Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-21 00:00:00

02.09.2024 позивачка звернулася до суду з позовом, у якому просила позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Свої позовні вимоги мотивувала тим, що з [PERSON] , відповідачем по справі вона зареєструвала шлюб 18 листопада 2006 року. Рішенням Рокитнянського районного суду Київської області від 12.11.2013 року по цивільній справі № 375/1391/13-ц шлюб між сторонами спору розірвано. У шлюбі є неповнолітні діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Як вбачається з свідоцтв про народження дітей батьком дітей є [PERSON] , відповідач по справі. Діти проживають разом з позивачкою та повністю знаходяться на її утриманні. Батько участі у вихованні дітей не приймає, з дітьми не спілкується, не відвідує, що і вимусило позивачку звернутися до суду з заявою про позбавлення відповідача батьківських прав. Посилаючись на приписи СК України просила позбавити відповідача батьківських прав, призначити її опікуном над малолітньою дитиною та стягнути із відповідача аліменти. Ухвалою суду від 11.09.2024 відкрито провадження по справі, постановлено справу слухати у порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 22.10.2024 постановлено справу слухати заочно. Позивачка просила суд розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити, у разі неявки відповідача в судове засідання не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи (п.3 ч. 8 ст 128 ЦПК України), заяв про розгляд справи у його відсутності суду не надавав. Ураховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Зважаючи на відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі даних та доказів, при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. ст. 223, 280 ЦПК України. Судом встановлено такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Рішенням Рокитнянського районного суду Київської області від 12.11.2013 шлюб між позивачем та відповідачем по даній справі розірвано. Відповідно до свідоцтв про народженн, відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Місце проживання дітей та їх матері, позивача, зареєстровано за однією адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки Рокитнянського закладу загальної середньої освіти № 3 Рокитнянської селищної ради Білоцерківського району Київської області від 12.05.2022 року № 16 та характеристики ЗП (ПТ)О «Білоцерківського професійного коледжу» від 29.02.2024, батько [PERSON] протягом навчання жодного разу не відвідував батьківські збори, не цікавиться успіхами дитини і не спілкувався з учителями. Відповідно до довідки Рокитнянського закладу загальної середньої освіти № 3 Рокитнянської селищної ради Білоцерківського району Київської області від 12.05.2022 року № 17 та характеристики Білоцерківського механіко-енергетичного фахового коледжу батько дитини [PERSON] протягом навчання жодного разу не відвідував батьківські збори, не цікавиться успіхами дитини і не спілкувався з учителями. Відповідно до довідки про неотримання аліментів від 27.02.2024 року № 5158 та розрахунку заборгованості, виданою Рокитнянським ВДВС у Білоцерківському районі Київської області, відповідач не сплачував аліменти за період з 21.11.2013 року по 26.02.2024 року та має заборгованість у розмірі 294 129,59 грн. Відповідно до висновку органу опіки та піклування, Рокитнянської селищної ради, [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] в будинку, що належить йому та [PERSON] на праві спільної часткової власності. Службою у справах дітей та сім`ї, здійснено візит за вищевказаною адресою, з метою проведення обстеження матеріально-побутового стану сім`ї. Перевіркою встановлено, що в дворі знаходиться два житлові будинки з адресами: [ADDRESS] . В будинку під номером 18а, проживає рідна сестра [PERSON] . У телефонній розмові 21.03.2024 о 13:29 год. вона повідомила, що її брат проживає сам в будинку під номером 18. Він офіційно не працює, живе за рахунок тимчасових підробітків. Мобільний телефон у нього відсутній, інші засоби зв`язку їй невідомі, проте на даний час він перебуває вдома. Під час відвідування домоволодінь, 21.03.2024 о 14:35 год. до працівників служби ніхто не вийшов. Телефон сестри [PERSON] вже не відповідав, хоча під час розмови вона сказала, що також знаходиться вдома. Обстежити матеріально-побутовий стан та умови проживання [PERSON] не вдалося. 10.04.2024 службою у справах дітей та сім`ї здійснено повторний візит за вищевказаною адресою. Згідно акту обстеження матеріально-побутового стану сім`ї, [PERSON] проживає сам у будинку, [ADDRESS] . Житлове приміщення складається з веранди, кухні та чотирьох житлових кімнат. Санітарний стан помешкання задовільний. Будинок потребує косметичного ремонту. Опалення пічне. Електропостачання наявне. Водопостачання проведено з криниці, що у дворі. [PERSON] негативно ставиться щодо позбавлення його батьківських прав. З його слів, аліменти на у тримання дітей він не сплачує, оскільки не має постійного стабільного доходу. Інших доказів спілкування, виховання та матеріального утримання синів, надати не зміг. Питання щодо доцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітніх синів, розглядалося 25.04.2024 на засіданні комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Рокитнянської селищної ради Білоцерківського району Київської області. [PERSON] підтримала свою заяву, зазначила, що вихованням та розвитком дітей, займається сама. Батько ніякої участі у їх житті не приймає. [PERSON] , будучи належним чином повідомлений, на засідання комісії не з`явився. Про причину своєї неявки, не повідомив. Під час розмови 10.04.2024, з спеціалістами служби у справах дітей та сім' ї Рокитнянської селищної ради, заперечував проти позбавлення його батьківських прав, але доказів участі у вихованні та утриманні синів не надав. Позивачка вважає, що відповідач систематично та тривалий час не виконує своїх батьківських обов`язків, а тому повинен бути позбавлений батьківських прав відносно своїх неповнолітніх синів. У зв`язку із цим між сторонами виник спір, з метою вирішення якого позивач звернулася до суду. \~Норми права, які застосував суд при вирішенні спору Вирішуючи даний спір судом застосовано норми права, які регулюють порядок та підстави позбавлення батьківських прав, призначення опіки над дітьми, визначення розміру аліментів та підстав для їх стягнення. Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Забезпечення найкращих інтересів дитини - дії та рішення, що спрямовані на задоволення індивідуальних потреб дитини відповідно до її віку, статі, стану здоров`я, особливостей розвитку, життєвого досвіду, родинної, культурної та етнічної належності та враховують думку дитини, якщо вона досягла такого віку і рівня розвитку, що може її висловити (абзац четвертий ч. 1 ст. 1 Закону України «Про охорону дитинства»). Частиною 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно з ч.ч. 1-4 ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності (ч. 1 ст. 155 СК України). Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені ч. 1 ст. 164 СК України. Зокрема, п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України). Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд дійшов таких висновків. Щодо позбавлення відповідача батьківських прав Стаття 164 СК України встановлює перелік підстав для позбавлення батьківських прав, однією з яких є ухилення від виконання батьками своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Судом встановлено, що відповідач участі у вихованні дітей не приймає. Крім того, відповідач не вживав ніяких заходів, необхідних для побачення та спілкування з дітьми, не займався підготовкою дітей до самостійного життя. Суду не надано доказів того, що відповідач забезпечував дітей необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням тощо. На дату розгляду справи суд не встановив жодної поважної причини, яка б завадила [PERSON] виконувати свої батьківські обов`язки відносно своїх неповнолітніх дітей. Судом враховано висновок органу опіки та піклування, Рокитнянської селищної ради Київської області, щодо можливості позбавлення відповідача його батьківських прав. Суд також звертає увагу на те, що з часу, коли відповідач, дізнавшись про наявність справи про позбавлення його батьківських прав після спілкування із представниками органу опіки та піклування, до дати ухвалення рішення по справі не змінив свого ставлення до дітей. Така поведінка відповідача свідчить про його небажання виправити ситуацію на краще, відсутність наміру зберегти свої права відносно власних дітей. Ухвалюючи рішення у цій частині позовних вимог, суд вважає, що позбавлення відповідача батьківських прав відносно його дітей, буде в інтересах, перш за все, дітей. Діти продовжать своє звичне життя та навчання у тих умовах, до яких вони звикли, де вони себе комфортно та безболісно почувають. Діти проживають та виховуються у стійкому сімейному середовищі матері, яка створила належні умови для їх фізичного й духовного розвитку. Відповідно до висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 26 січня 2022 року у справі № 203/3505/19 (провадження № 61-14351св21), відсутність протягом тривалого часу піклування про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя; незабезпечення необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням дитини, що надалі може негативно вплинути на її фізичний розвиток як складову частину виховання; недостатнє спілкування з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; ненадання дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; несприяння засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі є підставами для позбавлення батьків / одного з батьків батьківських прав Розуміючи, що позбавлення батька його батьківських прав відносно його неповнолітніх синів є крайнім заходом впливу, суд, врахувавши думку органу опіки та піклування, який вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав, дійшов висновку, що свідоме безпричинне нехтування [PERSON] своїми батьківськими обов`язками, є підставою для позбавлення його батьківських прав, це буде відповідати інтересам дітей, а тому у цій частині позов підлягає задоволенню. У силу приписів ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі вище викладеного,

Outcome: approved