Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-20 00:00:00

До Магдалинівського\~районного суду\~надійшла позовна\~заява [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок. Позивач посилається на те, що 05 листопада 2010 року між ним та [PERSON] було досягнуто згоди про придбання у нього домоволодіння, що розташоване по [ADDRESS] . Ціна домоволодіння була обумовлена в розмірі 85 000 грн. Після чого між ними було досягнуто домовленості, що він віддає кошти за вказане нерухоме майно, а [PERSON] зі свого боку зобов`язався, що після сплати суми посвідчить нотаріально договір купівлі-продажу протягом двох місяців. Після отримання грошей, відповідач надав позивачеві ключі від будинку, у зв`язку із чим він безперешкодно користується ним. Договір купівлі-продажу належним чином не посвідчено, оскільки [PERSON] помер [INFO] . Єдиним спадкоємцем за законом є його син [PERSON] . [PERSON] було відомо про продаж будинку його батьком, у зв`язку із чим 05.11.2010 року на ім`я позивача було видано довіреність щодо розпорядження та відчуження домоволодіння строком на п`ятнадцять років. Відповідач [PERSON] відмовляється від успадкування житлового будинку, у зв`язку з чим неможливе посвідчення відповідного договору купівлі-продажу домоволодіння. Позивач вважає, що між ним та власником житлового будинку [PERSON] , досягнуто щодо усіх істотних умов договору купівлі-продажу, сплачено всю вартість майна, що підтверджується розпискою, однак неможливо посвідчити договір нотаріально. У зв`язку із чим позивач звертається до суду та прохає визнати право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами. Позивач в судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву, в якій прохав розглянути справу без його участі, прохав задовольнити позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву, в якій прохав розглянути справу без його участі, не заперечує проти позовних вимог. Дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. [PERSON] є власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по [ADDRESS] (а. с. 9). 05.11.2010 року на ім`я позивача [PERSON] було видано довіреність щодо розпорядження та відчуження домоволодіння строком на п`ятнадцять років (а. с. 13). [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а. с. 15). Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі внутрішній волі. Правочин має вчинятись у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Виходячи з матеріалів справи, обставини, які склалися, свідчать про наявність укладення договору купівлі-продажу між сторонами. Об`єктивно сторони договору купівлі-продажу порушили вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору. Але позивач і [PERSON] , як сторони правочину домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося виконання договору. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. У відповідності до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом, при цьому право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що правочин, який укладено між сторонами у справі вважається таким, що вчинений правомірно, тому є законні підстави для визнання за позивачем права власності на нерухоме майно.

Outcome: approved