Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-22 00:00:00

Представник ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (далі скорочено ТОВ «ФК «ЄАПБ») [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою 29.04.2024 (надійшла до суду 09.05.2024), в якій просила суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованість за кредитними договорами у загальному розмірі вимог 109\~044 грн. 70 коп., зокрема: - заборгованість за договором про споживчий кредит №100582746 від 28.06.2023 у загальному розмірі 37\~936 грн. 50 коп., яка включає: заборгованість за основною сумою боргу 9 300 грн. 00 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом 27 636 грн. 50 коп., заборгованість за комісією 1\~000 грн. 00 коп.; - заборгованість за договором про споживчий кредит №9955064 від 28.06.2023 у загальному розмірі 17\~820 грн. 00 коп., яка включає: заборгованість за основною сумою боргу 4 500 грн. 00 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом 12 870 грн. 00 коп., заборгованість за комісією 450 грн. 00 коп.; - заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №6661656 від 14.05.2023 у загальному розмірі 53\~288 грн. 20 коп., яка включає: заборгованість за основною сумою боргу 19\~243 грн. 80 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом 34\~044 грн. 40 коп.; - стягнути з відповідача понесені ТОВ «ФК «ЄАПБ» судові витрати по справі. Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що 28.06.2023 між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МІЛОАН» (далі скорочено ТОВ «МІЛОАН») та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит №100582746 у вигляді електронного документу, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи та застосуванням електронного підпису за одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». За умовами договору позичальник [PERSON] отримала кредит у безготівковій формі шляхом їх перерахування кредитодавцем зі свого поточного рахунку на банківський картковий рахунок позичальника, в обмін на зобов`язання позичальника повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики та сплатити проценти від суми позики. Підписанням договору позичальник підтвердила, що вона ознайомилася на сайті товариства з повною інформацією щодо позикодавця, його послуг, погодилася, що до моменту підписання договору ознайомилася з його умовами, Правилами надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, їх зміст, суть, обсяг зобов`язань сторін на наслідки укладення договору їй зрозумілі. Свої зобов`язання за кредитним договором кредитор виконав належним чином, надавши позичальникові кредит в обумовленому розмірі. Натомість [PERSON] в порушення умов договору, свої зобов`язання не виконала, в результаті чого станом на 27.10.2023 утворилась заборгованість в розмірі 37\~936 грн. 50 коп., яка включає: заборгованість за основною сумою боргу 9 300 грн. 00 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом 27 636 грн. 50 коп., заборгованість за комісією 1\~000 грн. 00 коп. Крім того, 28.06.2023 між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] було укладено кредитний договір №9955064 у вигляді електронного документу, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи та застосуванням електронного підпису за одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». За умовами договору позичальник [PERSON] отримала кредит у безготівковій формі шляхом їх перерахування кредитодавцем зі свого поточного рахунку на банківський картковий рахунок позичальника, в обмін на зобов`язання позичальника повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики та сплатити проценти від суми позики. Підписанням договору позичальник підтвердила, що вона ознайомилася на сайті товариства з повною інформацією щодо позикодавця, його послуг, погодилася, що до моменту підписання договору ознайомилася з його умовами, Правилами надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, їх зміст, суть, обсяг зобов`язань сторін на наслідки укладення договору їй зрозумілі. Свої зобов`язання за кредитним договором кредитор виконав належним чином, надавши позичальникові кредит в обумовленому розмірі. Натомість [PERSON] в порушення умов договору, свої зобов`язання не виконала, в результаті чого станом на 27.10.2023 утворилась заборгованість в розмірі 17\~820 грн. 00 коп., яка включає: заборгованість за основною сумою боргу 4 500 грн. 00 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом 12 870 грн. 00 коп., заборгованість за комісією 450 грн. 00 коп. Крім того, 14.05.2023 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] було укладено кредитний договір №6661656 у вигляді електронного документу, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи та застосуванням електронного підпису за одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». За умовами договору позичальник [PERSON] отримала кредит у безготівковій формі шляхом їх перерахування кредитодавцем зі свого поточного рахунку на банківський картковий рахунок позичальника, в обмін на зобов`язання позичальника повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики та сплатити проценти від суми позики. Підписанням договору позичальник підтвердила, що вона ознайомилася на сайті товариства з повною інформацією щодо позикодавця, його послуг, погодилася, що до моменту підписання договору ознайомилася з його умовами, Правилами надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, їх зміст, суть, обсяг зобов`язань сторін на наслідки укладення договору їй зрозумілі. Свої зобов`язання за кредитним договором кредитор виконав належним чином, надавши позичальникові кредит в обумовленому розмірі. Натомість [PERSON] в порушення умов договору, свої зобов`язання не виконала, в результаті чого станом на 13.02.2024 утворилась заборгованість в розмірі 53\~288 грн. 20 коп., яка включає: заборгованість за основною сумою боргу 19\~243 грн. 80 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом 34\~044 грн. 40 коп. При цьому, 27.10.2023 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу №27102023/1, у відповідності до умов якого ТОВ «МІЛОАН» передало (відступило) на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі за кредитним договором №100582746 від 28.06.2023 та за кредитним договором №9955064 від 28.06.2023, укладеними із [PERSON] , в загальному розмірі вимог 37\~936 грн. 50 коп. за кредитним договором №100582746 від 28.06.2023 та в загальному розмірі вимог 17\~820 грн. 00 коп. за кредитним договором №9955064 від 28.06.2023. Крім того, 13.02.2024 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу №13022024, у відповідності до умов якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» передало (відступило) на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі за кредитним договором №6661656\~від 14.05.2023,\~укладеним із\~ [PERSON] ,\~у загальному розмірі вимог 53\~288 грн. 20 коп. З моменту отримання права грошової вимоги до відповідача за кожним із вищевказаних договорів, дійсний кредитор ТОВ «ФК «ЄАПБ» не здійснював нарахування процентів та будь-яких штрафних санкцій. З огляду на те, що позичальник [PERSON] наявну заборгованість за кредитними договорами перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» в добровільному порядку не погашає, тому позивач, будучи дійсним кредитом, вимушений звернутися до суду. Ухвалою суду від 18.06.2024 позовну заяву прийнято до розгляду з відкриттям спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явилася, згідно з клопотанням, викладеним у прохальній частині позову (п.4), просила справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримала, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, будучи неодноразово повідомленою належним чином усіма процесуально можливими способами, визначеними ст.128 ЦПК України. Правом на подання відзиву не скористалася, причини неявки суду не відомі. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, належне повідомлення відповідача, не подання відзиву у встановлений судом строк, суд постановив ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних доказів за відсутності заперечень представника позивача проти заочного розгляду справи. Заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії не вчинялись. Суд, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального права, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 28.06.2023 між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит №100582746 (індивідуальна частина) у вигляді електронного документу, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи та застосуванням електронного підпису за одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», на підставі попередньо поданої позичальником заявки на отримання кредиту (додаток №3 до договору). За умовами договору (п.1) позичальник [PERSON] отримала кредит у розмірі 10 000 грн. 00 коп. строком на 105 днів з 28.06.2023 до 11.10.2023 та складається з пільгового (15 днів) та поточного (90 днів) періодів. Позичальник має повернути кредит, сплатити комісії за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу 13.07.2023 (дата завершення пільгового періоду), але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 11.10.2023 (останнього дня строку кредитування). Відповідно до п.1.5.1 договору, комісія за надання кредиту складає 1\~000 грн. 00 коп., яка нараховується за ставкою 10% від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. Як слідує з п.1.5.2 договору, проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду складають 2\~250 грн., які нараховуються за ставкою 1,5% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду. Згідно з п.1.5.3 договору, проценти за користування кредитом протягом поточного періоду 27\~000 грн., які нараховуються за стандартною процентною ставкою 3,0% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом поточного періоду. Тип процентної ставки за договором фіксована, особливості нарахування процентів визначені п.п.2.2, 2.4 договору (п.1.6 договору). Відповідно до п.2.1 договору, кредитні кошти надаються позичальникові безготівково на рахунок з використанням картки № [NUMBER] , емітованої АТ КБ «ПРИВАТБАНК». Номер цієї платіжної картки Mastercard Debit вказаний позичальником у поданій нею заяві на отримання кредиту як номер картки, на яку має бути перерахована сума кредиту. Сторони узгодили, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватимуться відповідно до Графіку розрахунків, який є невід`ємною частиною договору. Згідно з графіком (додаток №1 до договору) загальний розмір процентів за користування кредитом в межах узгодженого строку кредитування (105 днів) складає 29 250 грн. 00 коп., комісії 1 000 грн. 00 коп., загальна орієнтовна сукупна вартість кредиту 40\~250 грн. 00 коп. Підписанням договору, позичальник підтвердила, що вона ознайомилася на сайті товариства з повною інформацією щодо позикодавця, його послуг, погодилася, що до моменту підписання договору ознайомилася з його умовами, інформацією про кредитування, зміст, суть, обсяг зобов`язань сторін на наслідки укладення договору їй зрозумілі (п.6 договору). Цього ж дня [PERSON] підписала паспорт споживчого кредиту №100582746. Судовим розглядом також встановлено, що свої зобов`язання за кредитним договором кредитор виконав належним чином, надавши позичальникові кредит в обумовленому розмірі 10 000 грн. 00 коп. Натомість [PERSON] в порушення умов договору свої зобов`язання не виконала, в результаті чого станом на 27.10.2023 утворилась заборгованість в розмірі 37\~936 грн. 50 коп., яка включає: заборгованість за основною сумою боргу 9 300 грн. 00 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом 27 636 грн. 50 коп., заборгованість за комісією 1\~000 грн. 00 коп., що слідує з розрахунку заборгованості. Крім того, 28.06.2023 між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит №9955064 (індивідуальна частина) у вигляді електронного документу, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи та застосуванням електронного підпису за одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», на підставі попередньо поданої позичальником заявки на отримання кредиту (додаток №3 до договору). За умовами договору (п.1) позичальник [PERSON] отримала кредит у розмірі 5 000 грн. 00 коп. строком на 100 днів з 28.06.2023 до 06.10.2023 та складається з пільгового (10 днів) та поточного (90 днів) періодів. Позичальник має повернути кредит, сплатити комісії за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу 08.07.2023 (дата завершення пільгового періоду), але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 06.10.2023 (останнього дня строку кредитування). Відповідно до п.1.5.1 договору, комісія за надання кредиту складає 500 грн. 00 коп., яка нараховується за ставкою 10% від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. Як слідує з п.1.5.2 договору, проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду складають 500 грн., які нараховуються за ставкою 1,0% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду. Згідно з п.1.5.3 договору, проценти за користування кредитом протягом поточного періоду 13 500 грн., які нараховуються за стандартною процентною ставкою 3,0% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом поточного періоду. Тип процентної ставки за договором фіксована, особливості нарахування процентів визначені п.п.2.2, 2.4 договору (п.1.6 договору). Відповідно до п.2.1 договору, кредитні кошти надаються позичальникові безготівково на рахунок з використанням картки № [NUMBER] , емітованої АТ КБ «ПРИВАТБАНК». Номер цієї платіжної картки Mastercard Debit вказаний позичальником у поданій нею заяві на отримання кредиту як номер картки, на яку має бути перерахована сума кредиту. Сторони узгодили, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватимуться відповідно до Графіку розрахунків, який є невід`ємною частиною договору. Згідно з графіком (додаток №1 до договору) загальний розмір процентів за користування кредитом в межах узгодженого строку кредитування (100 днів) складає 14 000 грн. 00 коп., комісії 500 грн. 00 коп., загальна орієнтовна сукупна вартість кредиту 19 500 грн. 00 коп. Підписанням договору, позичальник підтвердила, що вона ознайомилася на сайті товариства з повною інформацією щодо позикодавця, його послуг, погодилася, що до моменту підписання договору ознайомилася з його умовами, інформацією про кредитування, зміст, суть, обсяг зобов`язань сторін на наслідки укладення договору їй зрозумілі (п.6 договору). Цього ж дня [PERSON] підписала паспорт споживчого кредиту №9955064. Судовим розглядом також встановлено, що свої зобов`язання за кредитним договором кредитор виконав належним чином, надавши позичальникові кредит в обумовленому розмірі 5 000 грн. 00 коп. Натомість [PERSON] в порушення умов договору, свої зобов`язання не виконала, в результаті чого станом на 27.10.2023 утворилась заборгованість в розмірі 17\~820 грн. 00 коп., яка включає: заборгованість за основною сумою боргу 4 500 грн. 00 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом 12 870 грн. 00 коп., заборгованість за комісією 450 грн. 00 коп., що слідує з розрахунку заборгованості. Крім того, 14.05.2023 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №6661656 у вигляді електронного документу, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи та застосуванням електронного підпису за одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». За умовами договору (п.1) позичальник [PERSON] отримала кредит у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача у розмірі 20 000 грн. 00 коп. строком на 360 днів з 14.05.2023 до 15.05.2023 (п.2.2 договору). Як слідує з п.1.5 договору, тип процентної ставки фіксована. За користування кредитом проценти нараховуються відповідно до наступних умов: стандартна процентна ставка 1,99% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 договору (п.1.5.1); знижена процентна ставка 1,89% в день та застосовується відповідно до умов, викладених у договорі. Мета отримання кредиту споживчі (особисті) потреби (п.1.6 договору). Підписанням договору, позичальник підтвердила, що вона ознайомилася на сайті товариства з повною інформацією щодо позикодавця, його послуг, погодилася, що до моменту підписання договору ознайомилася з його умовами, інформацією про кредитування, зміст, суть, обсяг зобов`язань сторін на наслідки укладення договору їй зрозумілі. Цього ж дня [PERSON] підписала паспорт споживчого кредиту інформацію, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (стандартизована форма) із застосуванням електронного підпису у вигляді одноразового ідентифікатора А2828, направленого на її номер мобільного телефону. Судовим розглядом також встановлено, що свої зобов`язання за кредитним договором кредитор виконав належним чином, надавши позичальникові кредит в обумовленому розмірі 20 000 грн. 00 коп. Натомість [PERSON] в порушення умов договору, свої зобов`язання не виконала, в результаті чого станом на 13.02.2024 утворилась заборгованість в розмірі 53\~288 грн. 20 коп., яка включає: заборгованість за основною сумою боргу 19\~243 грн. 80 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом 34\~044 грн. 40 коп. Надаючи оцінку правовідносинам, які виникли між сторонами за кожним з кредитних договорів, та наявним у справі доказам в їх сукупності, суд виходить з такого. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно із ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх. Загальні правила щодо форми договору визначено ст.639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ч.ч.1, 2 ст.1047 ЦК України). Механізм укладення електронного договору, зокрема вимоги до його підписання сторонами, врегульовано\~Законами України «Про електронну комерцію», «Про електронний цифровий підпис»\~(в редакції, чинній на час укладення кредитного договору). Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» від 03.09.2015, який набрав чинності 30.09.2015, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч.3, ч.4, ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч.12 ст.11 Закону). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п.6 ч.1 ст.3 Закону України Про електронну комерцію). Враховуючи вищенаведене, проаналізувавши зміст кожного з договорів, їх форму, наявність електронних підписів одноразовим ідентифікатором з боку позичальника [PERSON] та кредиторів, суд дійшов висновку, що договір про споживчий кредит №100582746 від 28.06.2023, договір про споживчий кредит №9955064 від 28.06.2023 та договір про надання споживчого кредиту №6661656 від 14.05.2023 дійсно укладені сторонами правочинів в електронній формі із застосуванням електронної комерції, відповідають вимогам\~ЦК України,\~Закону України «Про електронну комерцію». Доказів зворотного відповідач суду не надала, як і не спростувала факт укладення договорів, їх дійсність. У ході судового розгляду також встановлено, що 27.10.2023 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу №27102023/1, у відповідності до умов якого ТОВ «МІЛОАН» передало (відступило) на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі за кредитним договором №100582746\~від 28.06.2023\~та за\~кредитним договором\~№9955064\~від 28.06.2023,\~укладеними із\~ [PERSON] ,\~що підтверджується\~актом прийому-передачі\~реєстру боржників\~№1\~від 27.10.2023,\~актом прийому-передачі\~реєстру боржників\~№2\~від 27.10.2023\~та витягом\~з реєстрів\~боржників,\~де включені\~вимоги до\~ [PERSON] в загальному розмірі вимог 37\~936 грн. 50 коп. за кредитним договором №100582746 від 28.06.2023 та в загальному розмірі вимог 17\~820 грн. 00 коп. за кредитним договором №9955064 від 28.06.2023. Крім того, 13.02.2024 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу №13022024, у відповідності до умов якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» передало (відступило) на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі за кредитним договором №6661656\~від 14.05.2023,\~укладеним із\~ [PERSON] ,\~у загальному розмірі вимог 53\~288 грн. 20 коп., що підтверджується актом прийому-передачі реєстру боржників від 13.02.2024, актом прийому-передачі реєстру боржників. Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відступлення права вимоги за своєю суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Натомість договір факторингу має на меті фінансування однієї сторони договору іншою стороною шляхом надання їй визначеної суми грошових коштів. Ця послуга згідно з договором факторингу надається фактором клієнту за плату, розмір якої визначається договором. При цьому право грошової вимоги, передане фактору, не є платою за надану останнім фінансову послугу. Відповідно до ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.514 ЦК України). Враховуючи, що ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» як первісні кредитори свої зобов`язання за договорами позики перед [PERSON] виконали у повному обсязі, будь-яких доказів в спростування чого судом не встановлено, та з огляду на правомірність набуття прав вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ», суд приходить до висновку про обґрунтованість звернення до суду. Відповідно до ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з розрахунками заборгованості, відповідач [PERSON] має загальну суму заборгованості за кредитними договорами у сумі 109\~044 грн. 70 коп., зокрема: - заборгованість за договором про споживчий кредит №100582746 від 28.06.2023 у загальному розмірі 37\~936 грн. 50 коп., яка включає: заборгованість за основною сумою боргу 9 300 грн. 00 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом 27 636 грн. 50 коп., заборгованість за комісією 1\~000 грн. 00 коп.; - заборгованість за договором про споживчий кредит №9955064 від 28.06.2023 у загальному розмірі 17\~820 грн. 00 коп., яка включає: заборгованість за основною сумою боргу 4 500 грн. 00 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом 12 870 грн. 00 коп., заборгованість за комісією 450 грн. 00 коп.; - заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №6661656 від 14.05.2023 у загальному розмірі 53\~288 грн. 20 коп., яка включає: заборгованість за основною сумою боргу 19\~243 грн. 80 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом 34\~044 грн. 40 коп. Після відступлення прав вимоги від первісних кредиторів на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ», нарахування процентів на тіло кредиту, штрафних санкцій не здійснювались, а сума відступленого боргу за кожним із вищевказаних договорів залишилась незмінною. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі №2-1383/2010 зазначено, що ст.204 ЦК України\~закріплює презумпцію правомірності правочину: вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. У даній справі позичальником не доведено належного повернення кредитних коштів у розмірі та на умовах, визначених вказаними договорами, як і презумпція правомірності їх не спростована. Зважаючи на те, що відповідач [PERSON] не здійснила погашення заборгованості по кредитам ні перед попередніми кредиторами, ні перед дійсним після відступлення прав вимоги, та не повернула кредитні кошти протягом строків, обумовлених сторонами при укладенні договорів, тим самим допустила істотне порушення виконання своїх кредитно-договірних зобов`язань, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача в частині стягнення заборгованості за основною сумою боргу (тілом кредиту) за договором про споживчий кредит №100582746 від 28.06.2023 у розмірі 9 300 грн. 00 коп., за договором про споживчий кредит №9955064 від 28.06.2023 у розмірі 4 500 грн. 00 коп. та за договором про надання споживчого кредиту №6661656 від 14.05.2023 у розмірі 19\~243 грн. 80 коп. Враховуючи, що умовами договорів було визначено нарахування комісії за надання кредиту у чітко визначеному розмірі, одноразово, яку позичальник також не сплатила, суд дійшов висновку про доведеність заборгованості за комісією в сумі 1 000 грн. 00 коп. за договором про споживчий кредит №100582746 від 28.06.2023 та в сумі 450 грн. 00 коп. за договором про споживчий кредит №9955064 від 28.06.2023. Що стосується заявленої заборгованості по процентам за користування кредитом за кожним з кредитних договорів, то при вирішенні вимог в цій частині суд виходить з такого. Відповідно до ч.3 ст.509 ЦК України, зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно ч.1\~ст.14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, що визначено ст.628 ЦК України. Із системного аналізу наведених норм слідує, що при здійсненні кредитних нарахувань, включених до кредитної заборгованості, кредитор повинен суворо дотримуватися умов, встановлених договором, у тому числі в частині формулювання назв таких нарахувань, проведенні їх розрахунку, що забезпечує прозорість і однозначність вимог. Частина 1 статті 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Згідно умов укладених з [PERSON] кредитних договорів, сторони домовились, що договори є строковими: - за договором про споживчий кредит №100582746 від 28.06.2023 позичальник [PERSON] отримала кредит у розмірі 10 000 грн. 00 коп. строком на 105 днів з 28.06.2023 до 11.10.2023, зі сплатою процентів за користування кредитом протягом пільгового періоду у сумі 2\~250 грн., які нараховуються за ставкою 1,5% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду (п.1.5.2 договору), та зі сплатою процентів за користування кредитом протягом поточного періоду у сумі 27\~000 грн., які нараховуються за стандартною процентною ставкою 3,0% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом поточного періоду (п.1.5.3 договору); - за договором про споживчий кредит №9955064 від 28.06.2023 позичальник [PERSON] отримала кредит у розмірі 5 000 грн. 00 коп. строком на 100 днів з 28.06.2023 до 06.10.2023, зі сплатою процентів за користування кредитом протягом пільгового періоду у сумі 500 грн., які нараховуються за ставкою 1,0% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду (п.1.5.2 договору), та зі сплатою процентів за користування кредитом протягом поточного періоду у сумі 13 500 грн., які нараховуються за стандартною процентною ставкою 3,0% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом поточного періоду (п.1.5.3 договору); - за договором про надання споживчого кредиту №6661656 від 14.05.2023 позичальник [PERSON] отримала кредит у розмірі 20 000 грн. 00 коп. строком на 360 днів з 14.05.2023 до 15.05.2023 (п.2.2 договору), зі сплатою процентів за фіксованою процентною ставкою відповідно до наступних умов: стандартна процентна ставка 1,99% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 договору (п.1.5.1); знижена процентна ставка 1,89% в день та застосовується відповідно до умов, викладених у договорі. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі №444/9519/12 зазначено, що\~право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом\~та пеню припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування\~чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч.2 ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. До того ж слід зауважити, що поведінка боржника не може бути одночасно правомірною і неправомірною, тобто виключається одночасне застосування ст.1048 та ст. 625 ЦК України. Відтак, у межах обумовленого договорами строку кредитування до закінчення дії кредитних договорів, відповідач [PERSON] зобов`язана була повернути кредиторам позику в сумі отриманого тіла кредиту і сплатити проценти за користування нею за узгодженою ставкою за кожен день користування позиками. Оскільки строк дії усіх вищевказаних кредитних договорів закінчився, тому нарахування кредиторами відсотків за користування кредитними коштами мало здійснюватись виключно у межах строку кредитування. Проаналізувавши зміст кожного з кредитних договорів та надані позивачем розрахунки заборгованості суд приходить до висновку, що нарахування процентів проведено арифметично вірно, в рамках строку дії договорів, узгодженої процентної ставки та з урахуванням виконаних відповідачем зобов`язань, а відтак заявлені суми заборгованості по процентам за кожним з договорів суд вважає доведеними. З моменту отримання права грошової вимоги до відповідача за кожним із вищевказаних договорів, дійсний кредитор ТОВ «ФК «ЄАПБ» не здійснював нарахування процентів та будь-яких штрафних санкцій, вимог про\~застосування положень\~ст.625\~ЦК України\~у рамках\~даного спору\~не заявляв, обмежившись пред`явленням вимог про стягнення боргу у розмірі відступлених на його користь вимог. Підстав які б визначали можливість застосування зниженої процентної ставки, в рамках відносин із [PERSON] , з огляду на істотність порушення виконання нею зобов`язань та їх тривалість, судом, з урахуванням умов договорів, не встановлено. Аналізуючи викладене, оцінюючи наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку про доведеність істотного порушення [PERSON] кредитно-договірних зобов`язань, правомірність пред`явлення позовних вимог ТОВ «ФК «ЄАПБ» як дійсним кредитором, які підлягають задоволенню у повному обсязі. Вирішуючи питання розподілу судових витрат,

Outcome: approved