Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-16 00:00:00

Позиція позивача та відповідача, процесуальні дії, вчинені по справі. Представник позивача Романенко М.Е., діючи в інтересах свого довірителя ТОВ ''Діджи Фінанс", за допомогою підсистеми "Електронний суд" звернувся до Хорольського районного суду Полтавської області з позовною заявою до відповідачки про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якій просить стягнути з останньої заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 8126169 від 07.02.2022 у розмірі 44329,54 грн та понесені судові витрати. \~ \~ \~ \~Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що 07.02.2022 між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 816169, відповідно до умов якого ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» надало останній кредит в сумі 18500 грн, які відповідачка зобов`язалася повернути та сплатити проценти за користування ними. ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» взяті на себе зобов`язання виконало, надавши відповідачці кредит відповідно умов цього договору шляхом перерахування їх на картковий рахунок останньої. \~ \~ \~ \~ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» 03.08.2023 уклали договір факторингу № 0308-23, відповідно умов якого право вимоги за кредитним договором № 816169 від 07.02.2022 перейшло до ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС». Відповідачка не виконала умови кредитного договору та не повернула кредит позивачу, а також не виконала всі інші грошові зобов`язання перед позивачем за кредитним договором. Згідно договору факторингу сума боргу відповідачки перед новим кредитором ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» становить44329,54 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту становить 18405,43 грн; заборгованість за відсотками - 25924,11 грн. Оскільки зазначена сума заборгованості відповідачкою на даний час не погашена, що підтверджується розрахунком заборгованості, позивач звернувся до суду із вказаним позовом. Представник позивача у позові просив справу розглядати без його участі. Ухвалою судді Старокожка В.П. від 09.09.2024 відкрито провадження у цій справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Станом на дату розгляду справи на адресу суду відзив від відповідачки не надходив. Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідачка та/або позивач до суду не подавали. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 128 ЦПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Копію ухвали про відкриття провадження у справі відповідачкою отримано 13.09.2024, що підтверджується відповідним рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Згідно ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що 07.02.2022 між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та [PERSON] у паперовій формі укладено договір про надання споживчого кредиту № 816169, відповідно до умов якого ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» надало останній кредит у гривні в загальній сумі 23125,00 грн, а вона зобов`язалася одержати та повернути кошти по кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором /а.с. 16-22/. Пунктами 1.3., 1.4. договору встановлено, що сума кредиту становить 23125,00 грн, строк кредиту - 730 днів з кінцевим терміном повернення 07.02.2024 (включно). Згідно п. 1.5. договору тип процентної ставки фіксована. Процентна ставка за користування коштами кредиту залежить від періоду її встановлення та становить: за перший день користування кредитом (включно) 25% в день (9125% річних); за всі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня (включно) й до кінця строку надання кредиту 100 % річних. Пунктом 2.1. передбачено, що кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування: у розмірі 18500,00 грн за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] ; 4625,00 грн на користь Товариства з метою виконання зобов`язань з оплати Процентів за перший день користування кредитом, відповідно до п. 3.5 Договору. Відповідно до п. 3.1. договору кредиту нарахування процентів за договором здійснюється в межах строку надання кредиту, визначеного у п. 1.4. договору, на залишок заборгованості за кредитом, що вказаний в графіку платежів, виходячи з припущення, що споживач виконає свої зобов`язання на умовах та в строки, передбачені договором. Пунктом 3.2. договору кредиту встановлено, що нарахування процентів здійснюється за фактичну кількість календарних днів, виходячи з фактичної кількості днів у місяці та у році. Позивачем на виконання умов договору на картковий рахунок відповідачки була перерахована сума кредиту в розмірі 18500,00 грн, що підтверджується копією платіжного дорученням № 15808 від 07.02.2022 /а.с. 34/. Відповідачкою умови договору не виконувались, тому виникла заборгованість за договором, яка станом на 03.08.2023 становила 44329,54 грн, яка складалася із заборгованості за кредитом - 22934,22 грн та заборгованості за відсотками - 21395,32 грн, що підтверджується копією розрахунку заборгованості за кредитом, складеного первісним кредитором /а.с. 35/. 03.08.2023 між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» укладено Договір факторингу № 0308-23, відповідно до умов якого ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» відступило ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» за плату належні йому права вимоги /а.с. 25-28/. Відповідно до витягу з Додатку Договору відступлення прав вимоги № 0308-23 від 03.08.2023, ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло права грошової вимоги до відповідачки [PERSON] за кредитним договором № 816169 від 07.02.2022 у сумі 44329,54 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту становить 18405,43 грн; заборгованість за відсотками - 25924,11 грн. У зв`язку із виникненням заборгованості по сплаті кредиту 15.11.2023 представником позивача надіслано відповідачці [PERSON] досудову вимогу щодо сплати 44329,54 грн кредитних коштів в тридцятиденний строк та роз`ямнено наслідки невиконання цієї вимоги /а.с. 36/. Станом на час звернення до суду із цим позовом даних про погашення кредитної заборгованості в матеріалах справи немає. Норми права, застосовані судом. Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд виходить з такого. Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 530 ЦК України передбачає, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Згідно ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. На підставі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі статтею 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Мотивована оцінка аргументів сторін. Суду надані відповідні документи на підтвердження переходу права вимоги до відповідачки [PERSON] як боржника за договором споживчого кредиту № 816169 від 07.02.2023 у визначеному первісним кредитором розмірі, що складає 44329,54 грн (тобто після переходу права вимоги жодні додаткові нарахування не здійснювалися). Таким чином позивач, як новий кредитор, отримав право вимоги до боржника [PERSON] , а доказів визнання недійсним вказаного вище договору факторингу від 03.08.2023 суду не надано. Також у судовому провадженні не заперечено факту правомірності укладення такого договору. Спір між сторонами стосується стягнення заборгованості за кредитним договором, право вимоги за яким перейшло до нового кредитора. При укладенні цього договору сторонами було досягнуто згоди з усіх істотних умов кредитного договору та визначено: валюту кредитування, суму кредиту, процентну ставку за користування ним і порядок повернення кредиту, строк кредиту. Таким чином укладений між сторонами договір є обов`язковим до виконання. Відповідачка не надала суду допустимих доказів, які б підтверджували ту обставину, що вона не укладала з первісним кредитором вказаного вище договору споживчого кредиту. Термін повернення кредиту у повному обсязі настав, а заборгованість за кредитним договором у встановлений строк в повному об`ємі не була погашена (доказів погашення заборгованості суду не надано). Отже, відповідачкою були порушені умови договору щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати обумовлених договором платежів. В порушення умов кредитного договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідачка свої зобов`язання не виконала, а саме не здійснила погашення заборгованості за кредитом у встановленому договором порядку та в строки, у зв`язку із чим у [PERSON] утворилася заборгованість перед позивачем (як новим кредитором) у розмірі 44329,54 грн. Відповідачка не надала суду альтернативних розрахунків заборгованості за кредитним договором, не спростувала проведеного розрахунку, а тому суд погоджується з розрахунком заборгованості, наданим позивачем. Таким чином, оцінивши докази в сукупності та взаємозв`язку, суд доходить висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення, а із відповідачки підлягає стягненню на користь позивача сума заборгованості у розмірі 44329,54 грн, з яких: заборгованість за кредитом - 22934,22 грн, за відсотками - 21395,32 грн. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн згідно квитанції про сплату № 1194-5793-5280-4431 від 05.09.2024 /а.с.1/, а оскільки позов задоволено у повному обсязі, то із відповідачки на користь позивача підлягає стягненню ця сума судового збору. Щодо стягнення із відповідачки витрат за надання професійної правничої допомоги в сумі 6000,00 грн суд зазначає таке. Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (частина перша статті 15 ЦПК України). Відповідно до частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно із частинами першою та четвертою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 137 ЦПК України). Згідно із пунктом 2 частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження судових витрат у вказаному вище розмірі до суду подано: копію Договору про надання правничої допомоги № 42649746 від 11.12.2023 з додатковою угодою до нього від 27.06.2024, укладеного між позивачем та адвокатським бюро "Анастасії Міньковської", копію акту про підтвердження факту надання правничої допомоги адвокатом (виконання робіт, послуг) на загальну суму 6000,00 грн який підписаний сторонами та в якому зазначено, що оплата цих послуг здійснюється клієнтом у повному обсязі при підписанні відповідного акту. Також долучені відповідні документи на підтвердження повноважень представника. Розподіляючи витрати, понесені позивачем на юридичну (правничу) допомогу, суд дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи докази підтверджують факт понесення таких витрат, та їх розмір. Клопотання про неспівмірність таких витрат відповідачкою не надано, їх розмір не заперечувався. Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність позивачем понесених витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6000,00 грн. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved