Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-09 00:00:00

В травні 2024 року [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовом про стягнення заборгованості за договором позики, мотивуючи позов тим, що [INFO] помер батько позивачів [PERSON] , [INFO] . Як стало відомо після його смерті, за життя батько [PERSON] позичав гроші відповідачу по справі [PERSON] , а саме: 03.12.2014 року позичив [PERSON] кошти в сумі 15\~000,00 грн., 03.06.2015 року позичив кошти в сумі 2\~000,00 доларів США, 03.09.2015 року позичив кошти в сумі 1000,00 доларів США, 03.12.2016 року позичив кошти в сумі 25\~000,00 грн., 12.03.2019 року позичив кошти в сумі 30\~000,00 грн. На підтвердження укладених договорів позики [PERSON] підписав власноручно розписки. За життя батька борг частково повертався, однак незначними сумами, про це батько позивачів складав відповідні розписки. Після смерті батька позивачі повідомляли [PERSON] про необхідність погашення заборгованості за позиками разом з тим він відкладав повернення боргу і за весь час після смерті батька позивачів лише малу частину, а саме на розрахунковий рахунок позивача 30.032023 року перерахував 1909,00 грн. Відповідно до довідки № 39/01-16 від 16.02.2024 року виданої приватним нотаріусом Хмільницької райнотокругу Дем`янюк Л.А. даними спадкової справи № 40/2023 [PERSON] , який помер [INFO] спадкоємцями за законом є діти померлого: [PERSON] , [PERSON] . Таким чином, станом на 29.10.2022 року заборгованість складає 3000,00 доларів США та 70\~000,00 грн. В порушення умов договору [PERSON] після цього позичені кошти не повертає та уникає зустрічей та розмов про повернення. Так [PERSON] мав заборгованість перед позивачами за договором позики, а саме: 3000,00 доларів США *38,42 грн. (за один долар США відповідно до курсу НБУ на 28.02.2024 року)=115 260 грн.+70\~000,00 грн.=185 260,00 грн., індекс інфляції за прострочення зобов`язання складає 14\~531,54 грн. (розрахунок додається), 3% річних за прострочення зобов`язання 8\~542,00 грн. (розрахунок додається). Просили суд, стягнути з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] та [PERSON] заборгованість за договором позики від 03.12.2014 року, 03.06.2015 року, 03.09.2015 року, 03.12.2016 року, 12.03.2019 року, 11.03.2021 року в розмірі 208\~333, 00 грн. з яких заборгованість за договором позики 185\~260,00 грн., індекс інфляції за період прострочення зобов`язання 14\~531,54 грн. та 3% річних відсотки за користування позикою 8542,00 грн. Стягнути судові витрати 2083,33 грн. судового збору та 20\~000,00 грн. витрат на правову допомогу. В судове засідання представник позивачів [PERSON] не з`явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про визнання позову. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено,\~що за життя батько позивачів [PERSON] позичав гроші відповідачу по справі [PERSON] , а саме: 03.12.2014 року позичив [PERSON] кошти в сумі 15 000,00 грн., 03.06.2015 року позичив кошти в сумі 2 000,00 доларів США, 03.09.2015 року позичив кошти в сумі 1000,00 доларів США, 03.12.2016 року позичив кошти в сумі 25 000,00 грн., 12.03.2019 року позичив кошти в сумі 30 000,00 грн. На підтвердження укладених договорів позики [PERSON] підписав власноручно розписки (а.с.47-52). Так [PERSON] мав заборгованість перед позивачами за договором позики, а саме: 3000,00 доларів США *38,42 грн. (за один долар США відповідно до курсу НБУ на 28.02.2024 року)=115 260 грн.+70 000,00 грн.=185 260,00 грн., індекс інфляції за прострочення зобов`язання складає 14 531,54 грн. (розрахунок додається), 3% річних за прострочення зобов`язання 8 542,00 грн. (а.с.17-18). Відповідно до довідки № 39/01-16 від 16.02.2024 року виданої приватним нотаріусом Хмільницької райнотокругу Дем`янюк Л.А. даними спадкової справи № 40/2023 [PERSON] , який помер [INFO] спадкоємцями за законом є діти померлого: [PERSON] , [PERSON] (а.с.10). Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства (ст. 526 ЦК України). Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ст. 1047 ч. 2 ЦК України). Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Станом на день розгляду даної справи борг за договорами позики відповідач не повернув, тому сума боргу підлягає стягненню з відповідача. Таким чином, з відповідача на користь позивачів підлягає стягненню загальна сума боргу 208 333,00 грн. Відповідно до приписів ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. Відповідно до вимог ч.3 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з частинами першою-шостою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Outcome: approved