Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-16 00:00:00

До провадження Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшла вказана цивільна справа. Позов обґрунтований тим, що 14.12.2021 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «УНІКА» та [PERSON] було укладено Договір добровільного комплексного страхування на транспорті. 20.12.2021 року в м. Києві сталася ДТП за участю транспортного засобу Фольсваген д.р.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та автомобіля Тойота д.р.н. [NUMBER] , внаслідок чого було пошкоджено автомобіль Тойота д.р.н. [NUMBER] , що був застрахований ПрАТ «СК «УНІКА» за Договором добровільного страхування наземного транспорту № 011079/4605/0000127. Згідно постанови Дніпровського районного суду міста Києва від 11.05.2022 року ДТП сталася внаслідок порушення водієм [PERSON] ПДР України. Внаслідок зазначеного вище ДТП було завдано майнову шкоду власнику автомобіля Тойота д.р.н. [NUMBER] . На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність винуватця ДТП за шкоду заподіяну життю, здоров`ю та майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу Фольсваген д.р.н. [NUMBER] була застрахована відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в АТ «СК «УСГ» згідно полісу № 204486283. Ліміт відповідальності страховика становить 130000,00 грн. 09.02.2022 року АТ «СК «УСГ» виконало своє зобов`язання сплативши ПрАТ «СК «УНІКА» - 35172,04 грн. (ПД № 22201). Таким чином, з винної особи підлягає стягненню вартість відновлювального ремонту без урахування коефіцієнту фізичного зносу, а саме: 43739,96 грн. (сума страхового відшкодування ПрАТ «СК «УНІКА» - 35172,04 грн. (сума страхового відшкодування згідно полісу АТ «СК «УСГ» = 8567,92 грн. На підставі вище наведеного, представник позивача, просив суд стягнути з [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» майнову шкоду в розмірі: 8567,92 грн., а також понесені судові витрати. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04.04.2024 року було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Заперечень щодо розгляду справи без виклику сторін не надійшло. Станом на дату розгляду справи на адресу суду відзиву від відповідача не надходило. Копію Ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04.04.2024 року та примірник позовної заяви з додатками направлялися на адресу відповідача. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Судом встановлено, що 14.12.2021 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «УНІКА» та [PERSON] було укладено Договір добровільного комплексного страхування на транспорті. 20.12.2021 року в м. Києві сталася ДТП за участю транспортного засобу Фольсваген д.р.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та автомобіля Тойота д.р.н. [NUMBER] , внаслідок чого було пошкоджено автомобіль Тойота д.р.н. [NUMBER] , що був застрахований ПрАТ «СК «УНІКА» за Договором добровільного страхування наземного транспорту № 011079/4605/0000127. Згідно постанови Дніпровського районного суду міста Києва від 11.05.2022 року ДТП сталася внаслідок порушення водієм [PERSON] ПДР України. В силу вимог ч. 6 ст.\~82\~ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Внаслідок зазначеного вище ДТП було завдано майнову шкоду власнику автомобіля Тойота д.р.н. [NUMBER] . На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність винуватця ДТП за шкоду заподіяну життю, здоров`ю та майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу Фольсваген д.р.н. [NUMBER] була застрахована відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в АТ «СК «УСГ» згідно полісу № 204486283. Ліміт відповідальності страховика становить 130000,00 грн. 09.02.2022 року АТ «СК «УСГ» виконало своє зобов`язання сплативши ПрАТ «СК «УНІКА» - 35172,04 грн. (ПД № 22201). Згідно ст. 8 Закону України «Про страхування», страховий випадок це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулась і з настанням якої, виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Відповідно до частин шістнадцятої, сімнадцятої статті 9 Закону України «Про страхування» страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком (частина перша статті 25 Закону України «Про страхування»). Згідно з частиною другою статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений у випадках, встановлених законом. Відповідно до статті 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Аналогічне положення міститься у статті 27 Закону України «Про страхування». Згідно зі статтею 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Таким чином, зважаючи на викладене вище до ПрАТ «СК «УНІКА» перейшло право вимоги на отримання від винної особи компенсації матеріальної шкоди, заподіяної власнику автомобіля Тойота д.р.н. [NUMBER] внаслідок ДТП, яка мала місце 20.12.2021 року в м. Києві. За змістом п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика. Аналогічні по суті висновки, викладено Верховним Судом у постановах від 14 лютого 2018 року у справі № 754/1114/15-ц (провадження № 61-1156св 18), від 13 червня 2019 року у справі № 587/1080/16-ц (провадження № 61-20762св18), від 17 жовтня 2019 року у справі № 370/2787/18 (провадження № 61-11244св19), від 30 жовтня 2019 року у справі № 753/4696/16-ц (провадження № 61-30908св18), від 21 лютого 2020 року у справі № 755/5374/18 (провадження № 61-14827св19) та від 22 квітня 2020 року у справі №756/2632/17 (провадження № 61-12032св19). Так, вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу визначається лише при розрахунку страхового відшкодування на підставі\~ст. 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Разом з тим, відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до позивача перейшло право вимоги до відповідача в межах фактичних затрат по договору страхування наземного транспорту, а з відповідача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодуванням, яке одержано ним від страховика відповідача. Таким чином, з винної особи підлягає стягненню вартість відновлювального ремонту без урахування коефіцієнту фізичного зносу, а саме: 43739,96 грн. (сума страхового відшкодування ПрАТ «СК «УНІКА» - 35172,04 грн. (сума страхового відшкодування згідно полісу АТ «СК «УСГ» = 8567,92 грн. За таких обставин, суд приходить до обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача на користь позивача Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» вартість відновлювального ремонту без урахування коефіцієнту фізичного зносу в розмірі 8567,92 грн. Щодо вимог про стягнення понесених судових витрат, які складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, а саме витрати на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне. Згідно ч. 1ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Відповідно до ч. 1 та п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Згідно вимог ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат представник позивача подає договір доручення №1ВНМ на правові (юридичні-консультативні) послуги від 01.11.2023, додаткову угоду №1 до договору доручення №1ВНМ на правові (юридичні-консультативні) послуги від 01.11.2023, договір №2/23ю про надання правової допомоги від 02.11.2023, додаток №2 до договору про надання правової допомоги №2/23ю від 02.11.2023, акт (звіт) прийому-передачі наданих послуг №1/3376 до договору про надання правової допомоги №2/23ю від 02.11.2023, складений 07.07.2024, згідно з яким вартість наданих послуг складає 5000,00 грн. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін (п.п. 33-34, 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19). Суд враховує, що метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої ухвалене рішення, понесених збитків, але й спонукання сторони утримуватися від вчинення дій, що в подальшому спричиняють необхідність поновлення порушених прав та інтересів позивача. Водночас стягнення витрат на професійну правничу допомогу не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу (див. постанову Верховного Суду від 30.01.2023 № 910/7032/17). Верховний Суд у справах № 905/1795/18 та № 922/2685/19 зауважував, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved