Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-20 00:00:00

13.08.2024 позивач [PERSON] звернулася до Ленінського районного суду м. Полтави до відповідача [PERSON] з позовом, у якому зазначила, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі з 16.04.2010. Від цього шлюбу сторони мають дитину сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 22.12.2016 шлюб між позивачкою та відповідачем розірваний. Після розірвання шлюбу позивачка змінила прізвище на « [PERSON] ». Сторони проживають окремо. Дитина проживає разом із позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідач останнім часом купує одяг для сина, перераховує кошти сину на карту, але цих коштів не вистачає на задоволення потреб дитини. Відповідач працює, має стабільний заробіток. З цих підстав позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з часу звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Також позивач просить допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць. Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 21 серпня 2024 року у справі було відкрите спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. 04.10.2024 до Ленінського районного суду м. Полтави від представника відповідача адвоката Рибачик О.А. надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник відповідача зазначила, що після звернення позивачки до суду із позовом про стягнення аліментів, відповідач перерахував на відомий йому рахунок сина аліменти на його утримання, а саме - 01.09.2024 4477,10 грн. та 02.10.2024 4495,98 грн. Також зазначила, що відповідач визнає позовні вимоги та не заперечує проти стягнення на користь позивачки аліментів у зазначеному у позові розмірі, з урахуванням здійснених відповідачем виплат з дати звернення із позовом до суду. Відповідач визнає факт проживання дитини разом із позивачкою та цілком згодний сплачувати аліменти на утримання свого сина. Представник позивачки адвокат Божко Т.Б. у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити. Заперечень щодо факту перерахування відповідачем на відомий йому рахунок сина аліментів на його утримання, а саме - 01.09.2024 4477,10 грн. та 02.10.2024 4495,98 грн. -не надала. Відповідач та його представник у судове засідання не з`явились, у відзиві на позовну заяву представник відповідача просила розглянути справу без участі відповідача та її участі. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за таких підстав. Судом встановлено, що з 16.04.2010 сторони перебували у шлюбі, який розірваний Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 22.12.2016 (а.с. 9, 11). Після розірвання шлюбу відповідач змінила прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про зміну імені від 26.09.2020 (а.с. 10). Сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 6). Дитина зареєстрована разом із матір`ю за адресою [ADDRESS] (а.с. 8, 13), та проживає разом із нею, що підтверджується відповідачем у відзиві на позовну заяву. Після звернення позивачки до суду відповідач [PERSON] перерахував на картковий рахунок сина [PERSON] 01.09.2024 4477,10 грн. та 02.10.2024 4495,98 грн. (копії квитанцій а.с.70,71). Частиною 1\~статті 180 Сімейного кодексу України\~визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини 3\~статті 181 Сімейного кодексу України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно зі\~статтею 182 Сімейного кодексу України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до\~статті 183 Сімейного кодексу України\~частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 191 Сімейного кодексу України\~визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу\~із дня подання такої заяви. Суд звертає увагу, що спір щодо надання матеріальної допомоги на утримання дітей може містити незгоду між батьками як щодо самого факту сплати аліментів, так і щодо розміру аліментів, які сплачуються добровільно. Отже, в разі спору суд має вирішити питання не лише щодо стягнення аліментів, а й визначити їх розмір. При цьому спір щодо визначення початку строку стягнення аліментів за рішенням суду може бути вирішений сторонами, зокрема, шляхом взаємних поступок і пропозицій, з урахуванням інтересів дитини. В даному випадку звернення позивача до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини свідчить про наявність між сторонами спору щодо надання відповідачем матеріальної допомоги на дитину. Суд ураховує, що в силу закону відповідач як батько зобов`язаний утримувати дитину до досягнення повноліття. Приймаючи до уваги матеріальний стан сторін та всі інші обставини, передбачені\~статтею 182 Сімейного кодексу України, визнання відповідачем позову в частині про стягнення аліментів з 13.08.2024, суд приходить до висновку, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання сина [PERSON] , [INFO] , необхідно визначити в розмірі 1/4 (однієї чверті) його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку. Враховуючи, що після звернення позивачки до суду відповідачем були добровільно перераховані кошти на утримання сина [PERSON] у загальному розмірі 8973,08 грн., та відсутність заперечень представника позивачки щодо врахування цих виплат, суд приходить до висновку про необхідність зарахування вказаної суми в рахунок сплати аліментів. Щодо негайного виконання рішення суду, то суд бере до уваги, що відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Судові витрати у вигляді судового збору, позивачем за подання позовної заяви до суду не сплачувалися в силу положень п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». При цьому позивач звернулась до суду із позовною заявою 13.08.2024, тож при обчисленні судового збору суд виходить з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня 2024 року (3028,00грн.). Отже, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 1211,20 грн., оскільки позивач звільнений від сплати судового збору за даною категорією справ, на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: approved