Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-17 00:00:00

26 серпня 2024 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування позовної заяви позивач зазначила, що 12 березня 2005 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, від якого сторони мають спільну доньку - [PERSON] , [INFO] , яка є повнолітньою. Шлюбні стосунки фактично припинені сторони спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують, а тому позивач просить суд розірвати шлюб. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27 2024 року цивільну справу № 753/16552/24 передано судді Шаповаловій К.В. Фактично справу було передано судді 29 серпня 2024 року. 11 вересня 2024 року до суду надійшла відповідь з електронного реєстру територіальної громади м. Києва ГІОЦ/КМДА про зареєстроване місце проживання відповідача. Ухвалою суду від 18 вересня 2024 року відкрито провадження у справі та вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 18 жовтня 2024 року на 11:00 год. 23 вересня 2024 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач зазначив, що заперечує щодо розірвання шлюбу, просив надати сторонам строк на примирення, допитати свідків, які нададуть свої пояснення стосовно обставин справи. Окрім того, 23 вересня 2024 року до суду від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження, оскільки об`єктивний розгляд справи потребує виклику та допиту свідків, витребування доказів. Ухвалою суду від 26 вересня 2024 року відповідачу було відмовлено у задоволенні клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження. У судове засідання призначене на 18 жовтня 2024 року з`явилися позивач, представник позивача та відповідач. Позивач та її представник підтримали позовну заяву, просили суд розірвати шлюб, зазначили, що сторони тривалий час не підтримують шлюбних відносин, примирення між подружжям неможливе, позивач впевнена у своєму рішенні та не бажає надалі перебувати у шлюбі із відповідачем, а також не вбачає підстав для збереження шлюбу. Відповідач заперечував щодо розірвання шлюбу, просив надати подружжю строк на примирення 6 місяців. Відкликав клопотання, заявлене ним у відзиві, про виклик в судове засідання та допит свідків. Зазначив, що вважає, що шлюб можна ще зберігти та буде намагтись досягти примирення із дружиною. У відповідності до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Проаналізувавши обставини справи у сукупності, суд доходить наступного висновку. Встановлено, що 12 березня 2005 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 58, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу подружжя має спільну дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, яке видане відділом реєстрації актів громадянського стану Дарницького районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 2590, серія [NUMBER] . Згідно із статтею 21 Сімейного кодексу України (далі - СК України), шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Так, відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (частини перша статті 24 СК України). Відповідно до частин третьої, четвертої статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до статті 111 Сімейного кодексу України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства, оскільки не завжди у позові про розірвання шлюбу закладено дійсне бажання припинити шлюбні відносини. Згідно із частиною сьомою статті 240 ЦПК України передбачено, що у справі про розірвання шлюбу суд може зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців. Враховуючи клопотання відповідача про надання подружжю строку на примирення, позицію позивачки, яка заперечувала щодо надання сторонам строку на примирення, зазначила, що рішення розірвати шлюб є виваженим та вона його не змінить, не вбачає підстав для збереження шлюбу, з урахуванням того, що позов про розірвання шлюбу був поданий ще у серпні місяці, проте станом на 18 жовтня 2024 року позивачка не змінила свою думку, що свідчить про те, що за цей час відповідач або не вживав заходів для примирення, або вживані заходи не дали бажаного для нього результату, суд не вбачає підстав у задоволенні клопотання відповідача про надання сторонам строку на примирення. Згідно із статтею 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на зазначене, зважаючи на те, що судом встановлено, що сім`я фактично розпалась та зберегти її неможливо, оскільки збереження сім`ї призведе до порушення інтересів кожного з подружжя, наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу.

Outcome: approved