Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-17 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. У січні 2024 позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] , згідно вимог якого просив визнати себе батьком дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , і внести відповідні зміни до актових записів про народження цих дітей. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що на початку 2014 року він познайомився із відповідачкою [PERSON] , з якою стали проживати як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу. У період з 2014 року по 2020 рік вони проживали разом однією сім`єю, вели спільне господарство, тобто перебували у цивільному шлюбі. За час спільного проживання у них народились діти: син [PERSON] , [INFO] , донька [PERSON] , [INFO] , донька [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] , записи про батька дітей у актових записів про їх народження проводились у відповідності до ст.. 135 СК України за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові дітей записано за її вказівкою як: « [INFO] ». 11.04.2023 позивач із відповідачем уклали шлюб, який був зареєстрований Софіївським відділом ДРАЦС у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про що був вчинений відповідний актовий запис за № 31. Позивач переконаний, що він є біологічним батьком дітей, адже вони народжені під час їхнього спільного проживання, вони разом із відповідачкою спільно їх виховують він забезпечує їх матеріально, піклується про їх здоров`я, але оскільки у актових записах про їх народження у графі батько зазначено іншого чоловіка це і змусило його звернутися до суду з даним позовом. Заяви (клопотання) сторін та процесуальні дії суду у справі. 30.01.2024 за ухвалою судді позовну заяву залишено без руху та надано строк позивачу для усунення недоліків. 07.02.2024 до суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви. 14.02.2024 за ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду у порядку загального позовного провадження (а.с.37); 17.05.2024 за ухвалою суду зупинено провадження у справі у зв`язку із призначенням експертизи (а.с. 56). 14.08.2024 за ухвалою суду поновлено провадження у справі та призначено підготовче судове засідання (а.с. 70) 05.09.2024 за ухвалою суду підготовче судове засідання закрито і справу призначено до судового розгляду (а.с.78). Позивач [PERSON] у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити у повному обсязі. При цьому пояснив, що діти були записані зі слів матері, оскільки він на час народження дітей не мав документу, що посвідчує особу, а для його виготовлення у нього виникали суттєві труднощі, зокрема його матір у встановлений строк його не виготовила, самостійне його звернення до міграційної служби результату теж не дало, оскільки для поновлення деяких документів та отмання певних відомостей, так чи інакше все одно була потрібна його мати, але вонажодним чином не сприяла цьому й ігнорувала всі виклики до міграційної служби. Між тим зазначив, що у 2023 році йому удалося отримати паспорт після чого вони з відповідачкою одружились і під час реєстрації крайньої, п`ятої спільної дитини, її батьком було зазначено вже його Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнала у повному обсязі, не заперечує проти його задоволення, оскільки для цього мається достатньо законних підстав. Вказала, що із позивачем проживають разом з 2014 року, від спільного їх проживання народилось четверо дітей, оскільки [PERSON] на час народження дітей не мав документу, що посвідчує особу, діти були записані з її слів на підставі ст. 135 СК України. Наголосила, більш того не сумнівається, що позивач є батьком всіх дітей, однак зареєструвати шлюб до народження дитини вони не мали змоги, оскільки позивач паспорту не отримував, а у йог отриманні перешкоджала його матір. На даний час питання з приводу отримання паспорту закрито і вони продовжують спільне проживання, однак вже із 2023 року у зареєстрованому шлюбі. Третя особа, без самостійних вимог, Софіївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), явку свого представника у судове засідання не забезпечила, заяв, клопотань та пояснень до суду не надавала. Фактичні обставини встановлені судом. Згідно із ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Аналогічні положення містяться у ст.15, 16 ЦК України, за якими кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що від спільного проживання позивача із відповідачем [INFO] у сторін народився [PERSON] , про що 17.10.2014 виконавчим комітетом Нововасилівської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області було вчинено відповідний актовий запис про народження за № [NUMBER] , де батьком дитини у свідоцтві про народження записаний [PERSON] (а.с. 6). Після чого [INFO] народилась [PERSON] , про що 06.08.2016 Жовтневим районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області вчинений актовий запис про народження за № [NUMBER] , де у графі батько вказаний: [PERSON] (а.с. 8). Потім [INFO] народилась [PERSON] , про що 10.01.2019 Софіївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області був вчинений актовий запис за № 04, де у відомостях про батька зазначено: [PERSON] (а.с. 10). Окрім того [INFO] народився [PERSON] , про що 22.07.2020 Софіївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) був вчинений актовий запис за № 55, де у відомостях про батька зазначено: [PERSON] (а.с. 12). Оскільки сторони не перебували у офіційному зареєстрованому шлюбі реєстрація народження дітей здійснювалась на підставі ст.. 135 СК України Відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. 11 квітня 2023 року між сторонами був укладений шлюб, який зареєстрований Софіївським ВДРАЦС у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про що був вчинений відповідний актовий запис № 31 (а.с. 5). Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що позивача із відповідачкою особисто знає вже 13 років. Спочатку сторони спільно проживали у [ADDRESS] , після чого у 2020 році вони придбали будинок у цьому селищі по вул. Запорізькій, по сусідству із нею, куди переїхали і продовжили подальше спільне проживання як жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу. Вказала, що на вони дружать сім`ями, дружньо спілкуються не тільки дорослі, а й діти між собою, зокрема разом граються на [ADDRESS] як діти [PERSON] позивача називають татом, а сам [PERSON] приділяє їм належну увагу, подекуди звертається до лікарні у разі захворювання дітей. Позивач працює у місцевого фермера механізатором, отримує дохід, з якого у достаній мірі забезпечує дітей всім необхідним для їх навчання та проживання. Пояснила, що [PERSON] проводить майже увесь вільний час разом з дітьми, грається з ними, ходить на прогулку, у магази, тощо. З відповідачкою по - сусідські спілкуються, зі слів відповідача знає, що діток не було зареєстровано на позивача у зв`язку з тим, що у нього не було документів. У неї ніколи не виникало сумніві, що [PERSON] не може бути батьком цих чотирьох дітей. Норми права застосовані судом. Відповідно до ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Статтею 128 СК України передбачено, що за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст. 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч.1 ст. 135 СК України. Відповідно до ст.135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. У пункті четвертому постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3, «Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. У таких справах позови осіб, зазначених у частині третій статті 128 СК України, приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема, дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (частина перша статті 135 СК України). Положеннями ст.76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути результат судово-генетичної експертизи. У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі №591/6441/14-ц зазначено, що підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи. За клопотанням позивача, на підставі ухвали Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 17.05.2024, КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи «Дніпропетровської обласної ради» було проведено молекулярно-генетичну експертизу, з метою визначення батьківства [PERSON] , [INFO] , по відношенню до дітей: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с. 56-57). Відповідно до висновку експерта КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» Дніпропетровської обласної ради» Маланчук О.І. № 1428-МГ молекулярно-генетичної експертизи, початок експертизи 08.07.2024 року, закінчена 16.07.2024, який попереджений щодо кримінальної відповідальності за ст.ст. 384, 385 КК України, зроблений підсумок про те, що громадянин [PERSON] , може бути біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , народженого громадянкою [PERSON] , [INFO] . Вірогідність того, що [PERSON] дійсно є біологічним батьком дитини [PERSON] , і це не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних зв`язків, за результатами даної експертизи складає не менше 99,99999% Крім того, цим же самим висновком експерта зроблений підсумок про те, що громадянин [PERSON] , може бути біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , народженою громадянкою [PERSON] , [INFO] . Вірогідність того, що [PERSON] дійсно є біологічним батьком дитини [PERSON] , і це не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних зв`язків, за результатами даної експертизи складає не менше 99,99999%. Зазначеним висновком експерта визначено, що громадянин [PERSON] , може бути біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , народженою громадянкою [PERSON] , [INFO] . Вірогідність того, що [PERSON] дійсно є біологічним батьком дитини [PERSON] , і це не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних зв`язків, за результатами даної експертизи складає неменше 99,999999%. Висновком експерта зроблений підсумок про те, що громадянин [PERSON] , може бути біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , народженого громадянкою [PERSON] , [INFO] . Вірогідність того, що [PERSON] дійсно є біологічним батьком дитини [PERSON] , і це не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних зв`язків, за результатами даної експертизи складає не менше 99,99999% (а.с. 61-68). Мотиви та висновки суду. Оцінивши у сукупності всі надані письмові докази та наданими у судовому засіданні показаннями свідка, позивачем доведено факт перебування їх у фактичних шлюбних відносинах від якого у них народились діти, водночас висновком молекулярно-генетичної експертизи встановлено вірогідність того, що [PERSON] є біологічним батьком дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON], вірогідність якого складає 99,99999%, тому розглядаючи вказаний спір в межах заявлених вимог, оцінюючи здобуті у справі докази щодо їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності та взаємності зв`язку у сукупності, приймаючи до уваги вказаний висновок експерта, зважаючи на доведеність батьківства [PERSON] щодо сіх його дітей, а також враховуючи, що доведення свого батьківства відносно своїх дітей, не може бути вирішене не інакше ніж у судовому порядку, суд дійшов висновку, що позовні вимоги щодо визнання [PERSON] , рідним батьком дітей, є законними, обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи, а отже такими, що підлягають задоволенню. Згідно із п. 2.13.1. Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 року за №96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за №55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. За положеннями ст. 134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126, 127 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове свідоцтво про народження. Відповідно до абз. 9 п. 20 глави 1 розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5 при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до Положення про внесення змін, доповнень, поновлення та анулювання актових записів цивільного стану. Пунктом 2.16.4. Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року №96/5 передбачено, що на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. З роз`яснень п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що відповідно до статей 213, 215 ЦПК України рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Враховуючи обставини справи, наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що з метою запобігання порушенню цивільних прав сторін позов підлягає задоволенню також в частині внесення змін до актових записів про народження дітей, , змінивши найменування батька цих дітей із « [PERSON] » на « [PERSON] », громадянина України; Розподіл судових витрат. При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір, але в своїй позовній заяві, поданій до суду він не зазначив, що бажає стягувати сплачений судовий збір з відповідача, тому такий судовий збір не підлягає стягненню.

Outcome: approved