неможливість його спільного використання, експлуатації, обслуговування, що підтверджено в судовому засіданні те, що автомобіль перебуває у позивача. При зверненні до суду з позовом, позивачкою сплачено судовий збір у розмірі 992,40 грн, про що надано квитанцію. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України, при задоволенні позову у повному обсязі суд стягує з відповідача на користь позивача у повному обсязі судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи.

Outcome: approved