Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вищевказаною позовною заявою, яку обгрунтовує тим, що 27.07.2023 під час відсічі збройної агресії російської федерації проти України загинув її син [PERSON] . Внаслідок смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 0,06 га, кадастровий номер 0520680200:01:004:1421, що розташована на території Агрономічної сільської ради. За час життя спадкодавцем не було складено заповіту, тому право на спадкування одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Враховуючи те, що за життя її син не був одружений, не мав дітей, єдиними спадкоємцями за законом є його батьки - [PERSON] та [PERSON] . Останній спадщину не прийняв. Вона намагалася здійснити всі дії щодо прийняття спадщини, однак у визначені строки не встигла звернутися до нотаріуса з метою оформлення права власності. Вказане безпосередньо пов`язане з тим, що із розпалом на території України пандемії COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 та її перенесенням, має різке погіршення стану здоров`я і загострення наявних хронічних захворювань, які призвели до частих відвідувань лікарів, а з часу смерті сина серце рвалося від розлуки, вона втратила сон, відмовилася від їжі, стала замкнутою, як наслідок потрапила на стаціонарне лікування, про що свідчить виписка з медичної книжки амбулаторного (стаціонарного) хворого. Крім цього, в засобах масової інформації повідомляли про внесення змін щодо подачі заяви на спадкування, що в умовах воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час його дії. Вона звернулася до нотаріуса з метою подання всіх необхідних документів для прийняття спадщини, однак нотаріус листом від 20.03.2024 №9/01-16 роз`яснив, що оскільки нею пропущено строк для подання заяви про прийняття спадщини, їй необхідно звернутися до суду. Пропуск строку для прийняття спадщини, яка складається із нерухомого майна, на яке інші особи, крім неї, не претендують, пов`язане із правом володіти і користуватися цим майном, а тому є перешкодою для неї у користуванні власністю, що входить до складу спадщини, що в свою чергу є порушенням статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Тому просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] терміном 1 місяць з дня набрання рішенням законної сили. Ухвалою судді Вінницького районного суду Вінницької області від 11.04.2024 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Підготовче засідання відкладалося з поважних причин. Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 02.10.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. В судове засідання 16.10.2024 учасники справи не з`явились, хоч в установленому законом порядку повідомлялися про дату, час та місце проведення судового розгляду. Представник позивача [PERSON] - адвокат Пономаренко Д.Ю. попередньо подав до суду письмову заяву, в якій просить розгляд даної справи проводити за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримують з підстав, вказаних у позовній заяві, та просять їх задовольнити. Представник Агрономічної сільської ради попередньо подав до суду письмове клопотання, в якому просить вирішити справу за відсутності Агрономічної сільської ради, не заперечують проти позовних вимог, просять прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства. Частиною третьою статті 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання 16.10.2024 за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши письмові докази у справі та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом установлено, що [INFO] в с. Роботине, Пологівського району Запорізької області помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 09.08.2023 (а.с. 6). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 18.05.1993, батьками [PERSON] зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7). Листом приватного нотаріуса Вінницького районного нотаріального округу Бурєннікової Олександри Володимирівни від 20.03.2024 №9/01-16 [PERSON] роз`яснено, що оскільки вона заяву про прийняття спадщини померлого [INFO] [PERSON] в нотаріальну контору в установлений законом строк не подала та на момент його смерті зареєстрована за адресою померлого не була, вона пропустила строк для прийняття спадщини; роз`яснено, що [PERSON] необхідно звернутися до суду із позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини та/або про встановлення факту спільного проживання, що підтверджується копією вказаного листа (а.с. 10). Відповідно до копії консультативного висновку №03-2-32/2098 від 14.08.2023, [PERSON] встановлений діагноз - легка судинна деменція (а.с. 9). Згідно з копією виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №19707 від 20.03.2024, [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні у період з 30.12.2023 до 19.01.2024 (а.с. 8). Відповідно до копії виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №6552 від 16.05.2024, [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні у період з 21.04.2024 до 08.05.202; вперше лікувалася у ВОКПЛ в 10-му відділенні з 30.12.2023 до 19.01.2024 з діагнозом - інша судинна деменція, повторно лікувалась в 10-му відділенні з 29.03.2024 до 17.04.2024 (а.с. 32). З копії витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №76288430 від 20.03.2024 та з копії витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №76288453 від 20.03.2024 убачається, що за параметрами пошуку « [PERSON] , 1993 року народження» у Спадковому реєстрі інформація відсутня (а.с. 11, 12). Згідно з копією наказу Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 12.11.2019, затверджено розроблений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність [PERSON] для індивідуального садівництва із земель державної власності сільськогосподарського призначення на території Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області; надано у власність [PERSON] земельну ділянку із земель державної власності сільськогосподарського призначення, розташовану на території Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області площею 0,0600 га із кадастровим номером 0520680200:01:004:1421 для індивідуального садівництва (код цільового призначення - 01.05) (а.с. 14). Відповідно до копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 15.02.2021 №244443770, за [PERSON] зареєстровано право приватної власності на земельну ділянку площею 0,06 га, кадастровий номер 0520680200:01:004:1421 (а.с. 13). Згідно з копією довідки від 04.03.2024 №46 про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, виданої [PERSON] , загиблий сержант [PERSON] брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи в с. Роботине, Пологівського району Запорізької області (а.с. 33). Згідно зі статтею 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Стаття 1217 ЦК України передбачає, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до вимог статті 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною першою статті 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (частина перша статті 1272 ЦК України). Частиною третьою статті 1272 ЦК України визначено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Аналіз вищезазначеної норми Закону свідчить про те, що поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини, суд повинен враховувати, що такі причини визначаються у кожному конкретному випадку, з огляду на обставини кожної справи. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Суд не може визнати поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Рішення обґрунтовується лише тими доказами, які одержані у визначеному законом порядку та досліджені в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовані вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд повинен мотивувати свої дії та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через власну пасивну поведінку, то правових підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини немає. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду від 28.11.2018 (справа № 494/498/16-ц) зроблено висновок, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд зобов`язаний дослідити поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У постанові Верховного Суду від 10.04.2019 (справа № 332/1434/15-ц) зазначено, що поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Шестимісячний строк на звернення до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про прийняття спадщини після смерті [PERSON] закінчився 27 січня 2024 року. Натомість, для прийняття спадщини після смерті [PERSON] до нотаріуса [PERSON] звернулася лише 20.03.2024, внаслідок чого отримала роз`яснення нотаріуса про те, що вона пропустила строк для прийняття спадщини. Обгрунтовуючи поважність пропуску строку для прийняття спадщини, позивач [PERSON] , крім іншого, зазначає, що пропустила строк для подачі заяви про прийняття спадщини у зв`язку із тим, що з часу смерті сина у неї погіршився стан здоров`я, у зв`язку з чим вона перебувала на стаціонарному лікуванні. Вказані обставини підтверджуються наданими стороною позивача виписками із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого [PERSON] , з яких убачається, що стан останньої погіршився після перенесеної психотравми (смерті сина, який загинув під час бойових дій), у зв`язку з цим вперше лікувалася у ВОКПЛ в 10-му відділенні з 30.12.2023 до 19.01.2024 з діагнозом - інша судинна деменція, повторно лікувалась в 10-му відділенні з 29.03.2024 до 17.04.2024 та з 21.04.2024 до 08.05.2024. Законодавство не встановлює конкретного переліку поважних причин пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини, і такі причини оцінюються судом на власний розсуд в кожному конкретному випадку та з урахуванням усіх обставин справи. Головною ознакою поважних причин є те, що вони унеможливлюють своєчасне звернення із заявою про прийняття спадщини. Такий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 15.09.2022 (справа № 341/2260/21). Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. Досліджуючи вказані позивачем причини пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини у взаємозв`язку із наданими суду доказами, установлено, що психічний стан позивача [PERSON] після перенесеної психотравми (смерті сина [PERSON] ) погіршився, що стало підставою для її перебування на стаціонарному лікуванні, у зв`язку з чим вона пропустила строк звернення із заявою про прийняття спадщини. Суд враховує, що виявлена та документально підтверджена психотравма [PERSON] , яка виникла після смерті сина [PERSON] , створила істотні труднощі в поданні заяви про прийняття спадщини протягом визначеного законодавством строку. За таких обставин суд визнає поважною причиною пропуску [PERSON] строку звернення із заявою про прийняття спадщини, а тому наявні підстави, передбачені статтею 1272 ЦК України, для визначення [PERSON] додаткового строку для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. Також суд приймає до уваги те, що під час розгляду даної справи не встановлено обставин щодо наявності інших спадкоємців після смерті [INFO] [PERSON] . При цьому суд враховує, що за встановлених у справі обставин позивач пропустила незначний строк для прийняття спадщини (менше двох місяців), а з позовом у даній справі звернулася через два тижні після повідомлення від приватного нотаріуса про те, що вона пропустила строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Таким чином, суд визнає поважною причиною пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] - перебування [PERSON] на лікуванні, та вважає, що наявні підстави для визначення позивачу додаткового строку на подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. Враховуючи вищезазначене, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного наданого доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача та наявність правових підстав для задоволення позову. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10.02.2010, заява №4909/04). Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», у резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК для прийняття спадщини.

Outcome: approved