Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-16 00:00:00

В червні 2024 року [PERSON] через свого представника адвоката Федорюка А.Л., звернувся в суд з позовом до\~Чернівецької міської\~ради,\~\~третя особа:\~\~Приватний нотаріус\~\~Чернівецького міського\~нотаріального\~округу\~Тумак Андрій\~Михайлович,\~просить визнати за ним в порядку спадкування після смерті [PERSON] , який померла [INFO] , право власності на житловий будинок садибного типу, розташований за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що [INFO] померл його батько [PERSON] . Він є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] і у встановленому законом порядку прийняв спадщину, а також оформив своє спадкове право на спадкове майно. Інших спадкоємців крім нього не має. До складу спадкового майна, крім іншого, увійшов житловий будинок житловий будинок садибного типу, розташований за адресою: [ADDRESS] . Однак, оформити свої спадкові права він не в змозі через відсутність реєстрації та правовстановлюючого документу на вказаний будинок. Зазначає, що на земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] розташовані: житловий будинок літ А загальною площею 48,60 кв.м., в тому числі одна житлова кімната площею 17,10 кв.м., сарай літ В огорожа № 1. Дані об`єкти були збудовані [PERSON] за життя у 1991 році і використовувались протягом усього періоду його життя ним самим та членами його сім`ї. Після смерті [PERSON] , члени його сім`ї і надалі користувались вказаними об`єктами. Представник [PERSON] - адвокат Федорюк А.Л. подав заяву до суду про розгляд справи у його відсутності та відсутності позивача, позов підтримує, просить задовольнити. Представник відповідача - Чернівецької міської\~радиподав до суду заяву про розгляд справи без його участі, вирішення справи залишає на розсуд суду та просить ухвалити рішення у відповідності до вимог законодавства. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що\~ [INFO] в м. Чернівці помер [PERSON] [INFO] до майна померлого [PERSON] .. за заявою [PERSON] , Приватним нотаріусом\~\~Чернівецького міського\~\~нотаріального округу\~\~Тумаком Андрієм\~Михайловича\~заведено спадкову справу №1/2010. Інші спадкоємці, а саме [PERSON] , та [PERSON] , відповідно до заяв які містяться в матеріалів спадкової справи, відмовилися від прийняття спадщини після смерті [PERSON] . З матеріалів вищезазначеної спадкової справи вбачається, що єдиним спадкоємцем [PERSON] є [PERSON] , який у встановленому законом порядку прийняв спадщину та оформив спадкові права на частину спадкового майна. 17 квітня 2024 року [PERSON] , через свого представника звернувся з заявою до Приватного нотаріуса\~ Чернівецького міського\~ нотаріального округу\~ Тумака Андрія\~Михайловича, з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS] було відмовлено [PERSON] у видачі\~свідоцтва про право на спадщину на вище зазначений житловий будинок через відсутність правовстановлюючого документу та відсутність реєстрації права власності на нього за померлим. Відповідно до довідки щодо спадкоємця від 09.05.2024 року за № 130/01-16 виданої Приватним нотаріусом Чернівецького міського округу Тумаком А.М., єдиним спадкоємцем померлого [PERSON] , є [PERSON] . Судом також встановлено, що відповідно до довідки Чернівецького міського комунального бюро технічної інвентаризації № 2092 від 19 жовтня 2023 року, на земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] яка була виділена рішенням Виконавчого комітету Чернівецької міської ради № 58/2 від 09 02 1993 року розташовані: житловий будинок літ А загальною площею 48,60 кв.м., в тому числі одна житлова кімната площею 17,10 кв.м., сарай літ В огорожа № 1. За життя\~ [PERSON] не отримував правовстановлюючого документу на спірний житловий будинок та у встановленому законом порядку не проводив його державну реєстрацію. Відповідно до\~ст.15\~ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно із ч.1\~ст.16\~ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно із\~ст.1217\~ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У\~ст.1218\~ЦК України\~передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Судом встановлено, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, що мотивовано нотаріусом відсутністю документа про право власності на нерухоме майно та реєстрації права власності. У пункті 3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої\~наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24 травня 2001 року №127, міститься перелік об`єктів (будівельних робіт), які не належать до самочинного будівництва. Зокрема, зазначено, що до самочинного будівництва не належать індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 05 серпня 1992 року. Відповідно до пункту 42 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня2015 року №1127, документом, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку, господарської (присадибної) будівлі та споруди, прибудови до них, побудованих до 05 серпня 1992 року, є технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна. Відносини, пов`язані з державною реєстрацією права власності на збудовані об`єкти нерухомого майна, нерозривно пов`язані з законодавством у сфері містобудування, а саме із\~Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності». Так, відповідно до норм вказаного\~Закону, обов`язковою умовою створення об`єкта містобудування як об`єкта цивільно-правових відносин, щодо якого можуть виникати речові права, є прийняття такого об`єкта в експлуатацію. Закон України \~«Про регулювання містобудівної діяльності»\~набрав чинності з 12 березня 2011 року. У пункті 9 Розділу V «Прикінцеві положення» цього Закону передбачений певний строк для проходження процедури прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва, збудованих без дозволу на виконання будівельних робіт, за результатами їх технічного обстеження. Зокрема, до таких об`єктів було віднесено індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період з 05 серпня 1992 року до 12 березня 2011 року. Враховуючи наведене, індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період до 05 серпня 1992 року не підлягають проходженню процедури прийняття в експлуатацію. Відповідно до ч.2\~ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року\~права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього\~Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Згідно з ч. 3\~ст. 3\~зазначеного Закону\~права на нерухоме майно, що виникли до 01 січня 2013 року, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Правовідносини щодо будівництва садових будинків і набуття прав на них до 05 серпня 1992 року регламентувалися нормами\~ЦК УРСР\~в редакції 1963 року. Відповідно до\~статті 86\~ЦК УРСР\~право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. Право власності на збудований житловий будинок набувається в порядку, який існував на час його будівництва. Постановою Кабінету\~Міністрів України від 05 серпня 1992 року №449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення»\~встановлено порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва (втратила чинність), якою не передбачалась процедура введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні права власності, збудованих до 05 серпня 1992 року. Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних жилих будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Отже, до 05 серпня 1992 року закон не передбачав процедуру введення нерухомого майна в експлуатацію при оформленні права власності. Законодавство, чинне на зазначений час, не пов`язувало виникнення права власності на садові будинки з надвірними будівлями та спорудами з державною реєстрацією такого права. Документом, що засвідчував факт існування об`єкта нерухомого майна й містив його технічні характеристики, був технічний паспорт на такий об`єкт, виготовлений за результатом його технічної інвентаризації. Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 01 липня 2019 року у справі №206/6298/16-ц (провадження № 61-31398св18), від 26 лютого 2020 року у справі №607/16873/18 (провадження № 61-12451св19). У матеріалах справи наявна копія технічного паспорту від 18 жовтня 2023 року, складеного Чернівецьким міським комунальним бюро технічної інвентаризації за результатами технічної інвентаризації будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: житловий будинок літ А загальною площею 48,60 кв.м., в тому числі одна житлова кімната площею 17,10 кв.м., сарай літ В огорожа № 1. Тобто, на спірний будинок, померлий [PERSON] набув за життя право власності на вказане домоволодіння, яке переходить у порядку спадкування до його єдиного спадкоємця [PERSON] . Отже, позивачем обрано належний спосіб захисту цивільних прав та інтересів, який є найбільш ефективним у спірних правовідносинах. Оскільки спірне нерухоме майно набуто спадкодавцем у законний спосіб і належало їй за життя на праві власності, тому воно увійшло до складу спадщини після її смерті. А тому, за позивачем [PERSON] слід визнати в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , право власності на житловий будинок садибного типу, розташований за адресою: [ADDRESS] .

Outcome: approved