Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-21 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] \~ про стягнення на користь позивача переплати пенсії у розмірі 12028,52 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що на обліку в ГУ ПФУ у Чернігівській області перебуває [PERSON] , отримує пенсію по\~інвалідності в\~розмірі відшкодування\~фактичних збитків\~відповідно до\~ст.\~54\~Закону України\~«Про статус\~і соціальний\~захист громадян,\~які постраждали\~внаслідок Чорнобильської\~катастрофи» з\~23.02.2022. Переглянувши заяву та додані документи, відповідачу проведено перехід з пенсії за віком на пенсію по інвалідності відповідно до\~ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Однак, позивачем обчислено пенсію з врахуванням коефіцієнта заробітної плати 2,90126 замість вірного 2,50445. У липні 2023 року, пенсійну справу [PERSON] , переглянуто позивачем та приведено у відповідність до чинного законодавства з 01.01.2023 в частині застосування коефіцієнту заробітної плати, а саме застосовано коефіцієнт заробітної плати 2,50445. А тому, виникла переплата пенсії за період з 01.01.2023 року по 31.07.2023 року в сумі 12028 грн. 52 коп. Позивач повідомив відповідача листом про суму виявленої переплати та запропонував в добровільному порядку вирішити питання щодо повернення коштів. Однак, на час подання позовної заяви кошти Відповідачем не внесено. А тому позивач, посилаючись на\~ст. 1212 ЦК України, п.1 ч.1\~ст.1215 ЦК України, просить стягнути з відповідача переплату пенсії та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовну заяву просили задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилвся, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. У зв`язку з цим суд на підставі ст.\~280\~ЦПК\~України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Чернігівської області 7-8). Встановлено, що відповідачу [PERSON] було проведено перехід з пенсії за віком на пенсію по інвалідності відповідно до\~ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»\~та розмір пенсії вирахувано із застосуванням коефіцієнту 2,90126. (а.с. 18 зворот). Відповідно до Листа № 18497/03-16 від 13.12.2023 року Начальник відділу перерахунків пенсій № 2 управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг, вбачається, що пенсійна справа [PERSON] приведена у відповідність 17.07.2023 з 01.01.2023, де вказано, що середньомісячний коефіцієнт заробітної плати, який враховується під час обчислення пенсії, призначеної у 2022 році, складає 2,50445, а не 2,90126. Сума переплати складає за період 01.01.2023 по 31.07.2023 складає 12028 грн 52 к. (а.с. 10). Відповідно до листа ГУ ПФУ в Чернігівській області від 21.07.2023, вбачається, що позивач повідомив відповідача шляхом направлення відповідного повідомлення на адресу [PERSON] про переплату останньому пенсії в сумі 12028 грн 52 к. за період 01.01.2023 по 31.07.2023 (а.с.). Відповідно до\~ст.1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»\~пенсія - це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом. Згідно з ч. 1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Відповідно до\~ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. Так, згідно із ч. 1\~ст.1212 ЦК України\~особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Відповідно до\~ст. 1214 ЦК України\~особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналась або могла дізнатись про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає за допущене нею погіршення майна. Відповідно до вимог п. 1 ч. 1\~ст. 1215 ЦК України, не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Таким чином, переплачені суми пенсії можуть бути утримані позивачем лише за умови зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних. Вказаний перелік підстав для утримання надміру виплачених сум пенсії є вичерпним, а отже можливості для прийняття рішення про стягнення сум переплати у випадку неправильного обчислення розміру пенсії працівником пенсійного органу чи у зв`язку з автоматизованою помилкою, законодавством не передбачено. Крім того, відповідач ставить під сумнів лист працівника ПФУ яким встановлюється новий коефіцієнт для розрахунку пенсії. При цьому, обов`язок довести недобросовісність набувача грошових сум, зазначених у ч. 1 вищевказаної статті, покладається на сторону, яка вимагає повернення цих коштів. Позивач ГУ ПФУ у Чернігівській області\~не надав суду жодних доказів на підтвердження обставин зловживання чи недобросовісності з боку відповідача [PERSON] . Так само, не надано суду результатів службової перевірки щодо помилки працівників при розрахунку пенсійного забезпечення чи доказів про збій програмного забезпечення, що спричинило надлишкові виплати. А тому є передчасним твердженням, що орган, який уповноважений призначати пенсії,\~достеменно встановив факт переплати пенсії. Як роз`яснила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 16 січня 2019 року у справі № 753/15556/15 у\~статті 1215 ЦК України\~передбачені загальні випадки, за яких набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Її тлумачення свідчить, що законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності набувача такої виплати. При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум. У постанові Верховного Суду від 21 лютого 2020 року у справі №173/424/17 зазначено, що обов`язковою умовою стягнення надміру виплачених пенсій є допущення зловживань з боку пенсіонера та в жодному випадку вказані суми не можуть бути стягнуті у випадку призначення її на підставі недостовірних даних, формування яких не залежить від пенсіонера. В такому разі суми зайво виплаченої пенсії стягуються зі страхувальника. При цьому, порядок утримання (стягнення) надміру виплачених сум пенсій визначений\~статтею 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»\~та\~статтею 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення», за правилами яких суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів ПФУ чи в судовому порядку (не більше як 20 % пенсії). Зловживанням з боку пенсіонера в розумінні частини першої\~статті 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення»\~є, зокрема, подання ним документів з явно неправильними відомостями, про які було відомо пенсіонеру. Таким чином, відповідальність за достовірність даних, що враховуються при виплаті пенсії, а також обов`язок відшкодовувати надміру виплачені суми соціальних виплат, несуть пенсіонери - у разі не повідомлення органу пенсійного фонду про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати, а також страхувальники внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів. Отже, для правильного вирішення питання про утримання надміру сплачених сум пенсії орган, що уповноважений призначати пенсії, має достеменно встановити факт переплати пенсії у зв`язку із поданням недостовірних відомостей, що враховуються при її обчисленні, та з чиєї вини нараховано суми соціальних виплат у розмірі, що суперечить вимогам Закону. Правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже зазначене у ст. 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів. Крім того, у § 71 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Рисовський проти України» від 20 жовтня 2011 року, заява № 29979/04, зазначено, що ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються. Відповідно до положень\~ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч. 1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1\~ст. 76 ЦПК України). З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги\~ГУ ПФУ у Чернігівській області про стягнення безпідставно набутих грошових коштів в розмірі 12028 грн 52 к не підлягають до задоволення, оскільки такі кошти\~не підлягають поверненню відповідно до п.1 ч.1\~ст.1215 ЦК України. Установивши відсутність двох умов, за наявності яких відповідно до вимог ст. 1215 ЦК України рахункової помилки з боку позивача і недобросовісності/зловживання з боку відповідача, слід дійти висновку про відмову у задоволенні позовних вимог. У зв`язку із відмовою у задоволенні позовних вимог, відповідно до положень ст.141 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати не підлягають відшкодуванню.

Outcome: dismissed