Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-13 00:00:00

Позивач звернувся до Богунського районного суду м. Житомира в якому просить стягнути з відповідача на свою користь суму боргу за договором позики у розмірі 21 000,00 грн та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог вказав, що 19.12.2023\~року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики, відповідно до якого позивач, передав у власність відповідачу грошові кошти в сумі 21\~000,00грн, а відповідач зобов`язався у строк до 24.12.2023\~року повернути позивачу зазначену суму. Крім того, 09.02.2024\~року [PERSON] надала позивачу ще одну розписку, в якій власноручно підтвердила факт отримання позики в сумі 21 000,00 грн, але вказувала на те, що в зв`язку з обставинами (не вказано якими саме) не виконала обов`язку щодо повернення боргу та просила надати розстрочку з 5 березня по 4 000,00 грн на 5 місяців. Однак, до даного часу відповідачка не повернула позивачці жодної частини суми позики. незважаючи на той факт, що з часу, коли вона мала це зробити, минуло вже шість місяців. З метою повернення заборгованості за договором, в травні\~2024\~року позивач зверталась до відповідачки за допомогою телефонного месенджера «Вайбер» з вимогою повернути борг, проте відповідачка спочатку вказала що 05.06.2024\~року отримає пенсію та поверне відразу всю суму боргу, а з 05.06.2024\~року просто перестала взагалі відповідати позивачу. Всі ці обставини змушують позивача звернутися за судовим захистом для відновлення порушених прав. Сторони в судове засідання не з`явилися. Представник позивача надав заяву в якій просить розгляд справи проводити без їхньої участі, не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи та оцінивши надані сторонами докази, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом\~встановлено,\~що 19.12.2023\~року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики, відповідно до якого позивач, передав у власність відповідачу грошові кошти в сумі 21\~000,00грн, а відповідач зобов`язався у строк до 24.12.2023\~року повернути позивачу зазначену суму. (а.с.7) Крім того, 09.02.2024\~року [PERSON] надала позивачу ще одну розписку, в якій власноручно підтвердила факт отримання позики в сумі 21 000,00 грн, вказувала на те, що не виконала обов`язку щодо повернення боргу та просила надати розстрочку з 5 березня по 4 000,00 грн на 5 місяців. (а.с. 8) Згідно зі статтею 1046\~ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (стаття 1047 ЦК України). Розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. Така правова позиція висловлена в Постанові Верховного Суду України по справі №\~564/2736/15-ц від 28 листопада 2018 року. Відповідно дост.610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Оскільки, в судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що відповідач станом на день розгляду справи свої зобов`язання за договорами позики в обумовлений сторонами термін не виконала, а отже зобов`язана повернути позивачу борг за розписками. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, а саме з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума боргу за договором позики у розмірі 21 000,00 грн. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача витрати на правову допомогу у розмірі 2 000,00 грн. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Позивачем в обґрунтування понесених витрат на професійну правничу допомогу адвоката надано договір про надання адвокатських послуг, квитанція про оплату послуг адвоката, у зв`язку з чим слід стягнути з відповідача 2 000,00 грн. витрат на правову допомогу. Також відповідно до статті 141\~ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений ним судовий збір в розмірі 1 211,20 грн.

Outcome: approved