Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-23 00:00:00

У вересні\~2024\~КП «Житомиртеплокомуненерго»\~Житомирської міської\~ради звернулось\~до суду\~з позовом,\~в якому\~просить стягнути\~з \~ [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги централізованого опалення та постачання теплової енергії з 01.04.2013 по 01.09.2024 по 26241,70 грн з кожного В обґрунтування вимог позивач зазначив, що квартира за адресою: [ADDRESS] , співвласниками якої є [PERSON] та [PERSON] забезпечується послугами централізованого опалення, які надає КП «Житомиртеплокомуенерго» Житомирської міської ради, на підставі договору з [PERSON] від 21.05.2021 З 01.04.2013 року по 01.09.2024 року відповідачі не в повному обсязі сплачують за надані послуги, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка становить 52483,41 грн. Позивач вказав, що підприємство неодноразово нагадувало відповідачам про необхідність оплати заборгованості за надані послуги централізованого опалення та необхідність їх погашення шляхом розміщення даної інформації у квитанціях на оплату, проте, відповідачі борг не сплачують. Ухвалою судді Корольовського районного суду м.Житомира від 24.09.2024 року у даній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено судове засідання. Позивач та його представник до суду не з`явилися. Представником позивача, через канцелярію суду подано заяву про розгляд справи без їх участі, не заперечують проти ухвалення судом заочного рішення, позов підтримують та просять його задовольнити. Відповідачі в судове засідання призначене на 224.10.2024 не з`явилися, були належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи Відповідач [PERSON] повідомила, що не має можливості приймати участь у судовому засіданні оскільки перебуває разом зі своєю дитиною за кордоном. Причини позову розуміє та зобов`язується сплатити заборгованність протяяігом 2025 року Відповідач [PERSON] до суду не з`явилася. Про день час та місце розгляду справи повідомлялася шляхом опублікування оголошення про день, час та місце розгляду справи, оскільки згідно відомостей з Єдиного демографічного реєстру вона 28.12.2023 знялася з реєстрації за адресою: [ADDRESS] 28.12.2023 року та місце її перебування невідоме Верховний Суд у постановах від 13 листопада 2020 року у справі № 359/5348/17 (провадження № 61-18620св19), від 08 грудня 2021 року у справі № 369/10161/19 (провадження № 61-3468св21) зазначив, що якщо сторони чи їх представники, чи інші учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторони чи її представника, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Суд вважає, що у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи та він може вирішити спір по суті. Згідно ч. 5 ст. 259 та ч. 1 ст. 281 ЦПК України, не виходячи до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання, постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст. 280, 281 ЦПК України. У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч. 2ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до вимог ч.1 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, встановив наступні обставини та визначив відповідно до них правовідносини Квартира [ADDRESS] на праві спільної часткової власності належить [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 27.03.2002 року, що підтверджено відповіддю №803211 від 24.09.2024 з Єдиного демографічного реєстру (а.с.16) [PERSON] [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , з 04.10.2016 року мала реєстрацію за адресою: [ADDRESS] , проте 28.12.2023 вона знята з реєстрації, що підтверджено відповіддю № 803228 від 24.09.2024 з Єдиного демографічного реєстру (а.с.18) іншого місця реєстрації судом не встановлено. Квартира [ADDRESS] забезпечується послугами централізованого опалення, які надає КП «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради на підставі договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води між позивачем та [PERSON] від 21.05.2011,за вказаною адресою відкритоособовий рахунок 00259006007100, нарахування здійснюються на площу 44,60 м2 У період з 01.04.2013 року по 01.09.2024 року відповідачі не в повному обсязі сплачують за надані послуги, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка становить52483,41 грн, які наразі є несплаченими (а.с.4-5) Так згідно наданих розрахунків відповідачі з квітня 2013 не в повній мірі сплачують за надані позивачем послуги, хоча і регулярно . Так проплати були щорічно, що виключає застосування строків позовної давності, які визначені договором - 5 років (п.9.1 Договору від 21.05.2011) як вказує представник позивача Таким чином, між сторонами винкли правовідносини з приводу постачання теплової енергії, що виникли між сторонами, регулюються Законами України «Про теплопостачання», «Про житлово-комунальні послуги». Вирішуючи спір по суті заявлених вимог суд виходить з наступного. Законом України "Про житлово-комунальні послуги" (далі Закон) визначено основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки. Згідно із частиною 1 статті 12 цього Закону надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Відповідно до положень статті 5 вказаного Закону до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Порядок оплати житлово-комунальних послуг визначений у статті 9 названого Закону, відповідно до якого споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. За бажанням споживача оплата житлово-комунальних послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів згідно з умовами договору про надання відповідних житлово-комунальних послуг. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Структура плати виконавцю комунальної послуги визначається згідно з договором про надання відповідної комунальної послуги, укладеним за вимогами цього Закону. Споживач щомісяця (або з іншою періодичністю, визначеною договором) вносить однією сумою плату виконавцю комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу та електричної енергії), у тому числі якщо вона складається з окремих складових, передбачених відповідним договором, укладеним відповідно до цього Закону. При цьому виконавці комунальних послуг забезпечують деталізацію інформації щодо складових плати у рахунках споживачів. Статтею 19 Закону України "Про теплопостачання" встановлено обов`язок споживача оплатити надані послуги. Судом встановлено, що відповідачі є співвласниками квартири [ADDRESS] . Власність кожного з них становить 1/2 частину квартири Вказана квартира забезпечується послугами централізованого опалення на площу 44,6 кв.м, які надає КП «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради на підставі договору укладеному одним із співвласником - [PERSON] від 21.05.2011, та на вказану адресу відкрито особовий рахунок № [NUMBER] Так п.3.1 вказаного договору передбачено, що\~ розрахунковим періодом є календарний місяць.\~ Платежі вносяться не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим періодом. З 01.04.2013 року по 01.09.2024 року відповідачі не в повному обсязі сплачують за надані послуги, але регулярно, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка становить 52483,41 грн., що підтверджується розрахунками (а.с.4-5), які відповідачами не спростовано. Натомість [PERSON] подала до суду заяву в якій вказує, що розуміє причини звернення до суду та сплатитьзаборгованність протягом 2025 року, оскільки наразі вона з дитиною проживає за кордоном. Згідно п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачі зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п. 20 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим (п.18 Правил). Відповідно до положень ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності та залежно від положень закону або домовленості між співвласниками може належати їм на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно (ч. 4 ст. 355 цього Кодексу). Відповідно до положень ст. 319 ЦК України, кожен із співвласників має нести відповідальність відповідно до своєї частки у спільному майні, оскільки іншої домовленості між співвласниками щодо утримання квартири не встановлено, доказів визначення уповноваженого власника квартири не надано. Тягар утримання майна лежить на співвласниках квартири (стаття 322 ЦК України). Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У разі належності квартири декільком особам на праві спільної сумісної або спільної часткової власності, позовні вимоги мають бути пред`явлені до кожного з них про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірах, що відповідають їх часткам у праві спільної сумісної/часткової власності на квартиру, крім тих випадків, коли між співвласниками досягнуто домовленості щодо утримання квартири і визначено уповноваженого власника квартири (постанови Верховного Суду від 20 вересня 2018 року в справі №522/7683/13-ц, від 01 вересня 2020 року в справі №352/2163/13-ц). Власник квартири зобов`язаний нести витрати з її утримання, у тому числі оплачувати комунальні послуги, незалежно від того, проживає він у належній йому квартирі чи ні, якщо він в установленому порядку не відмовився від надання таких послуг (Постанова КЦС ВС від 02 квітня 2020 року у справі №757/29813/17-ц). Таким чином, обов`язок утримання житлових приміщень, в тому числі оплату послуг з централізованого опалення покладається на власників майна незалежно від місця проживання власника. Як вже зазначалося, квартира [ADDRESS] перебуває у приватній спільній частковій власності [PERSON] та [PERSON] (частка власності кожного з них 1/2) (а.с.6) Отже, з кожного з відповідачів підлягає стягненню заборгованість за надані послуги з централізованого опалення відповідно до його частки (52483,41 грн :2), що складає відповідно по 26241,70 грн з кожного за період з 01 квітня 2013 року по 01 вересня 2024 року. Згідно з п. 6 ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов підлягає до задоволення в повному обсязі, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідачів в рівних частинах підлягають понесені позивачем витрати по оплаті судового збору в сумі 3028,00 грн, а саме по 1514,00 грн. з кожного з відповідачів.

Outcome: approved