Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-23 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до Скороходівської селищної ради Полтавського району Полтавської області про визнання права на завершення приватизації земельної ділянки у порядку спадкування. Позовні вимоги мотивовано тим, що [INFO] помер [PERSON] , якому на підставі Державного акту на право постійного користування землею серія ПЛ, виданого 27.12.1993 року Чутівською районною Радою народних депутатів Чутівського району Полтавської області на підставі рішення від 22.10.1993 року надано у постійне користування земельну ділянку площею 50 га для ведення селянського (фермерського) господарства. На підставі вищевказаного Державного акту створено та зареєстровано ФГ «Тимофіївське». Позивачі є спадкоємцями після смерті [PERSON] , та відповідно до рішення Чутівського районного суду Полтавської області від 06.11.2019 року за кожним із спадкоємців визнано у порядку спадкування за законом право на 1/3 частину усіх прав і обов`язків у фермерському господарстві «Тимофіївське», які належали засновнику (власнику) фермерського господарства «Тимофіївське» [PERSON] . Спадкоємці як на момент смерті його первісного засновника - [PERSON] так і до цього часу мають правовий статус членів ФГ «Тимофіївське». Після приватизації [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] земельних ділянок площею 23,12 га (5325480700:00:003:0255, 5325480700:00:003:0256, 5325480700:00:003:0257, 5325480700:00:003:0258) у порядку ст. 13 Закону України «Про фермерське господарство», у постійному користуванні згідно Державного акту від 27.12.1993 року залишились дві земельні ділянки: кадастровий номер 5325480700:00:003:0179, 01.02 для ведення фермерського господарства, площею 5.75 га, приватизацію якої за час свого життя не встиг завершити [PERSON] , що була розпочата згідно розпорядження Голови Чутівської районної державної адміністрації від 14.04.2010 року №180, яким надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо передачі в приватну власність земельної ділянки голові ФГ «Тимофіївське» [PERSON] загальною площею 5,75 га (рілля) для ведення фермерського господарства на території Вільницької сільської ради. Позивачі звернулися до Чутівської державної нотаріальної контори з приводу видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку. Постановою державного нотаріуса Полтавської районної державної нотаріальної контори Махринської О.В. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10.09.2021 року №02-31/342, позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, у зв`язку з тим, що вони не мають можливості надати оригінал документу, що посвідчує право власності спадкодавця на земельну ділянку площею 5,75 га, цільове призначення для ведення фермерського господарства, що знаходиться на території Скороходівської селищної ради (стара адреса: Вільницька сільська рада) Полтавський (Чутівський) район, Полтавська область, та була у користуванні померлого [PERSON] , а тому позивачі звернулися до суду з позовом про визнання за ними права на завершення приватизації вищевказаної земельної ділянки в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , у тому числі на реєстрацію в реєстраційних органах права власності та одержання на своє ім`я документів, що посвідчують право власності на дану земельну ділянку. 25.07.2024 року відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання. 24.09.2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. Позивачі в судове засідання не з`явилися, надали заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали та наполягали на їх задоволенні. Представник відповідача Скороходівської селищної ради Полтавської області в судове засідання не з`явився, на адресу суду надійшла заява від Скороходівської селищної ради Полтавської області про розгляд справи без участі представника на підставі наявних у суду матеріалів, позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення. Таким чином, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового засідання технічними засобами у відсутності сторін та їх представників на підставі доказів, які є в матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, з огляду на наступне. Судом встановлено, що згідно Державного акту на право постійного користування землею серія ПЛ, виданого 27.12.1993 року Чутівською районною Радою народних депутатів Чутівського району Полтавської області на підставі рішення Чутівської районної Ради народних депутатів Чутівського району Полтавської області від 22.10.1993 року [PERSON] надано у постійне користування земельну ділянку площею 50 га для ведення селянського (фермерського) господарства, яка розташована на території Вільницької сільської Ради народних депутатів (а.с.21). На підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ПЛ № 209972, виданого головою Чутівської районної державної адміністрації 18.05.2005 року, [PERSON] належить земельна ділянка площею 5,780 га, для ведення фермерського господарства, яка розташована на території Вільницької сільської ради Чутівського району Полтавської області (а.с.41). Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ПЛ № 209973, виданого головою Чутівської районної державної адміністрації 18.05.2005 року, [PERSON] належить земельна ділянка площею 5,780 га, для ведення фермерського господарства, яка розташована на території Вільницької сільської ради Чутівського району Полтавської області (а.с.42). Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ПЛ № 209974, виданого головою Чутівської районної державної адміністрації 18.05.2005 року, [PERSON] належить земельна ділянка площею 5,780 га, для ведення фермерського господарства, яка розташована на території Вільницької сільської ради Чутівського району Полтавської області (а.с.43). На підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ПЛ № 209975, виданого головою Чутівської районної державної адміністрації 18.05.2005 року, [PERSON] належить земельна ділянка площею 5,780 га, для ведення фермерського господарства, яка розташована на території Вільницької сільської ради Чутівського району Полтавської області (а.с.44). Розпорядженням голови Чутівської районної державної адміністрації від 14.04.2010 року №180 голові ФГ «Тимофіївське» [PERSON] надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо передачі в приватну власність земельної ділянки загальною площею 5,75 га (рілля) для ведення фермерського господарства на території Вільницької сільської ради (а.с.22). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.16). Згідно листа державного нотаріуса Чутівської державної нотаріальної контори Махринської О.В. від 23.03.2018 року №329/02-14, після померлого [INFO] заведена спадкова справа №204/2016. Спадкоємцями згідно закону є: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с.17). Відповідно до рішення Чутівського районного суду Полтавської області від 06.11.2019 року за [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] визнано у порядку спадкування за законом право на 1/3 частину усіх прав і обов`язків у фермерському господарстві «Тимофіївське», які належали засновнику (власнику) фермерського господарства «Тимофіївське» [PERSON] , який помер [INFO] (а.с.18-19). 03.06.2021 року [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] звернулися із заявою до Скороходівської селищної ради Полтавського району Полтавської області про надання їм дозволу на завершення приватизації (передачі у приватну власність) та державну реєстрацію на своє ім`я 1/3 частини земельної ділянки з кадастровим номером 5325480700:00:003:0179, площею 5,75 га (ріллі) для ведення селянського (фермерського) господарства на території Скороходівської селищної ради Полтавського (Чутівського) району Полтавської області, після [PERSON] , який помер [INFO] (а.с.59-62). Згідно Витягу з Рішення 14 позачергової сесії VIII скликання Скороходівської селищної ради Полтавського району Полтавської області №1294 від 23 липня 2021 року відмовлено у задоволенні заяви [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про надання дозволу на завершення приватизації (передачі у приватну власність) земельної ділянки для ведення селянського (фермерського) господарства в зв`язку з тим, що дані громадяни відповідно до ч.4 ст.116 Земельного кодексу України використали право безоплатної приватизації по даному цільовому призначенню, в момент приватизації земельних ділянок, які знаходяться у них в приватній власності згідно Державних актів на право власності на землю (а.с.63). Постановою державного нотаріуса Полтавської районної державної нотаріальної контори Махринської О.В. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10.09.2021 року №02-31/342, позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, у зв`язку з тим, що вони не мають можливості надати оригінал документу, що посвідчує право власності спадкодавця на земельну ділянку площею 5,75 га, цільове призначення для ведення фермерського господарства, що знаходиться на території Скороходівської селищної ради (стара адреса: Вільницька сільська рада) Полтавський (Чутівський) район, Полтавська область, та була у користуванні померлого [PERSON] (а.с.64-65). Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. (стаття 1218 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно пункту 1 ч. 1 ст. 81 Земельного Кодексу України, - громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Згідно із статтею 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування зі збереженням її цільового призначення. За статті 152 Земельного кодексу України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статті 125 Земельного кодексу України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Не підлягають задоволенню позовні вимоги спадкоємців про визнання права власності на земельну ділянку, щодо якої спадкодавцем розпочато, але не завершено процедуру приватизації (Лист спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013, № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування»). Відповідно до ч. 4 ст. 116 Земельного Кодексу України передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду цільового призначення. На підставі абз. 2 п. 1 розділу X «Перехідні положення» ЗК України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Аналіз наведеної норми свідчить, що у разі, якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку, а якщо приватизація земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України не завершена й право на її завершення. Верховний Суд в Постанові від 21 березня 2018 року по справі № 623/633/17, провадження № 61-6243 св. 18 зазначив, що: «Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. На підставі абзацу 2 пункту 1 розділу X «Перехідні положення» ЗК України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок» (втратив чинність на підставі Закону України від 14 вересня 2006 року № 139- V) є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку (пункт 1 розділу X доповнено абзац 2 згідно із Законом від 16 вересня 2008 року № 509-V1). Якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Зазначений порядок встановлений законодавством у разі набуття права власності на земельні ділянки шляхом їх приватизації громадянами (частина третя статті 116 Земельного Кодексу України).» Згідно п.7 розділу X «Перехідні положення» Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи, що одержали у власність, у тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди, земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, зберігають права на ці ділянки. У відповідності до ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. З наданих документів випливає, що [PERSON] , розпочав процедуру приватизації земельної ділянки, отримав дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо передачі в приватну власність земельної ділянки голові фермерського господарства «Тимофіївське» [PERSON] загальною площею 5,75 га (рілля) для ведення фермерського господарства на території Вільницької сільської ради. Позивачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , є членами ФГ «Тимофіївське» та відповідно до ст. 13 Закону України «Про фермерське господарство» приватизували земельні ділянки з кадастровими номерами - 5325480700:00:003:0255, 5325480700:00:003:0256, 5325480700:00:003:0257, 5325480700:00:003:0258, загальною площею 23,12 га., цільове призначення ділянок: для ведення фермерського господарства(а.с.41-44) Таким чином, враховуючи, що право на безоплатне отримання земельної ділянки державної власності одного виду громадянин може використати один раз, а як вбачається з матеріалів справи позивачі використали дане право, що також підтверджується Витягом з Рішення 14 позачергової сесії VIII скликання Скороходівської селищної ради Полтавського району Полтавської області №1294 від 23 липня 2021 року, яким відмовлено у задоволенні заяви [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про надання дозволу на завершення приватизації (передачі у приватну власність) земельної ділянки для ведення селянського (фермерського) господарства в зв`язку з тим, що дані громадяни відповідно до ч.4 ст.116 Земельного кодексу України використали право безоплатної приватизації по даному цільовому призначенню, в момент приватизації земельних ділянок, які знаходяться у них в приватній власності згідно Державних актів на право власності на землю (а.с.63), а тому позов задоволенню не підлягає. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed