Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] ; третя особа: Савранський відділ державної виконавчої служби у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про припинення стягнення аліментів на утримання дитини у зв`язку з її усиновленням. Мотивуючи позовні вимоги представник позивача вказала, що 21 липня 2012 року між Позивачем [PERSON] та Відповідачкою [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Первомайську Первомайського МРУЮ Миколаївської області, про що 21.07.2012р. було зроблено відповідний актовий запис № 171. Від даного шлюбу у них народився син - [PERSON] , [INFO] . Спочатку їхнє сімейне життя складалося добре, але, пізніше спільне життя з Відповідачкою не склалося через несумісність характерів, відсутність взаємопорозуміння між ними, розходження поглядів на сім`ю, сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства, виникнення сварок. В зв`язку з цим, Позивачем до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області була подана позовна заява про розірвання шлюбу. 31.08.2016 р. Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області було винесено рішення про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] (справа № 484/2512/16-ц, провадження № 2/484/1973/16). 11.04.2016 року Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області було винесено рішення про стягнення аліментів з [PERSON] на користь Відповідачки на утримання сина щомісячно у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів, починаючи з 22.03.2016р. та до досягнення дитиною повноліття (справа № 484/1025/16-ц, провадження № 2/484/1293/16). 12.03.2021 року Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області було винесено рішення про позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо його сина [PERSON] , [INFO] (справа № 484/4100/20, провадження № 2/484/202/21 р). Як стало відомо Позивачу, 07.07.2023 року Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області (справа № 484/1941/23, провадження № 2-О/484/109/23) його син [PERSON] був усиновлений іншою особою, а саме теперішнім чоловіком Відповідачки [PERSON] : «Оголосити ОСОБА-1 , ІНФОРМАЦІЯ, громадянина України, уродженця м. Первомайськ Миколаївської області, РНОКПП [NUMBER] , який проживає за адресою: [ADDRESS] усиновлювачем неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO] . Зобов`язати відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Первомайську Первомайського району Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) внести зміни до актового запису № 392 від 18 липня 2013 року, складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайську реєстраційної служби Первомайського міськрайонного управління юстиції у Миколаївській області, про народження [PERSON], [INFO] : змінивши прізвище дитини з « [PERSON] » на «[PERSON] », по-батькові з « ОСОБА11 » на « [PERSON] »; змінити дані в графі «батько» вказавши батьком дитини - [PERSON] , ІНФ0РМАЦІЯ_3 , громадянина України, уродженця м. Первомайськ Миколаївської області, РНОКПП НОМЕРНІ , який проживає за адресою: [ADDRESS] ; Дату та місце народження дитини залишити без змін. З урахуванням внесених змін видати нове свідоцтво про народження дитини». Рішення суду набрало законної сили 08.08.2023р. Вказує, що оскільки Позивач не був учасником справи № 484/1941/23, провадження № 2-о/484/109/23, рішення суду про усиновлення [PERSON] надається з Єдиного державного реєстру судових рішень. Таким чином, з 08.08.2023р., з часу коли набрало чинності рішення суду про усиновлення його дитини іншою особою, Позивач не є батьком дитини, та у нього припиняються обов`язки щодо утримання дитини, оскільки її усиновлено іншою особою, на якого покладається обов`язок, як батька її утримувати. Наразі у Савранському відділі державної виконавчої служби у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) знаходиться виконавче провадження № [NUMBER] про стягнення з Позивача на користь Відповідачки аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22.03.2016 року. Відповідачка добровільно заяву до виконавчої служби про повернення виконавчого без подальшого виконання не подавала, а тому виконавча служба і далі продовжує нараховувати з Позивача аліменти, що є неправомірним. Відповідно до розрахунку заборгованості, складеного Савранським відділом державної виконавчої служби у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 03.04.2024, станом на 30.03.2024 загальна сума заборгованості Позивача зі сплати аліментів становить 319 204,54 грн. Відповідно до ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Як зазначалося вище 08.08.2023 року набрало законної сили рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області (справа № 484/1941/23, провадження № 2-о/484/109/23) про усиновлення дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 232 СК України з моменту здійснення усиновлення припиняються особисті та майнові права і обов`язки між батьками та особою, яка усиновлена, а також між нею та іншими її родичами за походженням. Таким чином, достовірно встановлено, що з моменту набрання законної сили рішенням про усиновлення дитини у Позивача припинився обов`язок з утримання дитини, а тому, на думку представника позивача, з 08.08.2023 року на підставі ч. 4 ст. 273 ЦПК України його слід звільнити від сплати аліментів на утримання дитини. На підставі ч. 2 ст. 197 СК України, відповідно до якої, за позовом платника аліментів суд може повністю звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку обставиною, що має істотне значення. Таким чином, оскільки дитина була усиновлена, а відомості про Позивача як про батька виключені з актового запису про народження дитини, її прізвище та по батькові змінено, висновується, що Позивача слід звільнити від сплати заборгованості по аліментам, яка виникла після 08.08.2023 року. Представник позивача вказує, щ, аналіз вищенаведених положень сімейного законодавства свідчить про те, що обов`язок утримувати дитину до її повноліття заснований на факті батьківства, натомість усиновлення змінює суб`єктний склад правовідносин матері, батька та дитини. Сімейне законодавство України не передбачає обов`язку батька за походженням, чия дитина усиновлена іншим чоловіком, утримувати таку дитину до досягнення нею повноліття. У зв`язку з чим просила задовольнити позов та стягнути з відповідача судові витрати. В судове засідання представник позивача не з`явилася, надала заяву з проханням слухати справу у її відсутність та відсутність позивача, підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання також не з`явилася, надала суду відзив, в якому вказала, що позовні вимоги в частині припинення стягнення аліментів та звільнення позивача від сплати заборгованості по аліментам визнає. Просила відмовити у задоволенні вимог позивача про стягнення витрат на правову допомогу, вказуючи, що вони не підтверджуються належними, допустимими та достовірними доказами, є документально не обґрунтованими, не відповідають критерію розумності та становлять надмірний тягар для відповідача. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, хоча про час і місце слухання справи оповіщений відповідно до вимог ст. 128, 130 ЦПК України. Заяв про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило. Пояснення на позовну заяву не надав. Вирішуючи справу на підставі наявних у ній письмових доказів, суд приходить до висновку про те, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який був розірваний на підставі рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 31 серпня 2016 року. Від даного шлюбу у них народився син - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 11 квітня 2016 року, по цивільній справі № 484/1025/16-ц, з [PERSON] , [INFO] , стягнуто на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] щомісячно в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів, починаючи з 22.03.2016 р. та до досягнення дитиною повноліття, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Постановою старшого державного виконавця відділу ДВС Первомайського міськрайонного управління юстиції від 20.05.2016 року відкрито виконавче провадження № ВП [NUMBER] з примусового виконання виконавчого листа по вищевказаній справі. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженню № ВП [NUMBER], що перебуває на виконанні у Савранському відділі державної виконавчої служби у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) заборгованість позивача по сплаті аліментів, станом на березень 2024 року, становить 319204,54 грн. На підставі рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 12 березня 2021 року позбавлено [PERSON] , [INFO] , батьківських прав щодо його сина [PERSON] , [INFO] . Крім того, рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 07 липня 2023 року оголошено [PERSON] , [INFO] , громадянина України, уродженця м. Первомайськ Миколаївської області, РНОКПП [NUMBER] , який проживає за адресою: [ADDRESS] усиновлювачем неповнолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] . Дане рішення набрало законної сили 08.08.2023 року. Відповідно до ч. 1 ст. 232 СК України з моменту здійснення усиновлення припиняються особисті та майнові права і обов`язки між батьками та особою, яка усиновлена, а також між нею та іншими її родичами за походженням. Також, згідно ч. 2 ст. 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Відповідно ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Як встановлено, позивач позбавлений батьківських прав відносно свого сина [PERSON] , який був усиновлений [PERSON] та знаходиться на його утриманні, тобто змінились обставини, що впливають на стягнення аліментів на користь відповідача. Враховуючи позицію [PERSON] , яка визнала позов в частині припинення стягнення аліментів та звільнення від заборгованості по сплаті аліментів, загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом припинення примусового стягнення на користь відповідача аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , стягнутих відповідно до рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 11 квітня 2016 року, по цивільній справі № 484/1025/16 - ц та звільнення останнього від сплати заборгованості по аліментам, яка виникла з 08.08.2023 року. Припинення аліментів здійснюється за загальними принципами стягнення аліментів, враховуючи, що аліменти є поточними місячними платежами для поточного забезпечення потреб дитини, а також з метою недопущення необґрунтованого перерахування відповідачу аліментів за той період, коли дитина була усиновлена, то припинення стягнення аліментів має бути з дати набрання законної сили рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 11 квітня 2016 року. Враховуючи вище викладене, позовні вимоги позивача щодо припинення стягнення з нього аліментів та звільнення останнього від сплати заборгованості по аліментам, є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, слід стягнути із відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 1211,20 грн., так як позивач звільнений від сплати судового збору при подачі позову. Крім того, представник позивача просила стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 16 500,00 грн. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно ч. 1, 2, 3 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витратна правничу допомогу адвоката,в тому числі гонорару адвоката за представництво суді та іншу правничу допомогу,пов`язану зі справою,включаючи підготовку до її розгляду,збір доказів тощо,а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача надано договір про надання правової (правничої) допомоги від 31 березня 2024 року, ордер на надання правничої (правової) допомоги серії ВЕ № 1115301, розрахунок № 1 наданих послуг і витрат від 17 червня 2024 року на суму 16500 грн., акт № 1 наданих послуг/виконаних робіт від від 17 червня 2024 року на суму 16500 грн. З огляду на вищевикладене, суд вважає, що заявлений розмір витрат на правову допомогу не є пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову та значення справи для сторін. Матеріали справи не містять великої кількості документів на дослідження, збирання б яких адвокат витратив значний час. Даний спір для кваліфікованого юриста є незначної складності, у спорах такого характеру судова практика є сталою, великої кількості законів та підзаконних актів, які підлягають застосуванню, спірні правовідносини не передбачають. Крім того, суд критично сприймає деякі пункти доданого до позову розрахунку таких витрат, зокрема вартість представництва адвоката в суді (участь в судових засіданнях), оскільки адвокат в судовому засіданні участі не приймав, вивчення судової практики (в даному випадку ця справа є досить типовою), а також вартість складання самого розрахунку вартості наданих послуг, що на переконання суду не є складовою правової допомоги. Отже, з урахуванням наведеного, суд вважає, що в частині відшкодування правової допомоги, вимоги позивача слід задовольнити частково, стягнувши з відповідача на його користь 5 000 грн., згідно п. 5 розрахунку, в рахунок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Outcome: approved