Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-09 00:00:00

Адвокат Кошман І.В., яка діє в інтересах позивача звернулася в Снятинський районний суд Івано-Франківської області із позовом до відповідачки про розірвання шлюбу та встановлення факту самостійного виховання та утримання малолітніх дітей. Позовні вимоги мотивувала тим, що 25.08.2021 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстрований Святошинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) актовий запис № 1827. Від даного шлюбу у сторін народилися спільні діти, а саме син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , а/з № [NUMBER] , дата видачі 04.03.2022 року та син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , а/з № [NUMBER] , дата видачі 06.07.2023 року. Адвокат Кошман І.В., зазначає, що позивач та відповідачка проживали спільним подружнім життям до жовтня 2023 року, після чого подружні відносини не поновлювали, а повністю припинили. Між ними втрачені почуття любові, а також всі фізичні та духовні зв`язки. Вони мають різні погляди на життя, відсутні будь-які спільні інтереси. Подальше спільне життя буде суперечити їх інтересам та інтересам їх дітей. На даний час позивач прийшов до переконання, що їхня сім`я розпалась остаточно і поновлена бути не може, на примирення з відповідачкою не згідний, оскільки шлюб носить формальний характер. Враховуючи вищевикладені обставини, сім`я фактично розпалася і збережена бути не може, стосунки, які існують між сторонами, виключають можливість збереження сім`ї, подальше перебування в шлюбі буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб необхідно розірвати. За таких обставин, адвокат Кошман І.В., яка діє в інтересах позивача просить шлюб, який зареєстрований Святошинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 1827 між сторонами розірвати. Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ч.1 ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 07.08.2024 було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, з наданням сторонам строку для подання письмових заяв по суті спору та вчинення процесуальних дій. Адвокат Кошман І.В., через канцелярію суду Вх.№6539 від 02.09.2024 року подала заяву про збільшення позовних вимог, в якій просила встановити факт самостійного виховання та утримання позивачем малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , та зазначала, що сторони по справі до жовтня 2023 року проживали спільним подружнім життям, зараз проживають окремо один відного, їхні подружні стосунки повністю припинені. Мати дітей відповідачка не приймає участі в утриманні синів, не піклується про них та не цікавиться їхнім здоров`ям, розвитком, а також їх не забезпечує. Малолітні діти [PERSON] та [PERSON] постійно проживають із своїм батьком [PERSON] , який самостійно їх виховує та утримує, з моменту припинення шлюбних відноси із відповідачкою. У зв`язку із тим, що відповідачка проживає в іншому місці у позивача постала необхідність юридичної фіксації факту самостійного виховання та утримання малолітніх синів, оскільки в подальшому виникають обставини необхідності оформлення документів щодо соціальної допомоги на дітей, які виховується лише одним із батьків, а також виникають питання щодо переміщення позивача та дітей без документального оформлення згоди матері, яка не проживає разом із дітьми. Встановлення даного факту породить юридичні наслідки, які виразяться у можливості батькові дитини одноосібну звертатись до державних та освітніх закладів від імені та в інтересах дитини та інше. Розгляд справи проводити без її участі та участі позивача, позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. 07.10.2024 року через канцелярію суду Вх.№ 7561 представницею позивача, адвокатом Кошман І.В. подано заяву про пришвидшення розгляду даної справи, оскільки зв`язку із матір`ю дітей позивач не підтримує, [PERSON] не приймає участі в утриманні та вихованні їхніх малолітніх синів, не піклується про них, не цікавиться їх здоров`ям та життям. Зазначає, що дітям необхідно реалізувати належним чином різні соціальні цілі в тому числі і на належне медичне обслуговування, соціальне забезпечення і рівень життя, необхідний для її розвитку. Затягування розгляду вищевказаної справи в даному випадку призведе до грубого порушення Конвенції ООН про права дитини. Встановлення даного факту породить юридичні наслідки, які виразяться у можливості батькові дитини одноосібну звертатись до державних та освітніх закладів від імені та в інтересах дитини. 02.09.2024 року Вх.№ 6542 через канцелярію суду відповідачка подала заяву в якій зазначила, що на даний час не має змоги брати участі в утриманні та вихованні синів [PERSON] та [PERSON] , так як проживає від них та позивача в іншому місці, виготовляє документи для постійного місця проживання за межами Украни. Також підтвердила факт самостійного виховання та утримання дітей їхнім батьком [PERSON] , проти позову не заперечувала, просила його задовольнити у повному обсязі, розгляд справи проводити без її участі. Згідно з ч.3\~ст.211 ЦПК України\~учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч.2\~ст.247 УПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Виходячи з вимог ч.1\~ст.4 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~ Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1\~ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Суд, дослідивши і перевіривши зібрані докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про одруження виданого Святошинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), а/з № 1827, 25.08.2021 року сторони по справі зареєстрували шлюб. Від даного шлюбу у них народилося двоє синів: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , а/з № [NUMBER] , дата видачі 04.03.2022 року та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , а/з № [NUMBER] , дата видачі 06.07.2023 року. З жовтня 2023 року, подружжя припинило спільно проживати, їхній шлюб носить формальний характер. Після припинення шлюбний відносин спільні сини сторін проживають разом із своїм батьком [PERSON] . Відповідачка проживає окремо від своїх дітей та чоловіка у іншому місці, а саме в [ADDRESS] , що підтверджується копією Витягу з реєстру територіальної громади, більше того, як зазначає у своїй заяві поданою до Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 02.09.2024 має намір виїхати на постійне місце проживання за межі України, на даний час не може піклуватись про своїх дітей та здійснювати за ними відповідний догляд. Вихованням та утриманням дітей займається їхній батько позивач по справі [PERSON] . Із письмових пояснень свідка [PERSON] , який є сусідкою від 02.09.2024 року, встановлено, що з кінця 2023 року позивач та відповідачка разом не проживають. [PERSON] займається вихованням та утриманням своїх малолітніх синів, піклується про їхнє здоров`я водить на огляд до лікарів та забезпечує відвідування синів у дитячий садок, також зазначає, що мати дітей [PERSON] давно не бачила. [PERSON] є турботливим та хорошим батьком. Статтею 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.12.1991 року, у всіх діях відносно дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними або приватними інституціями, які займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно із ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України\~у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до вищенаведених фактів, що ніким не оспорювалися, в судовому засіданні було встановлено факт самостійного виховання та утримання позивачем малолітніх синів - [PERSON] , 15.02. 2022 року та [PERSON] , [INFO] , оскільки мати дітей [PERSON] участі у вихованні та їхньому утриманні не бере, про що свідчать письмові докази, свідчення свідка [PERSON] , а також даний факт не заперечувався самою відповідачкою, яка надала суду власноруч написану заяву. Частиною 3\~ст.105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~ст.110 цього Кодексу. Відповідно до\~ст.110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно дост.112\~СК України \~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі\~ст.51 Конституції України та ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно ч. 2 ст.114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3ст.115 СК України\~- документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Згідно ч.1ст.82 ЦПК України\~обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Приймаючи до уваги, що причини, які спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, відповідачка проти розірвання шлюбу та встановлення факту самостійного виховання та утримання позивачем їхніх спільних малолітніх синів [PERSON] , 15.02. 2022 року та [PERSON] , [INFO] , не заперечує, суд приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню. Таким чином, суд вважає встановленим, що позовна заява про розірвання шлюбу та встановлення факту самостійного виховання і утримання позивачем малолітніх синів відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу та встановлення вищезазначеного факту не заперечується сторонами, особисті та майнові права сторін не будуть порушені, тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання та встановити факт самостійного виховання та утримання позивачем синів [PERSON] , 15.02. 2022 року та [PERSON] , [INFO] .

Outcome: approved