Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-09 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулася [PERSON] з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше ніж по 50 % від встановленого законом прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісячно, та не більше десяти прожиткових мінімумів га кожну дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 26.02.2024 року до повноліття дітей, тобто до [INFO] . Стягнути з [PERSON] на її користь на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі 4000,00 грн. на місяць ( з передбаченою законом індексацією), починаючи з 26.02.2024 року до досягнення донькою 23-річного віку, тобто до [INFO] (при умові продовження навчання). Вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 14.10.2003 року. Шлюб зареєстровано Виконкомом Станіславської сільської ради Котовського району Одеської області, актовий запис №05. 31.01.2024 року до Малиновського районного суду м. Одеси позивачем подано позов про розірвання шлюбу з відповідачем (справа №521/1332/24). Сторони мають повнолітню доньку [PERSON] , [INFO] (яка продовжує навчання) та двох спільних неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відповідач не надає матеріальної допомоги з утримання дітей. Позивач є військовою, середній дохід складає близько 23000,00 грн. на місяць. З таким заробітком складно забезпечувати свої потреби та потреби трьох дітей. Місце роботи та дохід відповідача не відомі. Перебуває у працездатному віці, не є інвалідом, тому може працювати, отримувати дохід та належним чином виконувати свій батьківський обов`язок з утримання дітей. Інших неповнолітніх дітей чи утриманців відповідач не має, не перебуває у скрутному матеріальному становищі. Повнолітня донька [PERSON] , [INFO] , продовжує навчання та перебуває на утриманні позивачки. Вона є студенткою 3-го курсу Навчально наукового інституту інформаційних технологій та інформаційного підприємства Одеського національного морського університету, денної форми навчання, навчається на платній формі навчання. Строк закінчення навчання 30.06.2025 року. З лютого 2024 року відповідач припинив допомагати з оплатою навчання доньки, не допомагає з її утримання та неповнолітніх дітей з серпня 2023 року. Витрати на утримання дітей, на навчання повнолітньої доньки змушена нести тільки позивач. Третій курс навчання доньки складає 20700,00 грн., четвертий курс 21750,00 грн. Крім оплати за навчання позивач несе витрати на забезпечення потреб [PERSON] . Відповідач [PERSON] надав до суду відзив на позовну заяву, в якому позов [PERSON] визнав частково. Зазначив, що відносно стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей повністю визнає зазначену вимогу і заперечень відносно неї не має. Відносно стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання визнав частково в розмірі 1500,00 грн. Відповідач у відзиві вказує, що після звільнення з військової служби 31.08.2023 року, у нього відсутня робота та постійний дохід. З жовтня 2023 року відсутній будь який дохід, будь яких соціальних допомог також не отримує. У відповіді на відзив на позовну заяву [PERSON] просить повністю задовольнити позов, адже 4000,00 грн. на місяць це не надмірна сума для участі батька в утриманні повнолітньої дитини, враховуючи участь в оплаті навчання, оплати витрат, пов`язаних з навчанням, витрат на харчування, одяг, задоволенні інших потреб молодої дівчини. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала заяву про слухання справи у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, про слухання справи сповіщений належним чином та своєчасно. Надав заяву про слухання справи у його відсутності. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, вивчивши нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до наступного. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 14.10.2003 року. Шлюб зареєстровано Виконкомом Станіславської сільської ради Котовського району Одеської області, актовий запис №05. Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 02 травня 2024 року (справа 521/1332/24) шлюб між сторонами розірвано. Рішення суду набрало законної сили. Сторони мають повнолітню доньку [PERSON] , [INFO] (яка продовжує навчання) та двох спільних неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Діти проживають з позивачкою, знаходяться на повному її утриманні, відповідач на теперішній час проживає окремо від них, не турбується про добробут дітей, не забезпечує необхідними речами, ухиляється від батьківських обов`язків по їх матеріальному забезпеченню. Судом встановлено, що відповідач є працездатним, на утриманні інших осіб не має, матеріальне становище та стан здоров`я, дозволяють йому сплачувати аліменти на дітей. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. В Декларації прав дитини проголошено, що дитині законом та іншими заходами повинен бути забезпечений спеціальний захист та надані можливості та умови, які б дозволяли їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та в соціальному відношенні здоровим та нормальним шляхом, що дитина повинна рости під піклуванням та відповідальністю своїх батьків та у будь-якому разі в атмосфері матеріальної забезпеченості, що суспільство та органи публічної влади повинні здійснювати особливе піклування про дитину, яка не має достатніх коштів для існування, що дитина за будь-яких обставин повинна бути серед тих, хто першим отримає захист та допомогу. Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 17\~постанови Пленуму\~Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківська, материнства та стягнення аліментів»\~за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Батьки дітей мають рівні обов`язки з надання утримання дітей, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: - стан здоров`я та матеріальне становище дитини; - стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; - наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; - доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; - \~інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.\~Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У відповідності до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 5\~ст. 183 СК України\~той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Згідно ч. ч. 1, 6\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Також, суд роз`яснює сторонам, що відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Згідно до\~ст.191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Що стосується вимог про стягнення аліментів на повнолітню доньку, яка продовжує навчання, то суд зазначає наступне. Відповідно до\~ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення віку 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Нормою ч.2\~ст. 200 СК України\~суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу. З наведених норм чинного законодавства вбачається, що підставою для сплати аліментів на навчання є досягнення дитиною повноліття, факт продовження навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі та наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. З`ясовано, що донька сторін - [PERSON] , [INFO] , продовжує навчання. Вона є студенткою 3-го курсу Навчально наукового інституту інформаційних технологій та інформаційного підприємства Одеського національного морського університету, денної форми навчання, навчається на платній формі навчання. Строк закінчення навчання 30.06.2025 року. Це призводить до неможливості студента офіційно працювати та отримувати доходи. Отже, повнолітня об`єктивно потребує матеріальної допомоги на своє утримання на час навчання, оскільки сама по собі денна форма навчання позбавляє повнолітню дитину відповідача можливості працювати та утримувати себе самостійно і за таких умов дитина потребує матеріальної допомоги від своїх батьків. У постанові Верховного Суду від 23.01.2019 р. в справі №346/103/17, суд касаційної інстанції, зокрема, погодився з висновками судів попередніх інстанцій про те, що дитина сторін навчається на денній формі, у зв`язку з чим не в змозі офіційно працювати та отримувати доходи, а отже потребує матеріальної допомоги на своє утримання на час навчання. У п.20\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~Верховний Суд України роз`яснив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. З урахуванням продовження навчання, яке є оплатним, та рівності прав та обов`язків обох батьків в утриманні дитини, що продовжує навчання суд приходить до висновку, що аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчатись, слід визначити у розмірі в розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з дати подання позову та до досягнення дитиною 23-річного віку, тобто до [INFO] (при умові продовження навчання). Саме такий розмір аліментів, на переконання суду, буде достатньою для забезпечення належного матеріального становища повнолітньої доньки, яка продовжує навчання. Статтею 12 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.6 ст. 81, ч.1 ст.89 ЦПК України\~доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно із ч.6 ст.141\~Цивільного процесуального\~кодексу України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: partial