Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-17 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] на її користь аліментів на утримання дітей, доньки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/2 частки від доходу (заробітку) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідно віку, починаючи з дати звернення до суду і до досягнення дітьми повноліття. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що між нею та відповідачем 10.09.2011 року було зареєстровано шлюб, від якого народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 07.12.2020 року шлюб між сторонами було розірвано. Діти проживають з нею та знаходяться на її утриманні та вихованні. Матеріальна допомога від відповідача надходить у незначній кількості, враховуючи, що батько дітей здоровий та працездатний, не має на утриманні інших осіб, перебуває на військовій службі, а відтак просить суд позов задовольнити. Ухвалою судді від 07.08.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Учасники справи заперечень щодо можливості судового розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін не висловили, тому з урахуванням положень частини п`ятої ст.279 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглянув справу на підставі наявних у ній матеріалів. Відповідач відзив не подав. Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд, констатує наступне. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 23.10.2012 року), [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 17.05.2017 року). Факт проживання дітей з матір`ю підтверджується довідками про реєстрацію місця проживання відповідно до яких вони зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] перебуває на військовій службі у військовій частині [NUMBER] , що підтверджується довідкою №3076 від 17.07.2024 року. Крім того, судом встановлено, що шлюб між сторонами було розірвано рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 07.12.2020 року. Ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України (далі -СК України) передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 8 Закону України від "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Частиною 2 статті 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч. 1 ст. 184 СК України). Обов`язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов`язання батьків, яке виникає з моменту народження дітей і зберігається до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7,8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь - яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Виходячи з вищенаведеного, враховуючи відсутність взаємної домовленості між сторонами про участь у матеріальних витратах на утримання дитини, а також те, що відповідач несе обов`язок із утримання дитини поряд з матір`ю, є підстави для визначення розміру аліментів у частці заробітку (доходу), на чому наполягає позивач. Суд враховує, що відповідач офіційно працевлаштований, отримує стабільний дохід. Водночас, враховуючи майновий стан відповідача, вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку є завищеними. При таких обставинах, враховуючи матеріальне становище та стан здоров`я сторін, суд доходить висновку, що позов слід задоволити частково та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, на утримання дітей, починаючи з 06.08.2024 року і до досягнення дитиною повноліття. Саме такий розмір аліментів надасть можливість забезпечити інтереси дітей, не ставитиме відповідача у скрутне матеріальне становище, відповідатиме критерію щодо рівності батьків у понесенні витрат на утримання дитини, а також загальним засадам сімейних відносин справедливості, розумності та моральності. На підставі ч. 1\~ст.\~79\~СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць згідно із вимогами\~ст.\~430\~ЦПК України підлягає негайному виконанню. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, відповідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved