Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-20 00:00:00

12.09.2024 позивач Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «ГРАВЕ УКРАЇНА» (далі ПрАТ «СК «ГРАВЕ УКРАЇНА») звернувся до Вишгородського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] про стягнення затрат по виплаті страхового відшкодування в розмірі 178980,68 грн а також просить стягнути судові витрати. 13.04.2023 між ПрАТ «СК «ГРАВЕ УКРАЇНА» та ТОВ «СК ТРЕЙДІНГ ГРУП» укладено договір добровільного страхування «Граве КАСКО» №101082096 майнових інтересів власника автомобіля «Audi Rs7», д.н.з. [NUMBER] . 28.02.2024 в м. Києві по вул. Богданівська, відбулася дорожньо - транспортна пригода за участі застрахованого автомобілю «Audi Rs7», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «Mercedes-Benz», д.н.з. [NUMBER] , яким керував [PERSON] . Відповідно до постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 15.05.2024 дорожньо-транспортна пригода сталася в результаті порушення Правил дорожнього руху відповідачем [PERSON] . У результаті цієї пригоди був пошкоджений автомобіль страхувальника «Audi Rs7», д.н.з. [NUMBER] . Відповідно до звіту №24/0129 від 06.03.2024 вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля «Audi Rs7», д.н.з. [NUMBER] складає 234431,29 грн., а відповідно до рахунку - фактури №11 від 05.03.2024 вартість відновлювального ремонту автомобіля «Audi Rs7», д.н.з. [NUMBER] становила 338980,68 гривень. Зазначена вище дорожньо-транспортна пригода була визнана страховим випадком, про що 18.03.2024 фахівцями ПрАТ «СК «ГРАВЕ УКРАЇНА» було складено страховий акт №11.98025486.1/KOS. Відповідно до платіжної інструкції №0319125644 від 20.03.2024 ПрАТ «СК «ГРАВЕ УКРАЇНА» виплатило страхове відшкодування за ремонт транспортного засобу «Audi Rs7», д.н.з. [NUMBER] , в розмірі 338980,68 гривень. Фактичні витрати ПрАТ «СК «ГРАВЕ УКРАЇНА», пов`язані з цим страховим випадком складають 338980,68 гривень. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована Приватним акціонерним товариством «Страхова Компанія «ПЕРША» (далі ПрАТ «СК «ПЕРША») відповідно до полісу №ЕР/217296750. ПрАТ «СК «ГРАВЕ УКРАЇНА» намагалося здійснити досудове врегулювання спору та звернулося до ПрАТ «СК «ПЕРША» із заявою про страхове відшкодування. ПрАТ «СК «ПЕРША» прийняло рішення про виплату страхового відшкодування в розмірі 160000 грн, які були перераховані на рахунок позивача, тому відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачу різницю між сумою фактичних витрат позивача, пов`язаних з цим страховим випадком, та сумою страхового відшкодування, сплаченого на користь позивача від ПрАТ «СК «ПЕРША» у розмірі 178980,68 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце його проведення. Подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. (а.с. 77-78) Відповідач подав до суду заяву про продовження розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі. (а.с. 102) Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 08.07.2024 у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження, справу призначено до судового розгляду. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Враховуючи вищевикладене, зважаючи на те, що всі сторони по справі були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, зважаючи на наявність клопотання сторони позивача та відповідача про розгляд справи за їх відсутності, а також враховуючи визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку про можливість здійснення судового розгляду за відсутності сторін по справі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд встановив наступне. Відповідно до договору добровільного страхування «Граве КАСКО» №101082096 від 13.04.2023 між ПрАТ «СК «ГРАВЕ УКРАЇНА» та ТОВ «СК ТРЕЙДІНГ ГРУП» укладено договір добровільного страхування майнових інтересів власника автомобіля «Audi Rs7», д.н.з. [NUMBER] , ТОВ «СК ТРЕЙДІНГ ГРУП», в особі директора [PERSON] (а.с. 7-8) Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , власником автомобіля «Audi Rs7», д.н.з. [NUMBER] , є ТОВ «СК ТРЕЙДІНГ ГРУП». (а.с. 9) Відповідно до Постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 15.05.2024, 28.02.2024 в м. Києві по вул. Богданівська, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля «Audi Rs7», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «Mercedes-Benz», д.н.з. [NUMBER] , яким керував відповідач [PERSON] , дорожньо-транспортна пригода сталася в результаті порушення Правил дорожнього руху відповідачем [PERSON] (а.с. 13-15) Згідно звіту №24/0129 від 06.03.2024 вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля «Audi Rs7», д.н.з. [NUMBER] складає 234431,29 грн. (а.с. 16-31) Відповідно до рахунку - фактури №11 від 05.03.2024 вартість відновлювального ремонту автомобіля «Audi Rs7», д.н.з. [NUMBER] становила 338980,68 грн. (а.с. 36) Згідно заяви про виплату страхового відшкодування від 12.03.2024 №1170, ТОВ «СК ТРЕЙДІНГ ГРУП» звернулося до позивача з вимогою про виплату страхового відшкодування у сумі 338980,68. (а.с. 37) Відповідно до страхового акту №11.98025486.1/KOS від 18.03.2024 зазначена вище дорожньо-транспортна пригода була визнана страховим випадком. (а.с. 38) Згідно платіжної інструкції №0319125644 від 20.03.2024 ПрАТ «СК «ГРАВЕ УКРАЇНА» виплатило страхове відшкодування за ремонт транспортного засобу «Audi Rs7», д.н.з. [NUMBER] , в розмірі 338980,68 гривень. (а.с. 39) Відповідно до витягу з єдиної централізованої бази даних МТСБУ «Моторно транспортне страхове бюро України) цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована ПрАТ «СК «ПЕРША» відповідно до полісу №ЕР/217296750. (а.с. 40) Згідно виписки з банківського рахунку позивача, 13.06.2024 ПрАТ «СК «ПЕРША» здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 160000 грн по полісу №ЕР/217296750 на користь позивача. (а.с. 41) Правовідносини між сторонами, які виникли на підставі вищенаведених фактичних обставин, регламентуються такими правовими нормами. Згідно ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, iншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ст. 1 Закону України "Про страхування", страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно ст. 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з: 1) життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); 2) володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); 3) відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Відповідно до статті 5 Закону України "Про страхування" страхування може бути добровільним або обов`язковим. Обов`язкові види страхування, які запроваджуються законами України, мають бути включені до цього Закону. Забороняється здійснення обов`язкових видів страхування, що не передбачені цим Законом. Відповідно до ст. 993 ЦК України та статті 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі 755/18006/15-ц, стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України "Про страхування", з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України "Про страхування" до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Як зазначив Верховний Суд України (судові палати у цивільних та господарських справах) в постанові від 10.02.2016 у справі № 6-2878цс15, за змістом статті 1194 ЦК України в системному зв`язку зі статтею 993 цього Кодексу та статтею 27 Закону № 85/96-ВР можна дійти висновку про те, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди в межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Оцінивши докази суд дійшов наступних висновків. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача, як особи, яка керувала наземним транспортним засобом марки «Mercedes-Benz», д.н.з. [NUMBER] під час ДТП, була застрахована у ПрАТ «СК «ПЕРША», згідно полісу №ЕР/217296750, що підтверджується витягом з Центральної бази з МТСБУ стосовно даних полісу, в порядку передбаченому статтею 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», 13.06.2024 позивач отримав від ПрАТ «СК «ПЕРША» суму страхового відшкодування в розмірі 160000 грн. У зв`язку з тим, що страхового відшкодування, виплаченого ПрАТ «СК «ПЕРША», недостатньо для повного відшкодування заподіяної шкоди, позивач звернувся з вимогою до винної особи на суму заподіяної шкоди, що не відшкодована ПрАТ «СК «ПЕРША», в розмірі 178980,68 грн., суд вважає за необхідне стягнути з відповідача. З огляду на наведене, враховуючи визнання позову відповідачем, позов підлягає задоволенню. Щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу та судового збору суд приходить до наступного висновку. Згідно договору про надання правової допомоги №27 від 22.07.2024 позивач ПрАТ «СК «ГРАВЕ Україна»та Адвокатське бюро «Синюк та Партнери» уклали між собою даний договір, відповідно до якого ПрАТ «СК «ГРАВЕ Україна»доручає, а Адвокатське бюро «Синюк та Партнери» бере на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу клієнту в обсязі та на умовах, передбачених даним договором. (а.с. 87-89) Відповідно до детального опису робіт (наданих послуг) від 07.10.2024 згідно договору про надання правової допомоги №27 від 22.07.2024 вбачається, що адвокат Синюк С.Л. надав а ПрАТ «СК «ГРАВЕ Україна»прийняло правову допомогу у вигляді консультації, підготовчих дій а також підготовки та подання позовної заяви, загальною вартістю 6000 грн. (а.с. 92) Згідно платіжної інструкції №1057 від 07.10.2024 ПрАТ «СК «ГРАВЕ Україна» сплатило Адвокатському бюро «Синюк та Партнери» 6000 грн за юридичні послуги. (а.с. 98) Відповідно до платіжної інструкції №918 від 10.09.2024 ПрАТ «СК «ГРАВЕ Україна» сплатило судовий збір за подачу позовної заяви у розмірі 3028 грн. (а.с. 57) У частині 8 статті 141 ЦПК України зазначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Відповідно до ч. ч. 2, 3ст. 137ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витратна правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, судом також застосовувалась практика Європейського суду з прав людини відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини». Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», заява №19336/04). Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц). При цьому, суд враховує, що надання позивачу правничої допомоги адвокатом зводилося до написання та направлення позовної заяви до суду, розгляд справи проведено у спрощеному провадженні без виклику сторін у справі. Стороною позивача заявлено, що ними понесено витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000 грн. Від сторони відповідача не надходили заперечення щодо відшкодування витрат на правничу допомогу. Таким чином, виходячи з критеріїв реальності та розумності, а також враховуючи складність справи, обсяг виконаних адвокатом робіт, наявність клопотання представника відповідача про зменшення розміру таких витрат, слід дійти висновку співмірність розміру заявленого до стягнення розміру судових витрат на правничу допомогу у сумі 6000 грн. Разом з тим, з урахуванням ухвалення рішення по справі на користь позивача, суд дійшов до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги ПрАТ «СК «ГРАВЕ Україна» в сумі 6000 грн. Відповідно до ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжним дорученням від 10.09.2024 про сплату судового збору в сумі 3028 грн. Враховуючи те, що позовні вимоги задоволені у повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 3028 грн. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved