Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-20 00:00:00

Представник заявика звернувся до суду з заявою окремого провадження в інтересах заявника, і просить встановити факт смерті її чоловіка [PERSON] , [INFO] , в районі міста Красногорівка Покровського р-ну Донецької обл. [INFO] під час виконання бойового завдання в умовах воєнного стану. Посилається в заяві на те, що заявник перебуває в шлюбі з [PERSON] . Від шлюбу мають сина [PERSON] . Солдат за призовом [PERSON] перебував на військовій службі у військовій частині [NUMBER] [ADDRESS] з 13 квітня 2022 року. Згідно довідки № 1466 від 22 вересня 2023 року старший солдат за призовом, сапер [INFO] [PERSON] приймав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України згідно наказів командира військової частини [NUMBER] (по стройовій частині) № 96 від 13 квітня 2022 року , № 117 від 04 травня 2022 року, № 96 від 06 квітня 2023 року, № 99 від 09 квітня 2023 року, № 198 від 17 липня 2023 року, № 210 від 29 липня 2023 року. Відповідно до інформації [INFO] від 16 листопада 2023 року її чоловік під час виконання бойового завдання в ході ведення бойових дій в районі міста Красногорівка Покровського району Донецької області зник безвісті [INFO]. За повідомленням безпосереднього командира та колег військовослужбовців достеменно відомо, що [PERSON] загинув [INFO] у зв`язку з підривом на міні та детонуванням комплекту вибухівки, що була на тілі солдата. Ним, адвокатом Новіковим В.Г., проведено опитування колег - військовослужбовців загиблого. Так, 13 квітня 2024 року було проведено опитування колеги військовослужбовця [PERSON] , котрий підтвердив загибель [PERSON] [INFO] в районі міста Красногорівка Покровського району Донецької області. Колега військовослужбовця на ім.»я [PERSON] також вказав факти загибелі [PERSON] 21 листопада 2023 року слідчим відділом Голосіївського УП ГУНП у м. Києві внесені відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 12023100010003699. В даному кримінальному проваденні були допитані як свідок сестра загиблого [PERSON] та заявник у якості потерпілої, які підтвердили, що після 15 листопада 2023 роу [PERSON] не вийшов з ними на зв`язок, як вони про це домовлялися. В подальшому від командира та побратимів загиблого їм стало відомо, що він не вийшов живим з бойового завдання, на яке був відправлений в ніч на [INFO]. Від друга [PERSON] , який служить в іншій частині, але спілкується з побратимами чоловіка заявника, вона дізналась, що тіло чоловіка шукали як мінімум ще три ночі і досліджували з дронів місце його загибелі. З вищевикладених документів та пояснень вбачається, що смерть [PERSON] настала внаслідок травм, несумісних з життям, завданих [INFO] в районі міста Красногорівка Покровського району Донецької області у зв`язку з підривом на міні та детонуванням комплекту вибухівки, що була на тілі солдата. Також встановлено, що забрати рештки тіла загиблого не виявилось за можливе через засідки ворога, ведення бойових дій у тому районі. Встановлення факту смерті (загибелі) чоловіка заявника, військовослужбовця, необхідне для соціального захисту членів родини, отримання статусу членів сім`ї загиблого (померлого) захисника. Отримати цей статус на даний час неможливо, оскільки [PERSON] загинув під час виконання бойового завдання і його тіло залишилось на позиціях, які були захоплені збройними силами країни-агресора, а тому відсутня можливість отримати медичний документ для здійснення реєстрації смерті відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Головне управління персоналу Генерального штабу Збройних Сил України на на його запит надало відповідь, що старший солдат [PERSON] значиться як зниклий безвісти в ході ведення бойових дій поблизу населеного пункту Красногорівка Покровського району Донецької області [INFO]. Управління соціального захисту населення Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації листом за вих. № 100/06-1768 від 05 березня 2024 року повідомило заявника про відмову у встановленні статусу членів сім`ї загиблого (померлого) чоловіка в зв`язку з ненаданням повного переліку документів, передбачених для цього Порядком надання статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23 вересня 2015 року №740. Листом Голосіївського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві з посиланням на норми Закону України «Про державну реєстрацію актів, цивільного стану» та Правила державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Мін`юсту України 18 жовтня 2000 року № 52/5 також відмовлено у реєстрації смері чоловіка заявника та рекомендовано звернутися до суду. Відсутність довідки про обставини смерті чоловіка позбавляє заявника можливості зареєструвати його смерть в органах РАЦС та в подальшому отримати статус сім`ї загиблого Захисника. Будь-яким іншим чином, окрім рішення суду про встановлення факту смерті чоловіка, заявник не може захистити свої права. З урахуванням цього, на підставі вимог Закону України Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», просить задовольнити заяву. Заява була зареєстрована судом 18 березня 2024 року і відповідно до ст.33 ЦПК України був визначений склад суду. Ухвалою від 25 березня 2024 року в справі було відкрито провадження. Учасникам справи було направлено копію ухвали про відкриття провадження в справі, заінтересованим особам додатково копію заяви з додатками з пропозицією надати пояснення. Заявник в судовому засіданні заяву підтримала. Представник заінтересованої особи - Управління соціального захисту населення Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації покладається на розсуд суду. Заінтересована особа - Голосіївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві просить розглдати справу в відсутності свого представника. Інші заінтересовані особи своїх представників до суду не направили, про час розгляду справи повідомлені. Відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої у постанові в справі № 918/539/16 від 07 липня 2022 року, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Виходячи з цього, на підставі ч.1 ст.223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу в відсутності учасників справи. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд не знаходить підстав для задоволення заяви, виходячи з наступного. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суди розглядають в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Перелік фактів, які встановлюється судом, приведено в ч.1 ст.315 ЦПК України. Згідно з п.п.8 та 9 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення, в тому числі, факту: * смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; * смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. З точки зору даної норми закону суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: * згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; * чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; * заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; * встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Судом встановлено, що 07 липня 2018 року був зареєстрований шлюб заявника з [PERSON] [INFO] в шлюбі народилася дитина, син [PERSON] . ( а.с. 23 - 24 ) Відповідно до довідки військової частини [NUMBER] №124 від 20 травня 2022 року солдат за призовом [PERSON] перебуває на військовій службі в військовій частині [NUMBER] [ADDRESS] з 13 квітня 2022 року. Відповідно до Сповіщення сім`ї №328 від 16 листопада 2023 року [INFO] сапер [INFO] військової чатини [NUMBER] старший солдат [PERSON] , [INFO] , під час виконання бойового завдання за призначенням у ході ведення бойових дій у районі міста Красногорівка Покровського району Донецької області зник безвісти [INFO]. Наказом командира військової частини [NUMBER] №5365 від 24 листопада 2023 року сапера відділення інженерно-дорожнього взводу інженерно-технічної роти групи інженерного забезпечення військової чатини [NUMBER] [PERSON] визнано зниклим безвісти з [INFO] під час виконання бойого завдання в районі н.п. Красногорівка Донецької обл. За змістом наказу [PERSON] був визнаний безвісти відсутнім у зв`язку з відсутністю відомостей про місцезнаходження його тіла. Відповідно до Журналу бойових дій військової частини [NUMBER] за [INFO] [PERSON] загинув внаслідок ворожого обстрілу. Тіло військовослужбовця не евакуйовано, до моменту евакуації вважати як такого, що зник безвісти. 21 листопада 2023 року за заявою матері [PERSON] Голосіївським УП Головного управління Національної поліції у м.Києві до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про кримінальне правопорушення за ч.1 ст.115 КК України. Постановою слідчого від 02 березня 2024 року заявник визнана потерпілою в кримінальному провадженні. ( а.с. 28 - 31; 43 - 44; 102 - 107 ) Листом Голосіївського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві за № 64/33.1-80 від 07 березня 2023 року за наслідками розгляду поданих заявником документів для державної реєстрації смерті чоловіка повідомлено, що вони не можуть бути підставою для реєстрації смерті та рекомендовано звернутися до суду. ( а.с. 39 - 40 ) Звертаючись до суду із заявою про встановлення факту смерті, заявник зазначила, що її чоловік загинув під час ведення бойових дій. В зв`язку з відсутністю необхідних документів для вчинення актового запису про смерть та отримання нею свідоцтва про його смерть відділом державної реєстрації актів цивільного стану їй відмовлено в реєстрації смерті чоловіка та рекомендовано звернутися до суду. Відсутність свідоцтва про смерть позбавляє її можливості отримати статус члена сім`ї загиблого Захисника. При цьому, звертаючись до суду, як підставу для встановлення факту смерті її чоловіка зазначає Закон України « Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». Відповідно до ст.2 Закон України « Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» він визначає статус території України, тимчасово окупованої внаслідок збройної агресії Російської Федерації, встановлює особливий правовий режим на цій території, визначає особливості діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій в умовах цього режиму, додержання та захисту прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб. Однак, з матеріалів справи вбачається, що чоловік заявника 25 березня 2022 року на підставі Указу Президента України №269/2922 від 24 лютого 2022 року призваний по мобілізації в Збройні Сии України. 04 квітня 2022 року прийняв військову присягу та перебував на військовій службі в військовій частині [NUMBER] . Зник безвісти в ході ведення бойових дій [INFO]. ( а.с. 26 - 27; 29; 38 ) Таким чином, даний закон не регулює відносини, за вирішенням яких заявник звернулася до суду. Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, відповідно до п. 20 ч.1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні був введений воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. 24 лютого 2022 року з метою забезпечення оборони держави Законом України №2105-ІХ затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 69 "Про загальну мобілізацію", на підставі якого була оголошена мобілізація. Відповідно до ч.1 ст. 3 Закону Укаїни «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» мобілізаційна підготовка та мобілізація є складовими частинами комплексу заходів, які здійснюються з метою забезпечення оборони держави, за винятком цільової мобілізації. Мобілізація та участь чоловіка заявника в забезпеченні оборони держави підтверджується довідкою військової частини [NUMBER] від 22 вересня 2023 року, Тимчасовим посвідченням (замість вйськового квитка) та іншими документами, які свідчать про його загибель під час виконання військового обов`язку по захисту держави України у російсько-українській війні. Відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої в постановах у справах № 506/358/22 від 28 лютого 2024 року та 686/9938/23 від 26 лютого 2024 року з посиланням на норму ст.46 ЦК України, фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті . Про це ж зазначено і в постановах Верховного Суду від 31 травня 2023 року у справі № 177/11/20 та від 07 листопада 2023 року у справі № 607/159/23. Статтею 47 ЦК України визначено, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи. Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року « Про судову парктику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина. У вказаних рішеннях Верховний Суд зазначає, що суд оголошує фізичну особу померлою у судовому порядку у разі встановлення обставин, зазначених у ч.2 ст. 46 ЦК України, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. Отже, громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина. Оголошення судом громадянина померлим усуває невизначеність у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. Крім того, у постанові від 13 березня 2024 року у справі № 204/7924/23 КЦС Верховний Суд підтвердив свій висновок про те, що за наявності припущень про факт смерті фізичної особи, у тому числі у зв`язку з воєнними діями, без достовірних доказів, які свідчать про цей факт, правильним буде звернення до суду із заявою про оголошення судом особи померлою, а не із заявою про встановлення факту смерті цієї фізичної особи. З урахуванням цього, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви.

Outcome: dismissed