Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-09 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся із заявою до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області, заінтересована особа Управління соціальної політики Тернопільської міської ради, про визнання його дядька [PERSON] , [INFO] недієздатним, встановлення над ним опіки та призначення опікуна. В обґрунтування заяви, заявник зазначає, що він являється племінником [PERSON] , [INFO] , який хворіє психічним захворюванням і не здатен усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Внаслідок психічного розладу він потребує постійного стороннього догляду. На підставі викладеного просить заяву задовольнити. 26.02.2024 ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області відкрито провадження у вказаній цивільній справі та призначено справу до розгляду. Ухвалою суду від 19.04.2024 у справі призначено судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручено експертам Тернопільської філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України». На час проведення експертизи провадження у справі було зупинено. 15.05.2024 матеріали цивільної справи повернуті до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з Тернопільської філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» з висновком експерта №315 від 09.05.2024 за результатами судової психіатричної експертизи. Протокольною ухвалою судді без видалення суду до нарадчої кімнати у судовому засіданні, яке відбулося 06.06.2024, постановлено матеріали цивільної справи №607/3886/24 за заявою [PERSON] з участю заінтересованої особи Управління соціальної політики Тернопільської міської ради про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна, надіслати в орган опіки та піклування - Управління соціальної політики Тернопільської міської ради для внесення подання про призначення опікуна [PERSON] , [INFO] . 30.08.2024 цивільна справа за заявою [PERSON] з участю заінтересованої особи Управління соціальної політики Тернопільської міської ради про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна, повернута до суду з поданням органу опіки та піклування від 23.08.2024 №258/06. Представника заявника [PERSON] адвокат Кантелюк Т.-Т.Ю. в судовому засіданні заяву підтримав у повному обсязі та просив задовольнити з підстав викладених у заяві. Представник [PERSON] адвокат Карпа М.М. не заперечила, щодо задоволення заяви. Представник заінтересованої особи Управління соціальної політики Тернопільської міської ради у судове засідання не з`явилася, однак подала суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника Управління. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив такі обставини. Згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого №1100 від 07.02.2024 [PERSON] , [INFO] , є особою з інвалідністю другої підгрупи. Діагноз: параноїдальна шизофренія, безперервний тип перебігу, стабільний дефект психіки по змішаному типу. F20.0. [PERSON] народився [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серія [NUMBER] , в графі батьки вказано: батько [PERSON] та мати [PERSON] . [PERSON] був одружений із [PERSON] , однак 12 серпня 1998 року було розірвано шлюб, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу серія [NUMBER] . Батько [PERSON] помер [INFO] , про що свідчить свідоцтво про смерть серія [NUMBER] . Мати [PERSON] померла [INFO] , про що свідчить свідоцтво про смерть серія [NUMBER] . Також, у шлюбі вище зазначених батьків народився ще один син [PERSON] , однак [INFO] помер, про що свідчить свідоцтво про смерть [NUMBER] . В шлюбі від вище зазначених батьків також [INFO] народилась донька [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про народження серія [NUMBER] . В подальшому [PERSON] одружилась із [PERSON] де її дошлюбне прізвище було замінено на « [PERSON] ». Однак 25 червня 2013 року шлюб між ними було розірвано, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу серія [NUMBER] . В вище зазначеному шлюбі народився [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про народження серія [NUMBER] . Отже, із вище зазначеного вбачається, що [PERSON] (особа відносно якої встановлюється недієздатність) та [PERSON] являються рідними братом та сестрою, а [PERSON] сином [PERSON] , а отже племінником [PERSON] . Статтею 30 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) передбачено, що цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно статті 39 ЦК України, фізична особа може бути судом визнана недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно з ст. 293 ЦПК України\~окреме провадження\~це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи. Відповідно до ч. 1 ст. 298 ЦПК України\~суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. Згідно з висновком судово-психіатричного експерта Тернопільської філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» №315 від 09.05.2024, [PERSON] хворіє тяжким, хронічним психічним захворюванням у вигляді параноїдної шизофренії, безперервний перебіг, стабільний дефект психіки по змішаному типу. Дане захворювання є хронічним, стійким психічним розладом. [PERSON] внаслідок захворювання не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Питання стороннього догляду не входить в компетенцію судово-психіатричної експертизи. \~ \~ \~ \~Питання чи\~має фактичну\~можливість брати\~участь у\~судовому засіданні\~та особисто\~давати пояснення\~по суті\~справи не\~входить в\~компетенцію судово-психіатричної\~експертизи. Згідно частини першої статті 40 ЦК України, фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. Приймаючи до уваги, що згідно висновку судово-психіатричного експерта, [PERSON] , [INFO] , не здатен в повній мірі усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] в частині визнання [PERSON] , [INFO] , недієздатним, підлягає до задоволення. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною шостою цієї статті. Щодо призначення [PERSON] опікуном [PERSON] суд зазначає наступне. Відповідно до ч.1 ст. 300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Пунктом 1.1. Правил опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26.05.1999 (далі - Правила), передбачено, що опіка (піклування) є особливою формою державної турботи про неповнолітніх дітей, що залишились без піклування батьків, та повнолітніх осіб, які потребують допомоги щодо забезпечення їх прав та інтересів. Відповідно до частини 1 статті 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Згідно зі статтею 58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування та фізичними особами, які визнані недієздатними. Суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування (частина 1 статті 60 ЦК України). Положеннями статті 63 ЦК України передбачено, що опікуна або піклувальника призначає орган опіки та піклування, крім випадків, встановлених статтею 60 цього Кодексу. Опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. При призначенні опікуна для малолітньої особи та при призначенні піклувальника для неповнолітньої особи враховується бажання підопічного. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників. При призначенні опікуна важливі та обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна. Призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно вимог Цивільного процесуального кодексу України. При внесенні подання орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка. Зазначені висновки викладені Верховним Судом у постанові від 07 квітня 2022 року у справі № 712/10043/20. Так, суд зазначає, що таке подання не є рішенням за процесуальним статусом та має для суду лише рекомендаційний характер, і при постановленні судом рішення по справі не має пріоритетного значення, та може бути враховане на розсуд суду. Натомість суд зауважує, що подане Органом опіки та піклування Опікунської ради при виконавчому комітеті Тернопільської міської ради подання про погодження кандидатури опікуна [PERSON] стосовно дядька [PERSON] у разі визнання його недієздатним, не містить належної мотивації: чому саме [PERSON] необхідно призначити опікуном, а не іншу особу, наприклад: сестру [PERSON] [PERSON] . Даних про те, що рідна сестра [PERSON] та мати заявника [PERSON] проживає за межами України, в матеріалах справи не має. Переконливих доказів того, що остання не може за станом здоров`я виконувати обов`язки опікуна щодо свого брата, матеріали справи не містять. Подання органу опіки і піклування не містить жодної обґрунтованої мотивації, чому сестра [PERSON] [PERSON] не може бути опікуном, а лише формально зазначено таку неможливість у зв`язку із проживанням за межами України. Обґрунтування подання щодо призначення опікуном [PERSON] обмежено виконанням формальних процедур, що свідчить про застосування суто формального підходу до вирішення питання про призначення [PERSON] опікуном. Наявні у матеріалах справи докази щодо стану здоров`я [PERSON] свідчать лише про наявність у неї певних захворювань загального характеру, але жодним чином надані довідки не доводять неможливість виконання сестрою недієздатного [PERSON] [PERSON] , 1964 року народження, обов`язків опікуна щодо недієздатного брата. Також, інших об`єктивних підстав призначення [PERSON] опікуном [PERSON] у зазначеному поданні не міститься. Разом з тим, згідно з частиною шостою статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин, проаналізувавши матеріали справи, вимоги законодавства, суд не знаходить підстав для задоволення заяви в цій частині. На підставі наведеного,

Outcome: partial