Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-21 00:00:00

В лютому 2024 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Хмельницької міської ради про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказала, що вона є донькою [PERSON] та [PERSON] . 07.12.1951 р. [PERSON] уклав договір про надання у безстрокове користування земельної ділянки, на якій було побудовано будинок, допоміжні приміщення. [INFO] помер [PERSON] і після його смерті була відкрита спадкова справа, відповідно до якої спадкоємцями його спадщини, що складалася з частини житлового будинку з надвірними будівлями [ADDRESS] були його дружина - [PERSON] та його 7 дітей в тому числі і [PERSON] і [PERSON] (кожен по 1/8 від 1/2 будинку що становить 1/16 частини будинку). Оскільки [PERSON] на момент смерті [PERSON] була зареєстрована з померлим за однією адресою, проживала разом з ним, вона вважається такою що прийняла спадщину. У 1987 році [PERSON] виїхала з України, а [INFO] вона померла. За [PERSON] не встигла оформити право власності на спадкове майно, а саме на 1/16 частини житлового будинку [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] була заведена спадкова справа, у відповідності до якої з заявою про прийняття спадщини, що складалася з 1/16 частини житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] звернулися її сини - [PERSON] та [PERSON] . З вказаних обставин можна дійти висновку, кожен з них претендував на 1/32 частини житлового будинку (1/16:2= 1/32). [INFO] помер [PERSON] , який за життя свою частку спадкового майна після смерті своєї матері - [PERSON] не зареєстрував. Оскільки вона - [PERSON] , яка приходиться тіткою померлому [PERSON] , була зареєстрована та проживала разом з ним, вона в розумінні ст. 1269 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину після смерті [PERSON] .. З метою реєстрації права власності, вона звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті свого племінника з яким вона проживала та була зареєстрована за однією адресою. Однак, нотаріусом Першої Хмельницької державної нотаріальної контори Продан Н. було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлого у зв`язку з тим, померлий [PERSON] не оформив спадкових прав після смерті матері [PERSON] , яка в свою чергу теж не оформила спадкові права після смерті свого батька - [PERSON] . Брат [PERSON] - [PERSON] звертався до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з позовом про визнання за ним права власності в порядку спадкування на 1/32 частини будинку [ADDRESS] після смерті [PERSON] - своєї матері. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27.11.2023 позов [PERSON] задоволено та визнано за ним право власності на спадкове майно, а саме 1/32 частини житлового будинку в [ADDRESS] після смерті [PERSON] . У зв`язку із відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , вказані обставини, змусили її звернутися до суду за захистом своїм майнових спадкових прав. З врахуванням наведеного позивач просить суд: визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] 1/32 частки житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13.05.2024 року залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору [PERSON] . Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22.08.2024р. позов [PERSON] до Хмельницької міської ради, третя особа без самостійних вимог на предмет спору [PERSON] про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно, в частині позовних вимог про встановлення факту прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON] та [PERSON] після смерті матері [PERSON] , залишено без розгляду. Також вказаною ухвалою суду закрито підготовче провадження по цивільній справі та призначити справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила їх задоволити з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не з`явилася, подала до суду клопотання про розгляд справи без участі представника Хмельницької міської ради, та відзив на позовну заяву, в якому в задоволенні позовних вимог просила відмовити. В обґрунтування заперечень проти позовних вимог представник відповідача у відзиві вказала, що до спадкоємця переходять лише визначенні майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законом порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду. До матеріалів позовної заяви не додано документів, які підтверджують право власності померлого [PERSON] на 1/32 частки житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 28.12.1963 року Хмельницьким БТІ було зареєстровано за [PERSON] домоволодіння [ADDRESS] , на підставі договору на право будівництва будинку та безстрокового користування земельною ділянкою від 07.12.1951 року. 27.12.1990 року [PERSON] державним нотаріусом Першої Хмельницької державної нотаріальної контори було видано свідоцтво про право власності на частину житлового будинку з надвірними будівлями в [ADDRESS] , як на долю в спільному сумісному майні подружжя. [INFO] помер [PERSON] і після його смерті була відкрита спадкова справа, відповідно до якої спадкоємцями його спадщини, що складалася з частини житлового будинку з надвірними будівлями [ADDRESS] були його дружина - [PERSON] та його 7 дітей в тому числі і неповнолітні на той час [PERSON] , 1963р.н., і [PERSON] , 1952р.н., (кожен по 1/8 від 1/2 будинку що становить 1/16 частини будинку). [INFO] померла [PERSON] , яка за життя не встигла оформити право власності на спадкове майно після смерті батька, а саме на 1/16 частини житлового будинку з надвірними будівлями в [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] 28.12.2005р. була заведена спадкова справа №1201-05 в Першій Хмельницькій державній нотаріальній конторі, у відповідності до якої з заявами про прийняття спадщини звернулися її сини - [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27.11.2023р. в справі № 686/22515/23 визнано за [PERSON] , [INFO] , право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , на 1/32 частки житлового будинку в в [ADDRESS] З наведеного слідує, що кожен зі спадкоємців [PERSON] в порядку спадкування претендував на 1/32 частини вищевказаного житлового будинку (1/16:2= 1/32). [INFO] помер [PERSON] , який за життя своїх спадкових прав на частку спадкового майна після смерті своєї матері - [PERSON] не оформив та не зареєстрував право власності на спадкове майно. Після смерті [PERSON] спадщину фактично прийняла його тітка - [PERSON] , яка була на день його смерті зареєстрована з ним за однією адресою, а саме: [ADDRESS] , та 25.06.2021р. подала до Першої Хмельницької державної нотаріальної контори відповідну заяву. Нотаріусом Першої Хмельницької державної нотаріальної контори Продан Н. було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлого у зв`язку з тим, що неможливо встановити коло спадкоємців в повному обсязі, оскільки [PERSON] була знята з реєстрації 23.03.1983 року, місце її реєстрації та проживання на момент смерті - невідоме. Вказані обставини підтверджуються: рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27.11.2023р. в справі № 686/22515/23; технічним паспортом на житловий будинок від 27.03.2013 року; довідкою №П-03-4792 від 02.02.2024 року про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб; свідоцтвом про народження [PERSON] серія [NUMBER] ; свідоцтвом про смерть [PERSON] серія [NUMBER] ; копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.12.2012р. за № 4-2117; копією спадкової справи заведеної до майна померлої [PERSON] № 1201-05 ; копією спадкової справи заведеної до майна померлого [PERSON] №301-2021; копією спадкової справи заведеної до майна померлого [PERSON] № 758/90; інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №377386061 від 07.05.2024р. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України - до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.ст. 1217, 1258, 1261-1263 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. У третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. Статтею 529 ЦК Української РСР (1963 року) також було визначено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Відповідно до ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Стаття 1269 ЦК України передбачає, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідні положення містились і в ст.549 ЦК Української РСР (1963 року), згідно якої визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців. Частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Кожен із спадкоємців має право на виділ його частки в натурі (ст.1278 ЦК України). Статтею 1296 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За правилами ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи вищевикладене, оскільки в судовому засіданні встановлено, що позивач є спадкоємцями за законом третьої черги після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , вважається такою, що прийняла спадщину, але не має можливості отримати свідоцтво про право на спадкове майно, так як нотаріусом відмовлено у його видачі свідоцтва, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved