Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-22 00:00:00

У провадженні суду перебувала цивільна справа № 369/8325/23 про розірвання договорів підряду, відшкодування збитків за неналежне виконання договору будівельного підряду. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 11 квітня 2024 року у задоволенні позовних вимог відмовлено. 18 червня 2024 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі про стягнення витрат на правничу допомогу адвоката у розмірі - 12 000 грн. 00 коп. Заява мотивована тим, що при постановленні судового рішення судом не вирішено питання про стягнення з позивача на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу. 20 лютого 2024 року відповідачем заявлено відповідне клопотання. У судове засідання учасники справи не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. 02 жовтня 2024 року представник відповідача [PERSON] - адвокат Котлубовська І.В. подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Неявка учасників справи не перешкоджає вирішенню питання про ухвалення додаткового рішення. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно із частиною першою статті 270 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Відповідно до частин третьої та четвертої статті 270 ЦПК України додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, витрати на професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 та частина восьма статті 141 ЦПК України). Під час розгляду справи по суті 20 лютого 2024 року представником відповідача подано до суду клопотання про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі - 12 000 грн. 00 коп. На підтвердження факту надання послуг професійної правничої допомоги відповідачем додано до суду договір про надання правової правничої допомоги від 25 січня 2024 року, укладений між адвокатом Котлубовською І.В. та [PERSON] . Відповідно до пункту 3.1 договору розмір гонорару за надання правової (правничої) допомоги, передбаченої цим договором встановлюється у розмірі, що визначається за домовленістю Сторін у відповідних додатках до договору. Суми гонорару зазначаються адвокатом у актах про надання правової (правничої) допомоги, які формуються ним у мірі необхідності та вручаються безпосередньо клієнту або направляються засобами поштового чи комунікаційного зв`язку за його місцезнаходження. 25 січня 2024 року між адвокатом Котлубовською І.В. та [PERSON] підписано додаток № 1 до договору про надання правової (правничої) допомоги від 25 січня 2024 року. Відповідно до пункту 2 додатку сторони домовилися, що гонорар у справі № 369/8325/23 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання договорів підряду, відшкодування збитків за неналежне виконання договору будівельного підряду в суді першої інстанції, встановлюється у вигляді фіксованої суми і становить 12 000 грн. 00 коп. Згідно з довідкою про рух коштів ФОП Котлубовської І.В. від 20 лютого 2024 року за період з 07 по 19 лютого 2024 року від платника [PERSON] на підставі договору про надання правничої допомоги від 25 січня 2024 року надійшло три платежі по 4 000 грн. 00 коп. кожний, всього 12 000 грн. 00 коп. 18 червня 2024 року між адвокатом Котлубовською І.В. та [PERSON] підписано акт приймання-передачі наданих послуг до договору про надання правової (правничої) допомоги згідно з яким розмір гонорару у справі № 369/8325/23 становить 12 000 грн. 00 коп. Частинами першою та другою статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (пункт 131 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22)). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (пункт 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 у справі № 755/9215/15-ц; пункт 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2021 у справі № 910/12876/19). Сторони погодили, що клієнт виплачує адвокату винагороду в розмірі 12 000 грн. 00 коп. Факт сплати вказаної суми гонорару підтверджується довідкою про рух коштів по рахунку від 20 лютого 2024 року Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку. Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону № 5076-VI, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу (пункти 133-134 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22)). Велика Палата Верховного Суду зауважує, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 у справі № 904/4507/18. У випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо (пункт 147 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22)). З урахуванням конкретних обставин, зокрема, ціни позову суд може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи. У визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; тривалість розгляду і складність справи тощо (пункт 6.52 постанови Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 02 лютого 2024 року у справі № 910/9714/22). Беручи до уваги неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, суд вважає заявлену суму компенсації витрат надмірною, тому присуджує її частково у розмірі - 6 000 грн. 00 коп. На підставі викладеного та

Outcome: partial