Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-13 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» звернулося до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позивач позовні вимоги обґрунтовує тим, що 07.02.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено договір №412541-КС-002 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 ЗУ «Про електронну комерцію». ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» 07.02.2022 року направлено [PERSON] пропозицію (оферту) укласти договір №412541-КС-002 про надання кредиту. 07.02.2022 року [PERSON] прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договору №412541-КС-002 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» направлено [PERSON] через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор [NUMBER], на номер телефону [NUMBER] , що зазначено позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті який було введено/відправлено. Таким чином, 07.02.2022 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] було укладено договір №412541-КС-002 про надання кредиту підписаний одноразовим ідентифікатором. ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» свої зобов`язання за договором кредиту виконало та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 22000,00 грн. шляхом перерахування її на банківську картку позичальника. До теперішнього часу відповідач свої зобов`язання за кредитним договором №412541-КС-002 про надання кредиту належним чином не виконав, кошти на погашення заборгованості не сплатив. Зважаючи на ті обставини, що [PERSON] належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, у останнього станом на 09.06.2024 року утворилася заборгованість за договором №412541-КС-002 про надання кредиту в розмірі 53413,80 грн., яка складається з: 22000,00 грн. - сума прострочених платежів по тілу кредиту; 29290,80 грн. - сума прострочених платежів по процентах; 2123,00 грн. - сума прострочених платежів за комісією. Враховуючи вищевикладене представник позивача ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» просить суд стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором №412541-КС-002 від 07.02.2022 року, в розмірі 53413,80 грн. та судовий збір по справі в розмірі 2422,40 грн. Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» у судове засідання не з`явився, у позовній заяві прохав суд розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Згідно ст.280 ЦПК у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного. Як встановлено судом, 07.02.2022 року ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» направлено [PERSON] пропозицію (оферту) укласти договір №412541-КС-002 про надання кредиту. Відповідно до її умов ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» пропонує [PERSON] укласти договір про надання кредиту з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». Умови кредитування: тип кредиту - «кредит»; строк кредиту - 24 тижні; процентна ставка (фіксована) - 0,86454777% в день; комісія за надання кредиту - 3300,00 грн.; загальний розмір наданого кредиту - 22000,00 грн.; термін дії договору до 25.07.2022 року; орієнтовна загальна вартість наданого кредиту - 48360,00 грн.; орієнтовна реальна річна процентна ставка - 3583,02%. 07.02.2022 року відповідач [PERSON] прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договору №412541-КС-002 про надання кредиту, у зв`язку з чим 07.02.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено договір №412541-КС-002 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до п.2.1 даного договору, ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» надає позичальнику [PERSON] грошові кошти у розмірі 22000,00 грн., на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом та комісію у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та правил надання споживчих кредитів. Пунктом 3.2 кредитного договору визначено, що протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом нараховуються на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, в залежності від дотримання позичальником графіку платежів. Згідно підписаного сторонами паспорту споживчого кредиту, який визначає умови кредитування, сторони погодили, що строк кредитування складає 24 тижні, сума кредиту становить 22000,00 грн., комісія 3300,00 грн., загальні витрати за кредитом 26360,00 грн.; реальна річна процентна ставка відсотків річних - 3583,02. Відповідно до візуальної форми послідовності дій клієнта щодо укладення 07.02.2022 року договору №412541-КС-002 про надання кредиту, [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі ознайомився з умовами споживчого кредиту, підписав паспорт споживчого кредиту та договір про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаними одноразовими ідентифікаторами у порядку, визначеному ст.12 Законом України «Про електронну комерцію». Як вбачається із матеріалів справи, ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» свої зобов`язання за договором кредиту виконало, та надало [PERSON] грошові кошти в розмірі 22000,00 грн., шляхом перерахування на банківську картку останнього, яка була вказана позичальником при заповненні анкетних даних в особистому кабінеті, що підтверджується інформаційною довідкою про видачу коштів. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором №412541-КС-002 про надання кредиту від 07.02.2022 року вбачається, що станом на 09.06.2024 року у відповідача утворилась заборгованість у розмірі 53413,80 грн., яка складається з: 22000,00 грн. - сума прострочених платежів по тілу кредиту; 29290,80 грн. - сума прострочених платежів по процентах; 2123,00 грн. - сума прострочених платежів по комісії. Частиною 2 статті 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є у тому числі договори та інші правочини. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. (стаття 628 ЦК України). Стаття 627 ЦК України та ст. 6 цього Кодексу визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Як вбачається із матеріалів справи оспорюваний договір укладений в електронній формі. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. В статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Враховуючи положення ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Також, відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис". Нормою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Також, приписами ст. 12 цього Закону, передбачено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис»", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Крім того, у матеріалах справи, наявний розширений розрахунок заборгованості, а доказів, які б спростовували правильність наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором, відповідачем не надано, відтак розрахунок заборгованості узгоджується зі змістом договору та є належним доказом. Дана позиція суду відповідає позиції, що міститься у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року по справі 753/16745/15-ц, провадження №61-40036св18. Згідно з ч.1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст.634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно із ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно ст. 640 ЦК України - договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно із ст. 642 ЦК України - відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором. Згідно із ст.1054 ЦК України а кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі. Враховуючи наведене, а також те, що позивачем доведено належними та допустимими доказами факт укладення договору з відповідачем, а розрахунок заборгованості свідчить про користування відповідачем кредитними коштами та враховуючи, що відповідачем не наданого жодного доказу в спростування доводів позивача щодо нарахованих сум, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» слід стягнути заборгованість за договором №412541-КС-002 про надання кредиту від 07.02.2022 року в сумі 53413,80 грн., з яких: 22000,00 грн. - сума прострочених платежів по тілу кредиту; 29290,80 грн. - сума прострочених платежів по процентах; 2123,00 грн- сума прострочених платежів за комісією. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується приписами ст.141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved