Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. На підтвердження позовних вимог позивач вказав, що 14.05.2021 р. між АТ «Альфа Банк» та відповідачем було укладено угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії № 631650998, згідно з якою відповідачу надано кредит. Представника позивача зазначив, що 12.08.2022 р. загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». Враховуючи, що позичальник систематично порушував свої зобов`язання по кредитному договору, банк звернувся до суду з позовом про стягнення боргу по кредитному договору. Станом на 28.02.2024 року сума заборгованості становить 39006,12 грн. Представник позивача просив суд стягнути з відповідача на користь АТ «Сенс Банк» заборгованість за кредитним договором № 631650998 від 14.05.2021 р., станом на 28.02.2024 року у розмірі 39006,12 грн., яка складається з: тіла кредиту 21493,48 грн., простроченого тіла кредиту 15525,53грн., відсотків за користування кредитом 170,10 грн., відсотків на прострочену заборгованість 1817,01 грн. \~ \~ \~ \~У судове засідання представник позивача не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності. \~ \~ \~ \~Відповідач у судове засідання не з`явилася, 03.06.2024 року подала відзив у якому просила у задоволенні позову відмовити повністю, посилалася на те, що подані позивачем письмові докази не містять доказів укладення нею та позивачем кредитного договору, зокрема доказів підписання нею пропозиції на укладення договору, паспорту споживчого кредиту. Розрахунок заборгованості не містить інформації на яких умовах його здійснено, не містить деталізації розрахунків. Крім того сам по собі розрахунок заборгованості не є доказом наявності заборгованості. Також вказувала, що виписка по рахунку не містить інформації про надання банком їй кредитних коштів. Виписка не містить інформації про залишок коштів на рахунку після кожної операції, а відтак не можливо прослідкувати достовірність підсумованої в ній інформації, перевірити наявність заборгованості на яку посилається позивач. Також просила справу розглядати у її відсутність. \~ \~ \~ \~Представник позивача 05.07.2024 року подав додаткові письмові пояснення у яких спростовував доводи відзиву. \~ \~ \~ \~Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову в задоволення позову з наступних підстав. Ст.ст. 204, 227 ЦК України передбачено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно зі\~ст. 1054 ЦК України, за\~кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша ст.1055\~ЦК України). За змістом\~ст. 207 ЦПК України, правочин\~вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За частиною першою\~ст.626 ЦК України, договором\~є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до частини першої\~ст.628 ЦК України, зміст\~договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (ст.638 ЦК України). Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином та в строк, вказаний в договорі, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Позивачем на\~підтвердження заявлених\~вимог надано\~Інформацію про\~умови кредитування\~та орієнтовну\~загальну вартість\~кредиту (паспорт\~споживчого кредиту),\~ Акцепт пропозиції на укладання угоди про надання споживчого кредиту, розрахунок заборгованості по кредитному договору № 631650998 від 14.05.2021 р., виписку по рахунку за кредитною картою яка належить [PERSON] з 14.05.2021 року по 28.02.2023 року. Дослідивши вищевказані докази, надаючи їм оцінку суд звертає увагу на те, що позивачем надано акцепт пропозиції (оферти) яка нібито надійшла від відповідача, однак не надано доказів існування такої пропозиції (оферти) підписаної відповідачем. Також, Інформація про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту (паспорт споживчого кредиту) сама по собі не є договором, свідчить лише про ознайомлення клієнта з умовами кредитного договору який може бути укладений. Досліджений судом паспорт споживчого кредиту містить вказівку що наведена у ньому інформація є чинною та актуальною до 13.06.2021 року Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту , його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки у паспорті споживчого кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту, таких висновків дійшов Верховний Суд у постанові №393/126/20 від 23.05.2022 року, у якій відступив від раніше зроблених висновків про те, що паспорт споживчого кредиту є невід`ємною складовою частини спірного кредитного договору з огляду на згоду позичальника з умовами кредитування, яка підтверджена його підписом. Наведена практика знайшла свій розвиток у подальшій практиці Верховного Суду, постанови №313/181/21 від 15.06.2022 року, №333/5483/20 від 15.06.2022 року Розрахунок заборгованості по кредитному договору також не є доказом укладення кредитного договору та наявності заборгованості, а лише є виразом бачення позивача розміру заявлених позовних вимог і їх складових. Розрахунок заборгованості для урахування його судом має бути підтверджений іншими належними і допустимий доказами. Надаючи оцінку виписці по рахунку наданій представником позивача суд виходить із того, що у відповідності до позиції Верховного Суду (у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду) від 30.01.2018 по справі №161/16891/15-ц «Верховний Суд вказав що: доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи». До первинних документи відносяться такі документи, які також підтверджують розмір наданого відповідачу кредиту. Долучений банком до матеріалів справи розрахунок заборгованості підтверджує розмір заборгованості за кредитним договором, адже містить детальний опис нарахованої заборгованості, дати здійснення платежів боржником, залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), а також включає суми погашеного позичальником тіла кредиту та відсотків по кожному платіжному періоду. Верховний Суд у постанові від 25.05.2021 у справі №554/4300/16-ц дійшов правового висновку, що належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто, виписки можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. Відповідно до ч. 3\~ст.12 ЦПК України,\~кожна сторона має довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. При цьому, згідно з частиною шостою статті 81\~ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач у відзиві визнавала, що вона використовувала кошти рахунку виписку по якому надано позивачем. Виписка по рахунку у підсумку містить суму вихідного залишку , згідно якої вбачається що поточна сума заборгованості клієнта становить 39006,12 грн., що відповідає розрахунку, згідно якого вона складається з: тіла кредиту 21493,48 грн., простроченого тіла кредиту 15525,53грн., відсотків за користування кредитом 170,10 грн., відсотків на прострочену заборгованість 1817,01 грн. Разом доказів того що сторони належним чином погодили умови кредитного договору суду надано не було, а отже позивачем не доведено наявність договірних відносин з відповідачем щодо розміру відсотків, порядку користування кредитними коштами, а тому в частині стягнення з відповідача заборгованості по нарахованим відсоткам у сумі слід відмовити , стягнувши із відповідача фактично отримані і не поверненні позивачу кошти ( на які позивач вказує як на тіло кредиту) за вирахуванням сплачених відповідачем сум сплати відсотків які згідно виписки по рахунку та розрахунку заборгованості становлять ?12042,15? грн. Таким чином з відповідача підлягає стягненню (21493,48+15525,53)-12042,15= ?24976,86? грн. Судові витрати, понесені позивачем при подачі позову до суду, підлягають стягненню з відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial