Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-21 00:00:00

Заявник\~\~ [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, заінтересована особа: Чернівецька міська рада. Заява обґрунтована тим, що заявнику на праві приватної власності належить будинок [ADDRESS] , який раніше складався з двох квартир квартира [ADDRESS] . 11.02.1992 року [PERSON] за договором купівлі-продажу придбав квартиру [ADDRESS] , а 21.06.1993 року придбав квартиру [ADDRESS] у тому ж будинку. 05.05.2005 року квартири [ADDRESS] та [ADDRESS] були об`єднані в одну і заявник став власником цілого будинку [ADDRESS] , 12.09.2024 року заявник подав до Державного реєстратора прав на нерухоме майно заяву за реєстраційним №62906904 з метою упорядкування документів, які встановлюють право власності [PERSON] на будинок [ADDRESS] . Рішенням Державного реєстратора прав на нерухоме майно [PERSON] від 16.09.2024 року заявнику було відмовлено у проведенні реєстраційних дій у зв`язку із тим, що відповідно до правовстановлюючих документів (договір купівлі-продажу, б/н, 11.02.1992, Перша Чернівецька держнотконтора реєстр №1-623, договір купівлі-продажу, б/н, 21.06.1993, Перша Чернівецька держнотконтора реєстр №1-1367) власником житлового будинку є « [PERSON] , проте із заявою про реєстрацію права власності звернувся « [PERSON] . Вказав, що розбіжності при написанні прізвища « [PERSON] / [PERSON] » виникли внаслідок допущених орфографічних помилок при складанні правовстановлюючих документів. Метою встановлення факту належності правовстановлюючих документів є належне оформлення заявником своїх прав на нерухоме майно, яке розташоване у [ADDRESS] , а саме можливість проведення державної реєстрації права на нерухоме майно. \~\~\~\~\~\~ Заявник просить встановити факт належності [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , б/н від 11.02.1992 року, Перша Чернівецька держнотконтора реєстр №1-623. Також просить встановити факт належності [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] від 21.06.1993 року, Перша Чернівецька держнотконтора реєстр №1-1367. Ухвалою суду від 10.10.2024 року провадження у справі було відкрито провадження та призначено розгляд справи за правилами окремого провадження. Заявник у судове засідання не з`явився. Від представника заявника надійшла заява, в якій просить розглянути заяву про встановлення факту належності правовстановлюючих документів у її відсутності. Свої доводи, наведені в заяві, підтримала у повному обсязі та просила суд задовольнити їх. Представник заінтересованої особи: Чернівецької міської ради у судове засідання не з`явився. Подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу в його відсутності. Встановлення факту, зазначеного у заяві [PERSON] , залишає на розсуд суду. У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у засідання усіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що заява підлягає задоволенню, так як обставини, викладені в ній знайшли своє підтвердження у судовому засіданні. Статтею 15 Цивільного кодексу України\~визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. \~ \~ \~ \~Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1\~ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України,\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 1 ст.13\~ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Так, у відповідності до ст.293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності оспорюваних прав. Відповідно до п.6 ч.1 ст.315\~ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Як було встановлено судом, заявник [PERSON] народився\~ [INFO] (а.с.6.). У паспорті громадянина України, виданого Ленінським РВ УМВС України в Чернівецькій області 21.02.1996 року та довідці про присвоєння ідентифікаційного номера від 06.08.1999 року прізвище заявника вказано як « [PERSON] » (а.с.6, 8). На підставі договору купівлі-продажу від 11.02.1992 року заявник придбав у власність квартиру [ADDRESS] . У вказаному договорі купівлі-продажу прізвище заявника вказано як « [PERSON] » (а.с.10-12). Як вбачається з витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 05.05.2005 року [PERSON] на праві власності належить будинок в [ADDRESS] . У вказаному витязі прізвище заявника вказано як « [PERSON] » (а.с.18). Відповідно до договору купівлі-продажу від 21.06.1993 року заявник придбав у власність квартиру [ADDRESS] . У вказаному договорі купівлі-продажу прізвище заявника вказано як « [PERSON] » (а.с.14-16). Рішенням Державного реєстратора прав на нерухоме майно [PERSON] від 16.09.2024 року №75053741 [PERSON] було відмовлено у проведенні реєстраційних дій у зв`язку із тим, що відповідно до правовстановлюючих документів (договір купівлі-продажу, б/н, 11.02.1992, Перша Чернівецька держнотконтора реєстр №1-623, договір купівлі-продажу, б/н, 21.06.1993, Перша Чернівецька держнотконтора реєстр №1-1367) власником житлового будинку є « [PERSON] , проте із заявою про реєстрацію права власності звернувся « [PERSON] (а.с.17). На підставі зазначеного можна дійти висновку, що розбіжності при написанні прізвища заявника « [PERSON] » виникли внаслідок допущених орфографічних помилок під час складання правовстановлюючих документів. \~ \~ \~ \~Згідно до вимог ч.1 ст.76\~ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Як передбачено\~ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Як роз`яснено в п.12\~постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно до листа ВСУ 01.01.2012 р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Таким чином,\~оцінюючи досліджені\~по справі\~докази з\~точки зору\~їх належності,\~допустимості,\~достовірності та\~достатності в\~їх сукупності,\~суд приходить\~до висновку,\~щорозбіжності при написанні дошлюбного прізвища заявника « [PERSON] »/« [PERSON] » виникли внаслідок ведення діловодства на той час російською мовою. Оскільки даний факт підтверджується письмовими доказами по справі, враховуючи встановлені судом та наведені вище обставини, які були підтверджені доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що заявником доведено, що договори купівлі-продажу квартири [ADDRESS] та №2 від 11.02.1992 року та від 21.06.1993 року, належать заявнику [PERSON] , [INFO] . При цьому, суд вважає, що заявник позбавлений можливості у позасудовому порядку встановити даний факт. Дані розбіжності не можуть бути усунуті іншим шляхом, ніж звернення до суду та перешкоджають заявнику в реалізації її права на подальше оформлення документів. Отже, факт про встановлення якого просить заявник, має юридичне значення, при цьому спір про цивільне право відсутній. Таким чином, суд вважає, що заява [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючих документів підлягає задоволенню.

Outcome: approved