Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: Борщагівська сільська рада, Служба у справах дітей Борщагівської сільської ради про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною батьком, який проживає окремо. Позовні вимоги, [PERSON] обґрунтував тим, що 28 липня 2015 року між ним та [PERSON] був зареєстрований шлюб. Під час шлюбу, [INFO] у сторін народилась донька [PERSON] . Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 28 травня 2020 року у справі № 753/125/20 розірвано шлюб між [PERSON] і [PERSON] . Після розірвання шлюбу донька [PERSON] залишилась проживати разом з матір`ю. З моменту розлучення, у позивача з відповідачкою почалися непорозуміння щодо участі у вихованні доньки. При цьому відповідачка почала створювати штучні перешкоди у спілкуванні з донькою. У зв`язку з цим, позивач 06 червня 2022 року звернувся до Служби у справах дітей та сім`ї Дарницької районної у місті Києві адміністрації із відповідною заявою про визначення способів участі у вихованні та спілкуванні з дитиною, однак у зв`язку з переїздом матері та дитини служба листом від 14 червня 2020 року повідомила, що позивачу необхідно звертатися до відповідної служби за місцем фактичного проживання (перебування) дитини. В подальшому позивач звернувся до Служби у справах дітей Борщагівської сільської ради із заявою про визначення способів участі у вихованні та спілкуванні з дитиною. Рішенням виконавчого комітету Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області від 26 квітня 2023 року № 171/3 «Про встановлення способу участі батька гр. [PERSON] у вихованні малолітньої дитини [PERSON] та спілкуванні з нею» вирішено: Визначено способи виховання батька гр. [PERSON] у вихованні малолітньої дитини [PERSON] , встановивши йому наступний графік побачень з дитиною: 1.1Перші та треті вихідні місяця, починаючи з 17:00 годин п`ятниці до 20:00 годин неділі (включаючи ночівлі); 1.230 днів літнього канікулярного періоду; 1.3Офіційні державні та релігійні свята в порядку черговості, починаючи з черги батька. Зустрічі проводити за місцем проживання дитини, батька, в місцях культурно-розважального характеру, призначених для повноцінного відпочинку дітей, без присутності матері, із обов`язковим урахуванням розкладу шкільних занять, графіку, стану здоров`я, бажання, інтересів та потреб дитини. 2. Матір дитини гр. [PERSON] повідомлено про відповідальність за не виконання цього рішення. Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 05 червня 2023 року № 3, [PERSON] 02 червня 2023 року не виконала рішення виконавчого комітету Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області від 26 квітня 2023 року № 171/3 «Про встановлення способу участі батька гр. [PERSON] у вихованні малолітньої дитини [PERSON] та спілкуванні з нею», чим порушила статті 141, 158 СК України, не надавши дитину для зустрічі. У травні 2023 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про визначення місця проживання дитини. Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 30 листопада 2023 року у справі №753/6650/23 позов [PERSON] задоволено. Визначено місце проживання малолітньої [PERSON] разом з матір`ю. На час звернення до суду з цим позовом, відповідачка відмовляє позивачу в можливості спілкуватися з донькою, бачитися з нею та приймати участь у її вихованні. Водночас позивач, що має гарантоване законом право на рівні з матір`ю спілкуватися з дитиною та право на її виховання, а відповідачка не має права перешкоджати йому у цьому.\~ З огляду на зазначене, [PERSON] просив суд усунути йому перешкоди у вихованні малолітньої дитини [PERSON] та спілкуванні з нею та визначити способи участі батька у спілкуванні та вихованні малолітньої дитини [PERSON] , встановивши йому такий графік побачень з дитиною: перші та треті вихідні місяця, починаючи з 17:00 годин п`ятниці до 20:00 годин неділі (включаючи ночівлі); 7 днів зимового канікулярного періоду та 30 днів літнього канікулярного періоду; 25 травня (день народження батька), [INFO] (день народження баби), [INFO] (день народження Софії) або в найближчий вихідний день після настання цієї події незалежно від графіка побачень; офіційні державні та релігійні свята в порядку черговості, починаючи з черги батька. зустрічі проводити за місцем проживання дитини, батька, в місцях культурно-розважального характеру, призначених для повноцінного відпочинку дітей, без присутності матері, із обов`язковим урахуванням розкладу шкільних занять, графіку, стану здоров`я, бажання, інтересів та потреб дитини; вирішити питання про розподіл судових витрат. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08 квітня 2024 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08 липня 2024 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 14 жовтня 2024 року на 16 годин 00 хвилин. У судове засідання призначене на 14 жовтня 2024 року сторони не з`явилися. Представник позивача адвокат Горова О. В. подала заяву про розгляд справи за її відсутності та просила позов задовольнити. [PERSON] також подала заяву про розгляд справи за її відсутності, при цьому зазначила, що визнає позов. Представник третьої особи не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, просив суд розглядати без їх участі. Згідно з частиною третьою статті 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ч. 5ст.\~268\~ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив таке. 28 липня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 28 липня 2015 року серії [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, про що 28 липня 2015 року було складено відповідний актовий запис № 1596. Під час шлюбу [INFO] у сторін народилась донька [PERSON] , про що 21 жовтня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві було складено (зроблено) відповідний актовий запис № 3950 та видане свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 28 травня 2020 року у справі № 753/125/20 розірвано шлюб, зареєстрований 28 липня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1596, між [PERSON] і [PERSON] . Після розірвання шлюбу донька [PERSON] залишилась проживати разом з матір`ю. З моменту розлучення, у позивача з відповідачкою почалися непорозуміння щодо участі у вихованні доньки. При цьому відповідачка почала створювати штучні перешкоди у спілкуванні з донькою. 06 червня 2022 року [PERSON] звернувся до Служби у справах дітей та сім`ї Дарницької районної у місті Києві адміністрації із відповідною заявою про визначення способів участі у вихованні та спілкуванні з дитиною, однак у зв`язку з переїздом матері та дитини служба листом від 14 червня 2020 року повідомила, що позивачу необхідно звертатися до відповідної служби за місцем фактичного проживання (перебування) дитини. У червні 2022 року [PERSON] звертався до Дарницького УП ГУНП у місті Києві із заявою про те, що відповідачка не дозволяє бачитися із донькою. Згідно з актом обстеження умов проживання від 20 лютого 2023 року [PERSON] створені належні умови для проживання дитини. Рішенням виконавчого комітету Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області від 26 квітня 2023 року № 171/3 «Про встановлення способу участі батька гр. [PERSON] у вихованні малолітньої дитини [PERSON] та спілкуванні з нею» вирішено: Визначено способи виховання батька гр. [PERSON] у вихованні малолітньої дитини [PERSON] , встановивши йому наступний графік побачень з дитиною: 1.4Перші та треті вихідні місяця, починаючи з 17:00 годин п`ятниці до 20:00 годин неділі (включаючи ночівлі); 1.530 днів літнього канікулярного періоду; 1.6Офіційні державні та релігійні свята в порядку черговості, починаючи з черги батька. Зустрічі проводити за місцем проживання дитини, батька, в місцях культурно-розважального характеру, призначених для повноцінного відпочинку дітей, без присутності матері, із обов`язковим урахуванням розкладу шкільних занять, графіку, стану здоров`я, бажання, інтересів та потреб дитини. 2. Матір дитини гр. [PERSON] повідомлено про відповідальність за не виконання цього рішення. Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 05 червня 2023 року № 3, [PERSON] 02 червня 2023 року не виконала рішення виконавчого комітету Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області від 26 квітня 2023 року № 171/3 «Про встановлення способу участі батька гр. [PERSON] у вихованні малолітньої дитини [PERSON] та спілкуванні з нею», чим порушила статті 141, 158 СК України, не надавши дитину для зустрічі. Постановою від 08 серпня 2023 року Києво-Святошинського районного суду Київської області у справі № 369/8838/23, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 23 листопада 2023 року, провадження по справі закрито у зв`язку із відсутністю в діях [PERSON] складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 184 Кодексу України про адміністративне правопорушення. У травні 2023 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про визначення місця проживання дитини у якому зазначила, що перебуває з [PERSON] у фактичних сімейних відносинах без реєстрації шлюбу. Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 30 листопада 2023 року у справі №753/6650/23 позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області, про визначення місця проживання дитини задоволено. Визначено місце проживання малолітньої [PERSON] разом з матір`ю. Статтею 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), визначено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також встановлено, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Частиною першою статті 3 Конвенції визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно зі статтею 9 Конвенції держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. У статті 7 Конвенції передбачено, що кожна дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування. Відповідно до частини 3 статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно зі статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Згідно із статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статті 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Статтею 157 СК України встановлено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Відповідно до статті 159 СК України, суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування; під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Результат аналізу наведених норм права вказує на те, що питання виховання дитини вирішуються батьками спільно. Батько, який проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має беззаперечне право на особисте спілкування з дитиною, враховуючи його ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків, прихильність дитини до батька, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Мати, яка проживає разом з дитиною, не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини. Згідно з частинами першою, другою статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Відповідно до частини п`ятої статті 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Стаття 1 Закону України «Про охорону дитинства» визначає контакт з дитиною як реалізацію матір`ю, батьком, іншими членами сім`ї та родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання ним інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини. Відповідно до статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У рішенні Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (параграф 76). У параграфі 54 рішення Європейського суду з прав людини «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року, заява №31111/04, зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини. Аналіз практики ЄСПЛ дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків. Наведене узгоджується з правовим висновком викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі №402/428/16-ц. Результат аналізу наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що батько, матір, які проживають окремо від дитини, також мають право на особисте спілкування з нею, а інший з батьків не має права перешкоджати спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частинами першою статті 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Ураховуючи конфліктні відносини між батьками, постійне проживання дитини разом із матір`ю, наявність перешкод зі сторони відповідачки в спілкуванні батька з дитиною, яка незважаючи на рішення виконавчого комітету Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області від 26 квітня 2023 року № 171/3, перешкоджає позивачу спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог. При цьому суд бере до уваги і те, що графік побачень з донькою, який просить встановити позивач, в цілому узгоджується рішенням виконавчого комітету Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області від 26 квітня 2023 року № 171/3, яким визначено способи виховання батька [PERSON] у вихованні малолітньої дитини [PERSON] . Також суд взяв до уваги і те, що відповідно до частини четвертої статті 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки відповідачка в заяві від 14 жовтня 2024 року фактично визнала позов і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб суд дійшов висновку про задоволення позову. Відповідно до статті 141 ЦПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідачку. Враховуючи викладене,

Outcome: approved