Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому, урахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 18.10.2024, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення нею 23-х років за умови, що вона буде продовжувати навчання. Позовні вимоги мотивує тим, що з 04.10.1997 між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який в подальшому 25.09.2007 було розірвано. Від спільного шлюбу мають повнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] , яка на даний час навчається на 2 курсі денної форми навчання з оплатою вартості навчання на договірних засадах Харківського національного університету внутрішніх справ. Позивач зазначає, що донька проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Позивач не в змозі самостійно утримувати їх спільну доньку, яка наразі не має змоги влаштуватися на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Тому є потреба в матеріальній допомозі. Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, проте має змогу сплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки, оскільки є працездатним, служить у лавах ЗСУ, та отримує заробітну плату. Інших стягнень у відповідача не має. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала до суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, заяву про зменшення позовних вимог підтримує та просить задовольнити стягнення аліментів в розмірі 1/6 частини. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без його участі та участі його представника. Проти стягнення з нього аліментів в розмірі 1/6 частки всіх його доходів на користь [PERSON] на утримання [PERSON] , яка продовжує навчання не заперечує. Третя особа [PERSON] у відкрите судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала до суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог підтримує та просить їх задовольнити. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який 25.09.2007 розірвано, про що свідчить копія свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Краснокутського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис за № 76 /а.с.7/. У шлюбі у них народилася донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 04.09.2006 року виконавчим комітетом Пархомівської сільської ради Краснокутського районну Харківської області /а.с.8/. Відповідно до копії довідки № 2/66с від 11.09.2024, яку виданої завідувачем відділення роботи зі студентами ВКЗ Харківського національного університету внутрішніх справ, [PERSON] дійсно є студенкою 2 курсу денної форми навчання з оплатою вартості навчання на договірних засадах Харківського національного університету внутрішніх справ, ІІІ-ІV рівня акредитації. Зараховано на навчання з 01.09.2023 наказом ХНУВС за №480 від 14.08.2023. Передбачуваний термін закінчення навчання та присвоєння ступеня вищої освіти «бакалавр» - червень 2027/а.с.12/. Як вбачається з копії договору № 521/1 про надання платної послуги від 14.08.2023загальна вартість платної освітньої послуги за весь строк навчання становить108000 грн. Вартість освітньої послуги на один навчальний рік становить 27000 грн./а.с.56-57/. Сплата за навчання підтверджується копіями квитанцій про оплату № 253955645 від 02.02.2024, № 293338411 від 17.09.2024, № 275581227 від 29.05.2024/а.с.53,54,55/. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків. Згідно з ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789XII (78912) від 27 лютого 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За приписами ст. 28 Конвенції про права дитини, дитина має право на освіту. Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно з ч. 1 ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, в ч.1 якої вказано, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Зазначене узгоджується з Постановою Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», так, у п. 20 обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 також зроблено висновок по застосуванню статті 199 СК України, який полягає в тому, що «обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину)». При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Частинами першою - третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Факт подання позову свідчить про недосягнення домовленості між сторонами (батьками дитини) щодо утримання повнолітньої доньки, який продовжує навчання. З огляду на зазначене вище, суд вважає, що [PERSON] , у зв`язку з навчанням, потребує матеріальної допомоги для організації нормальних умов свого життя та навчання. При визначенні розміру аліментів, відповідно до вимог ст.ст. 182, 200 СК України, судом враховано матеріальне становище дитини та платника аліментів, інші обставини. Потреба в матеріальній допомозі пов`язана з навчанням. Законом не встановлено межі визначення судом розміру аліментів на повнолітню дочку, сина. Суд визначає розмір аліментів в кожному конкретному випадку, виходячи з фактичних обставин справи. Обставини, які б свідчили про неможливість відповідача сплачувати аліменти на період навчання [PERSON] , матеріали справи не містять, відповідач мешкає окремо, допомогу на утримання доньки не надає, є особою працездатного віку, визнав позов з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, а саме: про стягнення з нього аліментів на утримання повнолітньої доньки на час навчання в розмірі 1/6 частини з усіх видів його доходу. Доказів на спростування тих обставин, якими обґрунтовано позовні вимоги, відповідачем не надано. З урахуванням обставин зазначених вище, враховуючи матеріальне становище дитини, інші обставини, що мають істотне значення, визнання відповідачем позовних вимог, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги, стягувати аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, що буде стягуватися щомісяця, до закінчення [PERSON] навчання, але не більше як до досягнення нею двадцятитрьохрічного віку. Згідно зі ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України, та вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved