Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-21 00:00:00

У грудні 2023 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому просило стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №4314263 в розмірі 20069,35 грн, з яких 6743,80 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 13325,55 грн - заборгованість за процентами. Позовні вимоги вмотивовані тим, що 14.06.2021 р. між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] укладено кредитний договір №4314263. 19.06.2023 р. між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №19062023, за яким позивач набув право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №4314263 від 14.06.2021 р. на суму 20069,35 грн, з яких 6743,80 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 13325,55 грн - заборгованість за процентами. Вказане стало підставою для звернення до суду. У відзиві на позов представник відповідача заперечує щодо задоволення позову, зазначає, що позивачем не доведено обставини отримання права вимоги за до відповідача за кредитним договором №4314263 від 14.06.2021 р., надані докази є недопустимими, повідомлення про відступлення прав вимоги відповідач не отримував. Вважає розрахунок заборгованості за договором неналежним доказом складеним в порушення Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Звертає увагу, що позивач здійснив погашення заборгованості за кредитним договором на загальну суму 35957,69 грн, чим виконав умови договору. Вважає, що в період дії воєнного стану заборонено нарахування нестойки (штрафу, пені), а позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 ЦК України. У відповіді на відзив представник позивача зазначає, що відповідач періодично вносив суми на рахунок Первісного кредитора, що свідчить про визнання договору Відповідачем. Сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі Відповідача для укладення такого Договору, на таких умовах шляхом підписання Договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Позичальник погодився на умови визначені Договором щодо його пролонгації та нарахування відсотків у випадку прострочення повернення кредиту, тому твердження Відповідача про незаконність нарахування процентів є необгрунтованим. Звільнення позичальника від виконання своїх зобов`язань з повернення кредиту (позики), сплати процентів за користування ним або відтермінування таких платежів Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» не передбачено.Заборгованість була нарахована не Позивачем, а ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та з моменту отримання права вимоги до Відповідача, а саме з 19 червня 2023 року Позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Також вважає, що позивач надав суду належні та допустимі докази, які підтверджують факт переходу права грошової вимоги від ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» відносно [PERSON] , а твердження Відповідача щодо не доведення Позивачем факту переходу права грошової вимоги є необґрунтованими та безпідставними. Після відступлення Позивачу права грошової вимоги до Відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. Звертають увагу, що в законодавстві України не передбачено обов`язку нового кредитора мати письмове підтвердження відправлення чи отримання боржником повідомлення про відступлення права вимоги. В заперечені представник відповідача зазначає, що не позивачем не доведено відступлення прав вимоги, а наданий договір факторингу не містить істотних умов. Звертає увагу,що позивачем здійснювалось нарахування процентів після спливу строку споживчого кредиту . Ухвалою суду від 07.12.2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Ухвалою суду від 15.02.2024 р. клопотання представника відповідача задоволено та витребувано у ТОВ «ФК «ЄАПБ» інформацію та докази про надання згоди відповідачем на автопролонгацію кредиту, про підстави нарахування процентів з 15.07.2021 року та у якому % розмірі за кожний перший період в 90 днів та подальші періоди по 06.10.2022 року і підстави не зарахування сплачених коштів по кредиту відповідачем в рахунок погашення тіла кредиту. Ухвалою суду від 25.06.2024 р. клопотання відповідача задоволено та витребувати у ТОВ «Авентус Україна» інформацію та письмові докази, а саме: про надання згоди відповідачем на автопролонгацію кредиту за договором про надання споживчого кредиту від 14.06.2021 року за №4314263, про підстави нарахування процентів з 15.07.2021 року та у якому % розмірі за кожний перший період в 90 днів та подальші періоди по 06.10.2022 року і підстави не зарахування сплачених коштів по кредиту відповідачем в рахунок погашення тіла кредиту, черговості погашення за договором про споживчий кредит; інформацію, чи було акцептовано ТОВ «Авентус Україна» пропозицію (оферту) споживача [PERSON] про продовження строку користування кредитом на виконання п.4.2.2., 4.2.3 договору споживчого кредиту та у який спосіб; інформацію про направлення ТОВ «Авентус Україна» текстових повідомлень про погодження нового строку кредиту (з зазначенням нової дати повернення) на фінансовий номер боржника [PERSON] № [NUMBER] та/або на електрону пошту позичальника, що повідомлена в особистому кабінеті ( [INFO] ) на виконання п.4.2.3 вказаного договору споживчого кредиту, а саме: дата, час та зміст повідомлень за увесь період користування коштами. У судове засіданні представник позивача не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду надав заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача в судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи без її участі, заперечує щодо задоволення позову. Суд, вислухавши пояснення представника відповідача, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 14.06.2021 року між ТОВ "Авентус Україна" та [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ "Авентус Україна" укладено електронний договір № 4314263 про надання споживчого кредиту . Відповідно до пункту 1.1 договору укладення цього договору здійснюється сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через Веб-сайт або мобільний додаток. Згідно з пунктом 1.3 договору сума кредиту складає 10000,00 грн. Пунктом 1.4 договору передбачено, що строк кредиту становить 30 днів. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених в Розділі 4 цього договору. Відповідно до пункту 1.5 договору стандартна процентна ставка становить 1,90% в день. Згідно пункту 1.5.2. знижена процентна ставка складає 0,95% в день та застосовується, якщо споживач у межах строку визначеного в пункті 1.4 Договору або протягом трьох календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку, здійснить повне погашення кредитної заборгованості або протягом такого строку за ініціативою споживача відбудеться продовження строку кредиту на новий строк. Відповідно до пунктів 1.6 - 1.8.2 Кредитного договору мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби. Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору складає: за стандартною ставкою 24079,41% річних; за зниженою ставкою 2013,43% річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору складає: за стандартною ставкою 15700,00 грн; за зниженою ставкою 12850,00 грн. Відповідно до пункту 2.1. договору, кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] або іншої платіжної картки, реквізити якої надані споживачем Товариству з метою отримання кредиту. Кредит вважається наданим в день перерахування Товариством суми кредиту (загального розміру) за реквізитами, згідно п. 2.1. Договору (пункт 2.4 договору). Згідно пункту 3.1. Договору нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, протягом строку кредиту (включаючи періоди пролонгації та автопролонгації), виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод "факт/факт". Згідно пункту 5.4 Договору споживач зобов`язався у встановлений Договором строк повернути кредит, сплатити проценти, штраф та пеню (у разі наявності) та інші платежі, передбачені Договором. За підпунктами 1, 3, 8 пункту 5.1 Кредитного договору Товариство має право: вимагати від Споживача повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом та виконання усіх інших зобов`язань, встановлених Договором; 3) укладати договори щодо відступлення права вимоги за Договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди Споживача; у випадку допущення Споживачем прострочення виконання зобов`язань за цим Договором передавати інформацію про прострочену заборгованість близьким родичам, зокрема інформацію про розмір простроченої заборгованості (розмір кредиту, проценти за користування кредитом, розмір комісії та інших платежів, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту), розмір неустойки та інших платежів, що стягуються при невиконанні зобов`язання за цим Договором або відповідно до законодавства. Згідно пункту 10.6 Кредитного договору цей Договір укладається шляхом направлення його тексту підписаного зі Сторони Товариства аналогом власноручного підпису уповноваженої особи Товариства та відтиску печатки Товариства, що відтворені засобами копіювання, в Особистий кабінет Споживача для ознайомлення та підписання. Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом Споживача, що відтворений шляхом використання Споживачем одноразового ідентифікатора, який формується для кожного разу використання та направляється Споживачу на номер мобільного телефону повідомлений останнім Товариству в ITC Товариства/зазначений в цьому Договорі. Введення Споживачем коду одноразового ідентифікатора з метою підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором цього Договору вважається направленням Товариству повідомлення про прийняття в повному обсязі умов цього Договору. 14.06.2021 року о 18:16:45 год. [PERSON] підписано електронним підписом - одноразовим ідентифікатором М554537 договір №4314263, Таблицю обчислення загальної вартості кредиту за договором, Паспорт споживчого кредиту. Факт отримання коштів за кредитним договором №4314263 від 14.06.2021 р. в розмірі 10000,00 грн підтверджується квитанцією до платіжної інструкції №18792-1327-186140644, карткою обліку договору. Крім цього, обставини укладення кредитного договору №4314263 від 14.06.2021 р. та факт отримання коштів в розмірі 10000,00 грн не заперечується стороною відповідача у справі. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та ГК України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею ( стаття 11 ЗУ «Про електронну комерцію). Частина 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. 19.06.2023 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК» Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №19062023, за умовами якого ТОВ «Авентус Україна» передало ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло належні ТОВ «Авентус Україна» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Згідно п. 1.1. Договору факторингу, Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якаю настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Перелік Боржників, підстави виникнення Права грошової вимоги до Боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі Боржників, який формується згідно Додатку №1 та є невід`ємною частиною Договору. Згідно п. 1.2 Договору факторингу, сторони погодили, що перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно Додатку №2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників - підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору. Відповідно до витягу з Реєстру боржників №2 від 19.06.2023 до Договору факторингу №19062023 від 19.06.2023, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №4314263 від 14.06.2021 р. на суму 20069,35 грн, з яких 6743,80 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 13325,55 грн - заборгованість за процентами. Згідно п. 3.9. Договору факторингу, у разі отримання коштів від Боржників, органів Державної виконавчої служби в рахунок погашення Заборгованості після дати підписання цього Договору, Клієнт зобов`язаний перерахувати ці кошти Фактору протягом 3 (трьох) банківських днів з дати їх отримання (включно), на рахунок Фактора, вказаний в розділі 10 даного Договору. При перерахуванні коштів Клієнт зобов`язаний надати розшифровку платежів у вигляді електронного листа, а саме, вказати наступні данні Боржників: Прізвище, Ім`я, По батькові, код номер облікової картки платника податків, № кредитного договору. Таким чином, в разі сплати відповідачем коштів на рахунок Первісного Кредитора, вони були б перераховані на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ» та зараховані на погашення кредитної заборгованості. Надання позивачем витягу з реєстру боржників № 2 від 19.06.2023 до договору факторингу №19062023 від 19.06.2023 в частині кредитного договору №4314263 від 14.06.2021 р, укладеного між первісним кредитором та відповідачем [PERSON] , в сукупності з копіями такого договору факторингу, додаткової угоди, акту прийому-передачі, є достатніми доказами набуття позивачем прав вимоги за цим кредитним договором. Вищевказаний договір факторингу ні в цілому, а ні в будь-якій із його частин, не оспорювався та не визнаний недійсним. У частині 2 статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свій обов`язок новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Згідно статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Статтею 1082 ЦК України визначено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. За змістом наведених положень закону, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. За правилами ст. ст. 525, 526,527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Одностороння відмові від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч.1 ст. 1055 ЦК України). Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно з ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідач не погоджується з розміром заборгованості, зазначає, що позивачем здійснювалось нарахування процентів після спливу строку споживчого кредиту . Як убачається з матеріалів справи, відповідно до пункту 3.2. кредитного договору №4314263 від 14.06.2021 до періоду розрахунку процентів включається день надання та день фактичного повернення кредиту, але не включається дата повернення кредиту, вказана в графіку платежів, крім випадку, якщо в межах строку надання кредиту, який визначено у пункті 1.4. договору, відбулась пролонгація строку кредиту відповідно до пункту 4.2. договору, де проценти нараховуються і за дату повернення кредиту, вказану в графіку платежів. Згідно пункту 4.1 строк кредиту може бути продовжено: за ініціативою споживача на кількість днів, зазначену в пункті 1.4. договору, якщо між сторонами буде досягнута домовленість про таке продовження у порядку, визначному п.п.4.2. договору або в порядку автопролонгації, на кількість днів та відповідно до умов визначених в пункті 4.3 договору. Згідно з пунктами 4.3.1 - 4.4 Кредитного договору сторони домовились, що у випадку, якщо у Споживача на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації або автопролонгації) наявна заборгованість за кредитом, строк кредиту продовжується кожен раз на один наступний календарний день, що слідує за днем закінчення такого строку, але не більше ніж на 90 календарних днів поспіль, крім випадку, якщо в цей день повинна відбутися пролонгація строку кредиту за ініціативою Споживача, відповідно до пунктів 4.2.2 - 4.2.4 Договору. Тобто в даному випадку кожен день автопролонгації є новою датою повернення кредиту. Споживач дає згоду на автопролонгацію строку кредиту на умовах передбачених в пункті 4.3.1 Договору. Споживач вважається таким, що прострочив повернення кредиту, якщо після закінчення періоду автопролонгації у Споживача наявна заборгованість за кредитом та не відбулося продовження строку кредиту за ініціативою Споживача у порядку, передбаченому пунктом 4.2 Договору. Вказаний в цьому розділі порядок внесення змін до Договору щодо продовження строку кредиту, Сторони вважають таким, що вчинений в письмовій формі, оскільки воля Сторін передбачена в пункті 4.2 Договору виражена за допомогою технічного засобу зв`язку, а в пункті 4.3 Договору - письмово цим Договором, що відповідає вимогам, встановленим статтею 207 ЦК України до письмової форми правочину. Відповідно до пунктів 4.2, 4.2.1 - 4.2.2, 4.2.4 Кредитного договору порядок продовження строку кредиту за ініціативою Споживача (далі - пролонгація): споживач, у випадку якщо заборгованість за кредитом складає не менше 400 гривень (включно) може ініціювати продовження строку користування кредитом, відповідно до пп.4.2.2. Договору. Пропозиція (оферта) Споживача щодо продовження строку користування кредитом вчиняється шляхом здійснення платежу на користь Товариства у розмірі не менше суми нарахованих та несплачених на дату платежу процентів, відповідь на яку Товариство може надати протягом 24 годин з моменту вчинення вказаних дій Споживачем. Якщо Споживач здійснюючи вказаний платіж не бажає продовжувати строк користування кредитом, Споживач зобов`язаний повідомити про це Товариство в один із вказаних нижче способів: перед здійсненням платежу здійснити в Особистому кабінеті дії, що направлені на часткове повернення заборгованості за кредитом, а саме натиснути в Особистому кабінеті в Розділі "Мої кредити" клавішу "внести платіж" в меню "Часткове погашення кредиту"; або протягом 24 годин з моменту внесення платежу направити на поштову скриньку Товариства info@creditplus.ua (в тому числі з використанням сервісу направлення повідомлень Товариству, що розміщений на Веб-сайті в Розділі "Зворотній зв`язок" вибравши категорію звернення "Часткове погашення без пролонгації") повідомлення про необхідність зарахування такого платежу в часткове погашення заборгованості за кредитом, з обов`язковою вказівкою в такому повідомлені номеру та дати цього Договору та суми здійсненого платежу. В іншому разі здійснений Споживачем платіж буде розцінений Товариством як пропозиція (оферта) Споживача щодо продовження строку користування кредитом. У випадку акцептування Товариством пропозиції (оферти) Споживача про продовження строку кредиту, новий строк кредиту розраховується з наступного дня, що слідує за днем вчинення Споживачем дій, зазначених в пункті 4.2.2 цього пункту Договору, та нова дата повернення кредиту відображається в Особистому кабінеті. З наданої картки обліку договору, яка є фактично розрахунком заборгованості, вбачається, що: -з 14.06.2021 р. по 13.07.2021 р. на основний борг 10000,00 грн було нараховано проценти за зниженою процентною ставкою 0,95 %; - з 15.07.2021 р. по 20.10.2021 р. на основний борг 8600,00 грн було нараховано проценти за стандартною процентною ставкою 1,9 %; -з 21.10.2021 р. по 24.02.2022 р. на основний борг 6743,80 грн було нараховано проценти за стандартною процентною ставкою 1,9 %; -з 25.02.2022 р. по 30.04.2022 р. проценти не нараховувались; -з 01.05.2022 р. по 06.06.2022 р. на основний борг 6743,80 грн було нараховано проценти за стандартною процентною ставкою 1,9 %; -з 07.06.2022 р. по 23.06.2022 р. проценти не нараховувались; -24.06.2022 р. з ініціативи ТОВ «Авентус Україна» відбулось списання процентів в сумі 7047,19 грн, залишок заборгованості складався з основного боргу в розмірі 6743,80 грн. -з 25.06.2022 р. по 06.10.2022 р. на основний борг 6743,80 грн було нараховано проценти за стандартною процентною ставкою 1,9 %. Станом на 06.10.2022 р. залишок заборгованості становив 20069,35 грн, з яких 6743,80 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 13325,55 грн - заборгованість за процентами. Вказану суму заборгованості було відступлено ТОВ «Авентус Україна» позивачу ТОВ «ФК«ЄАПБ» за договором факторингу від 19.06.2023 р. Згідно картки обліку Договору (розрахунку заборгованості) та квитанцій наданих відповідачем були здійснені погашення в рахунок заборгованості за кредитним договором №4314263 від 14.06.2024 р., а саме: 14.07.2021 р. - 1400,00 грн та 2850,00грн, 14.08.2021 р. - 5065,40 грн, 13.09.2021 р. - 4902,00 грн, 13.10.2021 р. - 4902,00 грн, 20.10.2021 р. - 3000,00 грн, 11.11.2021 р. - 2818,91 грн, 08.12.2021 р. - 3331,44 грн, 07.01.2022 р. - 3843,97 грн, 06.02.2022 р. - 3843,97 грн, Відповідач на виконання п. 4.2.2 Кредитного договору в момент закінчення строку кредиту ініціював продовження його строку шляхом здійснення платежів на суму розміру процентів, що нараховані на дату такого ініціювання, та в рахунок погашення заборгованості за тілом кредиту та натиснув в Особистому кабінеті клавішу «ПРОДОВЖИТИ», після чого для нього від Товариства надійшло смс-повідомлення про продовження строку кредиту. З урахуванням сплати відповідачем коштів у виконання умов договору, 14.07.2021р. було продовжено строк користування кредитом до 19.08.2021р.; 14.08.2021р. було продовжено строк користування кредитом до 13.09.2021р. ; 13.10.2021р. було продовжено строк користування кредитом до 12.11.2021р. ; 11.11.2021р. було продовжено строк користування кредитом до 11.12.2021р. ; 08.12.2021 р. було продовжено строк користування кредитом до 07.01.2022р. ; 07.01.2022 р. було продовжено строк користування кредитом до 06.02.2022р.; 06.02.2022 р. було продовжено строк користування кредитом до 08.03.2022р. Варто зазначити, що в квитанція про сплату в призначеннях платежу відповідачем вказано, що платіж здійснюється в зв`язку з продовженням кредиту. Отже, пролонгація строку кредитування за кредитним договором №4314263 від 14.06.2021 р. погоджена сторонами, відбулась на підставі умов договору, не суперечить вимогам закону. 08.03.2022 р. відповідач свої зобов`язання перед Кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав, а також не уклав угоду щодо пролонгації строку дії Кредитного договору, в зв`язку з чим, на підставі п. 4.3. Кредитного договору договір було автопролонговано, а строк користування кредитом було продовжено на 90 (дев`яносто) календарних днів поспіль, тобто до 09.06.2022 р. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18) дійшла висновку про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Зазначені правові висновки також викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18). Отже, кредитодавець має право нараховувати передбачені договором проценти та неустойку (пеню) лише впродовж строку дії кредитного договору або до звернення кредитора з вимогою про дострокове стягнення заборгованості, після спливу такого строку нарахування відсотків та пені є безпідставним. Після настання строку виконання кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України. З огляду на викладене, у відповідності до умов укладеного договору правомірним є нарахування процентів за користування кредитом з 14.06.2021 р. по 09.06.2022 р., а нарахування процентів після 09.06.2022 р. суперечить умовам договору та Закону. Судом встановлено, що станом на 09.06.2022 р. заборгованість відповідача становила 13790,99 грн, з який 6743,80 грн - основний борг, 7047,19 грн - проценти. Між тим, оскільки 24.06.2022 р. з ініціативи ТОВ «Авентус Україна» відбулось списання процентів в сумі 7047,19 грн, а подальше нарахування процентів з 25.06.2022 р. є неправомірним, суд вважає обґрунтованим стягнення з відповідача заборгованості за основним боргом в сумі 6743,80 грн. Крім цього, Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15 березня 2022 року №2120-IX (набрав чинності 17.03.2022 року) розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 18 такого змісту: «18. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).». Також відповідно до п. 15 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у разі прострочення позичальником у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19, або/та у тридцяти денний строк після дня завершення дії такого карантину виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від обов`язків сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойку, штраф, пеню за таке прострочення. Позовних вимоги про стягнення неустойки, штрафу, пені або стягнення коштів відповідно до частини другої статті 625 ЦК України позивачем не заявлено. Згідно ст. 13 ч. 1, 3 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. В постановах Верховного Суду від 08.08.2019 р. у справі №450/1686/17 та від 15.07.2019 р. у справі №235/499/17 зазначено, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову. Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права. Європейський суд з прав людини зауважив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку про необхідність стягнення з ТОВ «ФК «ЄАПБ» до [PERSON] заборгованість за кредитним договором №4314263 від 14.06.2021 р. в розмірі основної суми боргу - 6743,80 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимоги в розмірі 901,82 грн. (задоволено 33,6 %)

Outcome: partial