Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-17 00:00:00

21 червня 2023 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить визнати його батьком [PERSON] , [INFO] , який народився у с. Миколаївському Жовтневого району Миколаївської області у [PERSON] , громадянки України. В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на те, що він з 2012 року проживав з [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу. [INFO] відповідач народила сина [PERSON] . Зазначив, що під час вагітності та після народження дитини визнавав себе його батьком, продовжував з ними спільно проживати, утримувати дитину, піклуватися про неї. Вважав, що відповідач зазначить батьком дитини саме його та згода його на це не потрібна. Водночас, при реєстрації відомості про батька до актового запису про народження дитини внесені на підставі статті 135 СК України. Спільне життя не склалося та вони почали проживати окремо. Дитина залишилася проживати разом з матір`ю. Водночас, через невиконання своїх обов`язків [PERSON] була позбавлена батьківських прав відносно дітей, в тому числі щодо сина [PERSON] . На сьогодні дитина перебуває у державному закладі, а саме Антонівській ЗОШ-інтернаті ІІІ ступеня Миколаївської обласної ради. Мати дитини позбавлена батьківських прав і відмовляється подати заяву до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Бажає піклуватися та виховувати дитину. Водночас, оскільки відомості про батька дитини внесені до актового запису про народження на підставі статті 135 СК України, він позбавлений можливості забрати дитину з державного закладу, тому завернувся до суду з позовом. Позивач в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судові засідання не з`явилася, про причини неявки не повідомила, відповідно до частини 7 статті 128 ЦПК України вважається такою, що повідомлена судом належним чином про час і місце розгляду справи. Відзив відповідачем не подано. Відповідач - орган опіки та піклування в особі Миколаївської районної державної адміністрації в судове засідання свого представника не направив, про причини не повідомив, відповідно до частини 7 статті 128 ЦПК України вважається таким, що повідомлений судом належним чином про час і місце розгляду справи. Представник відповідача - Шевченківської сільської ради Миколаївського районну Миколаївської області направила до суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, заявлені позовні вимоги сільська рада визнає у повному обсязі та не заперечує щодо їх задоволення. Справа розглядається в порядку загального позовного провадження, про що постановлена відповідна ухвала 23 червня 2023 року. 03 жовтня 2024 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, то, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, розглядаючи справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів, суд встановив наступне. [INFO] народився [PERSON] . Актовий запис про народження складений виконавчим комітетом Миколаївської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області за № 9 від 23 квітня 2014 року (а.с. 8). В графі «мати» вказана [PERSON] , в графі «батько» - [PERSON] . Вказане підтверджується свідоцтвом про народження, повторно виданим 10 лютого 2022 року Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), серії [NUMBER] (а.с. 8). З огляду на Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини 1 статті 135 СК України від 10 лютого 2022 року № 00034983337, відомості про батька записані відповідно до частини 1 статті 135 СК України (а.с. 9). На підставі рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 28 жовтня 2021 року відповідача [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно її дітей, у тому числі [PERSON] , [INFO] . Крім цього, з неї стягнуто аліменти на утримання дітей (а.с. 10-12). Рішенням виконавчого комітету Шевченківської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області від 22 лютого 2022 року № 24 [PERSON] , [INFO] , наданий статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с. 14). Дитину влаштовано до Антонівської загальноосвітньої школи-інтернат І-ІІІ ступенів Миколаївської обласної ради на повне державне утримання терміном на один рік на підставі рішення виконавчого комітету Шевченківської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області від 22 лютого 2022 року № 25 (а.с. 14). Відповідно до вимог статті 121\~СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Згідно зі\~статтею 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Відповідно до\~статті 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено\~статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до\~Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Згідно з частиною 4 статті 128 Сімейного кодексу України позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини 1 статті 135 цього Кодексу. З огляду на роз`яснення пункту 9 Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вбачається, що відповідно до статей 213, 215 ЦПК України рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи є підставою для категоричного висновку для визнання батьківства, оскільки ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини і його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства. Висновком експерта від 03 вересня 2024 року № СЕ-19/115-24/12039-БД встановлено, що [PERSON] може бути біологічним батьком [PERSON] . Ймовірність даної події складає 99,999999009445 % (а.с. 99-109). Оцінюючи в сукупності досліджені в ході судового розгляду докази, суд вважає, що [PERSON] є батьком [PERSON] , оскільки зазначений факт підтверджується висновком експерта від 03 вересня 2024 року № СЕ-19/115-24/12039-БД та іншими, дослідженими в судовому засіданні доказами, які узгоджуються між собою. Згідно зі статтею 134 СК України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України та видає нове свідоцтво про народження. Відповідно до ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», з урахуванням роз`яснень, що містяться у пункті 36 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року №10, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір, сплачений ним при поданні позову.

Outcome: approved