Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-16 00:00:00

позивач Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа» (далі по тексту КПТМ «Криворіжтепломережа») звернувся до суду з вказаним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послугу з постачання теплової енергії, обґрунтовуючи свій позов тим, що відповідачу щомісячно, відповідно до тарифів на вказані послуги, здійснювалося постачання теплової енергії за адресою: [ADDRESS] , але вона у повному обсязі оплату за отримані послуги не здійснювала, в результаті чого виникла заборгованість за період з 05.11.2021 по 31.01.2024 за теплову енергію в сумі 71\~838,91 грн., за період з 05.11.2021 по 31.01.2024 за абонентське обслуговування в сумі 491,50 грн., яку позивач просить стягнути на свою користь з відповідача, а також суму збитків від інфляції за період з березня 2022 року по березень 2024 року 6\~162,04 грн., 3% річних за період з 01.03.2022 по 16.04.2024 у сумі 2\~119,47 грн. та пеню за період з 01.08.2023 по 16.04.2024 у сумі 266,20 грн., та судовий збір у сумі 3\~028,00 грн. Ухвалою суду від 29.05.2024 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судовому засіданні 09.09.2024 представник позивача [PERSON] наполягала на задоволенні позовних вимог та просила їх задовольнити. У подальшому представник позивача надала заяву про закінчення розгляду справи за її відсутності, наполягала на задоволенні позовних вимог. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. У судовому встановлено, що [PERSON] є власником нежитлового приміщення, загальною площею 75,0 кв.м., розташованого за адресою: [ADDRESS] . Нежитлове приміщення розташоване у будинку, який є багатоквартирним, подання теплоносія до нього здійснюється від теплових мереж централізованого опалення позивача, які є внутрішньо будинковим комплексом трубопроводів та обладнання для забезпечення опалення споживачів житлового будинку, в тому числі нежитлового приміщення 2. Відповідач отримував теплову енергію, так як нежитлове приміщення 2 не виокремлено від внутрішньо будинкового комплексу трубопроводів та обладнання для забезпечення опалення будинку по [ADDRESS] . З 05.11.2021 договірні відносини між КПТМ «Криворіжтепломережа» та споживачами - власниками квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку, врегульовані індивідуальним Договором (який в силу законодавства є публічним договором приєднання, текст якого розміщений на сайті КПТМ «Криворіжтепломережа», режим доступу http://kpts.dp.ua/dogovorte.php) про надання послуги з постачання теплової енергії від 05.10.2021, що укладений в порядку ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 №2189-VIIІ (надалі Індивідуальний договір). Індивідуальний договір згідно частини 2 цього договору набуває чинності після 30 днів з моменту розміщення його на офіційному веб-сайті виконавця (КПТМ «Криворіжтепломережа»). Розміщення тексту договору на сайті виконавця було здійснено 05.10.2021. Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що індивідуальний споживач це фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна. Індивідуальний договір вважається укладеним із споживачем, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та начеб-сайті виконавця співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем. Відповідно до статті 634 ЦК України, договір приєднання може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. З 05.11.2021 сторони (надавач послуги та споживач) керуються «Правилами надання послуги з постачання теплової енергії» від 21.08.2019 №830, Методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22.11.2018 № 315, тощо. Згідно пункту 11 Індивідуального договору обсяг спожитої у будинку Послуги визначається як обсяг теплової енергії, спожитої у будинку за показаннями засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково відповідно до Методики розподілу між Споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22.11.2018 № 315 (далі Методика розподілу №315). У пункті 30 Індивідуального договору зазначено, що споживач вносить однією сумою плату виконавцю, яка складається з: - плати за послугу, визначеної відповідно до Правил надання послуги постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №830 (Офіційний вісник України, 2019 р., №71, ст. 2507), в редакції постанови Кабінетів Міністрів України від 08.09.2021 №1022, та Методики розподілу №315, що розраховується виходячи з розміру затвердженого уповноваженим органом тарифу та обсягу її споживання; - плати за абонентське обслуговування в розмірі, визначеному виконавцем, але не вище граничного розміру, визначеного Кабінетом Міністрів України, інформація про яку розміщується на офіційному веб-сайті виконавця http://www.kpts.dp.ua/. Плата за абонентське обслуговування, визначається відповідно до: 1. Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2189- VIIІ від 09.11.2017; 2. Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених Постановою КМУ №830 від 21.08.2019; 3. Постанови Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №808 «Про встановлення граничного розміру плати за абонентське обслуговування в розрахунку на одного абонента для комунальних послуг, що надаються споживачам за індивідуальними договорами з обслуговуванням внутрішньо будинкових систем про надання комунальних послуг», із змінами згідно постанови Кабінету Міністрів України від 01.09.2021 №928. Відповідно до пунктів 36, 37 Постанови Кабінету Міністрів України №830 від 21.08.2019 «Про затвердження Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договір про надання послуги з постачання теплової енергії», споживач здійснює оплату спожитої послуги щомісяця в порядку та строки, визначені договором. Споживач не звільняється від оплати послуги, отриманої ним до укладення відповідного договору. Споживач не звільняється від оплати послуги за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні споживача та інших осіб. У розумінні статті 509 ЦК України зобов`язанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Крім того, згідно статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Одночасно з цим, як вбачається зі статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно пункту 34 Індивідуального договору, споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу. Свої зобов`язання відповідач не виконувала неналежним\~чином,\~у зв`язку\~з чим\~має заборгованість за період з 05.11.2021 по 31.01.2024 за теплову енергію 71\~838,91 грн. та за абонентське обслуговування 491,50 грн. (а.с. 90, 91). Доказів на спростовування зазначеного відповідачем не надано. Крім того, згідно з частиною другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Беручи до уваги зазначене, правовідносини, які склалися на підставі договору про надання послуг, є грошовим зобов`язанням і, зважаючи на таку юридичну природу правовідносин сторін, на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання (постанова Верховного Суду України від 14.11.2011 у справі №6-40цс11). Як зазначено в Аналізі практики застосування статті 625 ЦК України в цивільному судочинстві (лист Верховного Суду України від 01.07.2014), вирішуючи спори цієї категорії, судам слід враховувати, що правовідносини, які склалися між сторонами на підставі договору про надання житлово-комунальних послуг, є грошовими зобов`язаннями, у яких, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК), - вимагати сплату грошей за надані послуги. Таким чином, з огляду на юридичну природу правовідносин, як грошових зобов`язань, на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання (постанови Верховного Суду України від 20.06.2012 у справі №6-68цс12, від 30.10.2013 у справі №6-59цс13). Як вбачається з матеріалів справи, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача на його користь інфляційних втрат у сумі 6\~162,04 грн. та 3% річних від простроченої суми в сумі 2\~119,47 грн., нарахованих на суму несплаченої заборгованості. Тобто, між сторонами склалися правовідносини, що виникають у зв`язку із завданням шкоди, на які відповідно до частини другої статті 625 ЦК України нараховується індекс інфляції за час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Оскільки неправомірними діями відповідача позивачеві було завдано збитків, по суті матеріальної шкоди, яка виражена в грошовому еквіваленті, а відтак є грошовим зобов`язанням, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення індексу інфляції та 3% річних узгоджуються з положеннями частини другої статті 625 ЦК України, але не погоджується періодом нарахування. Тому суд вважає, що в цій частині позовні вимоги необхідно задовольнити частково, так як інфляційні втрати, 3% річних мають бути нараховані та стягнути з врахуванням Постанови КМУ від 05.03.2022 №206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану», Постанови КМУ від 29.12.2023 №1405 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати житлово-комунальних послуг». Отже, інфляційні втрати мають бути нараховані та стягнуті з відповідача на користь позивача за березень 2024 року відповідно до розрахунку позивача в сумі 29,09 грн., 3% річних мають бути нараховані за період з 01.03.2024 по 16.04.2024 відповідно до розрахунку позивача в сумі 22,41 грн. (а.с. 92-94). Відповідно до пункту 45 Типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії визначено, що у разі несвоєчасного здійснення платежів споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі 0,01% суми боргу за кожен день прострочення. Розмір пені, заявлений позивачем, становить 266,20 грн. за період з 01.08.2023 по 16.04.2024. Суд вважає, що в цій частині позовні вимоги необхідно задовольнити частково, оскільки пеня має бути нарахована та стягнути з врахуванням Закону України від 17.03.2020 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», Постанови КМУ від 05.03.2022 №206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану», Постанови КМУ від 29.12.2023 №1405 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати житлово-комунальних послуг» за період з 01.03.2024 по 16.04.2024 відповідно до розрахунку позивача в сумі 27,34 грн. (а.с.94). Згідно частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Позивачем заявлено вимогу про відшкодування судових витрат: судового збору в сумі 3\~028,00 грн. Оскільки позов підлягає частковому задоволенню, суд з врахуванням положень статті 141 ЦПК України вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно розміру задоволених вимог у сумі 2\~713,99 грн. (72\~409,25 грн. * 3\~028,00 грн. / 80\~787,12 грн.). На підставі викладеного та

Outcome: partial