Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-13 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернулась у суд з позовом до відповідача, [PERSON] , в якому просить стягнути з останнього на свою користь аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] включно. В обґрунтування позову зазначає, що з 25.07.2020 перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Позивач та відповідач проживають окремо. Малолітній [PERSON] значиться зареєстрованим за адресою реєстрації та проживання батька, однак фактично проживає разом з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . За станом здоров`я малолітній [PERSON] потребує домашнього догляду, що унеможливлює позивача працювати. Матеріальна допомога відповідача є несистематичною та недостатньою для утримання дитини. [PERSON] працює в територіальному підрозділі Міністерства Оборони України, має постійний дохід, також є батьком неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , та на підставі рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 16.08.2019 по справі №642/2633/19 сплачує на утримання [PERSON] , [INFO] , аліменти на користь колишньої дружини у розмірі 1/4 частки з усіх видів доходу. Позивач в судове засідання не з`явилась, у позовній заяві просила розглянути справу за процедурою спрощеного провадження. Відповідач в судове засідання не з`явився, 14.10.2024 надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Крім того, відповідач є батьком неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , який народився у попередньому шлюбі та на утримання якого [PERSON] сплачує аліменти на підставі рішення Ленінського районного суду м. Харкова. На даний час сторони проживають окремо. [PERSON] офіційно працює та не заперечує сплачувати аліменти на утримання малолітнього [PERSON] , [INFO] . Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що з 25.07.2020 сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 25.07.2020. [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 07.09.2021). Позивач, відповідач та їх малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , значаться зареєстрованими за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Довідками про реєстрацію місця проживання особи №02-16626-2020 від 21.01.2020, №01-13559-2021 від 02.11.2021, а також витягом з реєстру територіальної громади№2024/005141001 від 15.05.2024. В ході судового розгляду справи сторонами не заперечувалось, що малолітній [PERSON] , [INFO] , фактично проживає з позивачем за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки Комунального некомерційного підприємства Харківської міської ради «Міська дитяча поліклініка №16» №129 від 28.08.2024 малолітній [PERSON] , [INFO] , потребує домашнього догляду. Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 16.08.2019 по справі №642/2633/19, провадження №2/642/1091/19 стягнуто з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу, але не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця і до повноліття дитини, починаючи з 17.04.2019р. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин та досліджених в судовому засіданні наданих доказів, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав. Відповідно до\~ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.141СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до\~ст.8Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до\~ст.12 Закону України «Про охорону дитинства»\~на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у\~Сімейному Кодексі України. За змістом\~статті 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Зі змісту\~ст.183 СК України\~вбачається, що за загальним правилом аліменти визначаються судом у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Частинами 1, 5 ст.183 Сімейного кодексу України\~визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину однієї чверті, на двох дітей однієї третини, на трьох і більше дітей половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Як вбачається зі змісту позовної заяви позивач визначила способом стягнення аліментів - їх присудження саме в частині від доходу. Частинами 1, 2\~ст.182 Сімейного кодексу України\~передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Малолітня дитина [PERSON] , проживає разом зі своєю матір`ю та знаходяться на її утриманні. Зазначені обставини жодним чином не спростовані відповідачем під час судового розгляду. Оскільки, відповідно до вимог сімейного законодавства дитина має право на отримання матеріальної допомоги з боку обох батьків, суд вважає необхідним покладення на відповідача аліментного зобов`язання щодо утримання малолітнього [PERSON] . Докази, які свідчать про наявність підстав для звільнення відповідача від обов`язку утримувати дитину в матеріалах справи відсутні, заперечень щодо розміру аліментів відповідачем не надано. При визначенні розміру аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , суд також враховує, наявність у відповідача неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , на утримання якого рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 16.08.2019 по справі №642/2633/19 з відповідача стягуються аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу, але не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця і до дня повноліття дитини, починаючи з 17.04.2019. Окрім вказаних обставин при визначення розміру аліментів суд також враховує прожитковий мінімум, встановлений\~Законом України «Про державний бюджет України на 2024 рік»\~для дітей віком до 6 років, який становить 2563 гривень. Прожитковий мінімум визначається як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості (Закон України від:05.10.2000 року №2017-111 «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії»). Враховуючи всі вищевикладені обставини, а також рівний обов`язок батьків щодо утримання дітей, суд вважає необхідним встановити розмір аліментів на утримання малолітньої дитини\~\~ [PERSON] , [INFO] , який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із дня надіслання поштою позову до суду, а саме 05 вересня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1\~ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, а позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», з відповідача в дохід держави підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 1211,20 гривень. \~

Outcome: approved