Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-10 00:00:00

Представник позивача адвокат Бовшик М.Ю., діючи в інтересах [PERSON] звернувся в суд з позовом до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», ПрАТ «МХП» про відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що внаслідок ДТП 02.01.2022 о 08:35 год. в с. Гамарня по вул. Центральна, 2, Черкаського району, Черкаської області, [PERSON] перебуваючи з відповідачем ПрАТ «МХП» (відповідач-2) у трудових відносинах, виконуючи свої трудові обов`язки, керував транспортним засобом - ПАЗ, д.н.з. [NUMBER] , під час виконання маневру повороту ліворуч здійснив зіткнення з стоячим транспортним засобом Нива, д.н.з. [NUMBER] , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями [PERSON] порушив п.10.1 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, про що був складений протокол про адміністративне правопорушення. Згідно постанови Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 10.02.2022 водія [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність транспортного засобу ПАЗ д.н.з. [NUMBER] була застрахована згідно полісу №ЕР-204015084 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності у ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», ліміт страхового відшкодування за шкоду, заподіяну майну визначено в розмірі 130000,00 грн. Позивач, як потерпіла, звернувшись до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» (відповідач-1) щодо відшкодування з відповідною заявою і страхова компанія здійснила виплату за відшкодування шкоди внаслідок ДТП, але лише у розмірі 34756,07 грн. 09.06.2022 на рахунок [PERSON] від СК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» надійшли кошти в розмірі 34756,07 грн., як регламентна виплата, а згідно документів, які надала організація, що виконувала ремонтні роботи, сума ремонту з урахуванням запасних частин склала 47049,50 грн., а різниця в розмірі 12292,80 грн. залишилася невиплачена. Вважає, що у страховика відповідача-1 виникла відповідальність у виплаті різниці між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Крім того, [PERSON] завдана моральна шкода, яка полягає у психоемоційних стражданнях, соціальному благополуччі, що виразилося в стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку із пошкодженням її майна. Внаслідок протиправної поведінки винуватця ДТП, позивачка на деякий час була позбавлена можливості реалізувати свої уподобання та бажання. [PERSON] відчула себе ошуканою, що негативно позначилося на її психічному стані, змусило її сильно нервувати і переживати з приводу існування її сім`ї, також була змушена економити на продуктах харчування. Протиправні дії відповідачів спричинили порушення її звичного життєвого укладу, тому що у неї з`явилася необхідність відстоювати свої права у судовому порядку, витрачати на це багато свого часу та оплачувати послуги правничої допомоги, консультуватися з адвокатом. Також необхідно будо витрачати час на збирання документів для пред`явлення їх до страхової компанії, здійснювати пошук організації, яка якісно виконає ремонтні роботи. Оскільки винуватець ДТП працював водієм у ПрАТ «МХП», тому відшкодувати моральну шкоду повинен роботодавець, які позивач оцінює у розмірі 5000 грн. Просить суд стягнути з ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на користь позивача суму матеріальної шкоди в розмірі 12292,80 грн. Стягнути з ПрАТ «МХП» на користь позивача суму моральної шкоди в розмірі 5000 грн. Покласти на відповідачів відшкодування понесених позивачем судових витрат: судового збору у розмірі 1211,20 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 7000 грн. У ході розгляду справи проведено наступні процесуальні дії: Ухвалою судді від 12.10.2024 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб. Відповідачі належним чином повідомлені про розгляд справи, 12.08.2024 ними отримано ухвалу про відкриття провадження, а 20.08.2024 - позовну заяву з додатками (а.с.99-101, 114-117). 28.08.2024 від представника відповідача-2 надійшов відзив на позов, відповідно до якого позов не визнано повністю, в частині пред`явлених позовних вимог до них, а саме відшкодування моральної шкоди зазначає, що позивачем у позові вимоги не обґрунтовані ніяким аргументами. Вимоги про стягнення моральної шкоди оцінені позивачем суб`єктивно і є завищеними. Розмір заявлених позивачем та її представником витрат на правничу допомогу також вважає завищеною, категорія даної справи не є складною та не потребує значного обсягу часу для консультації клієнта, адвокат вже вивчав усі документи, коли подавав попередній позов у справі №697/701/23 (а.с.120-131). 17.09.2024 від представника відповідача-1 надійшов відзив на позов, відповідно до якого при завданні шкоди у ДТП третім особам, виникають два різних типи правовідносин, які регулюються різними нормами права. Так, відповідно до чинного законодавства страховик відшкодовує матеріальний збиток, завданий транспортному засобу, а не вартість відновлювального ремонту, про стягнення якого просить позивач. Обов`язок відшкодування майнової шкоди в повному обсязі, покладається у деліктних правовідносинах саме на особу, яка її завдала, та не може покладатися на страховика, в силу договірних відносин та законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком (ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 №1961-ІV (далі Закон). Вважає, що з відповідача може бути стягнуто у якості страхового відшкодування вартість відновлювального ремонту із врахуванням фізичного зносу т/з (матеріальний збиток) відповідно до положень Закону та висновків Верховного Суду ( постанова у справі №755/7666/19 від 15.10.2020). Обґрунтування позивачем заявлених вимог (в частині відшкодування шкоди, завданої ДТП) на підставі страхового акту та рахунку є неналежним та недопустимим доказом по відношенню до ПрАТ «УСК «Княжа ВІГ», оскільки не вважається оціненою шкодою у розумінні Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», а такий розрахунок на оплату ремонту транспортного засобу визначає повну (реальну) вартість відновлювального ремонту транспортного засобу, а страхових відшкодовує не вартість відновлювального ремонту, а розмір матеріальних збитків, із врахуванням коефіцієнту фізичного зносу. Натомість, позивач просить стягнути з відповідача-1 відновлювальний ремонт без врахування фізичного зносу, тобто із порушенням вимог положень Закону та правових висновків ВС щодо подібних правовідносин. Крім того, позивачем не надано суду Звіт/висновок про визначення вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу. Разом з тим, відповідачем-1 було виплачено позивачу страхове відшкодування, що становило 34756,07 грн., розмір якого позивачем не заперечувався. У задоволенні позову просить відмовити (а.с.194-201). Суд, дослідивши усі наявні матеріали справи, встановивши наявність обставин, яким обґрунтовуються позовні вимоги, визнавши щодо виниклих правовідносин, зумовлених встановленими фактами, а також щодо правових норм, якими врегульовані ці правовідносини, приходить до наступного. Згідно вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Стаття 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що постановою Канівського міськрайонного суду Черкаської області №697/25/22 від 10.02.2022, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на останнього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. (а.с.26,27). З тексту даної постанови вбачається, що [PERSON] 02.01.2022 о 08 год. 35 хв. в с. Гамарня, вул. Центральна, 2, керував транспортним засобом ПАЗ д.н.з. [NUMBER] та під час виконання маневру повороту ліворуч здійснив зіткнення з стоячим транспортним засобом Нива д.н.з. [NUMBER] в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями [PERSON] порушив п.10.1 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, про що був складений протокол про адміністративне правопорушення, з яким він був ознайомлений. Ч. 6 ст. 82 ЦПК України передбачено, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, в питанні, чи мали місце ці дії, (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Транспортний засіб CHEVROLET NIVA, д.н.з. [NUMBER] , належить позивачу [PERSON] , на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] (а.с.14,15). Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу CHEVROLET NIVA, д.н.з. [NUMBER] , на момент ДТП була застрахована на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів Поліс № 203911404 страховою компанією ПАТ «НАСК» ОРАНТА» (а.с.16). Відповідно до заяви позивача [PERSON] від 15.04.2022, остання звернулася до ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» з вимогою здійснити відшкодування оціненої шкоди заподіяної в результаті ДТП, що сталася 02.01.2022 о 09:30 год. в с. Гамарня по вул. Центральна, 2, під час якої [PERSON] керував транспортним засобом ПАЗ д.н.з. [NUMBER] , здійснив маневр повороту ліворуч та зіткнувся з іншим транспортним засобом Нива д.н.з. [NUMBER] (а.с.17,153). Цивільно-правова відповідальність відповідача-1, забезпечений транспортний засіб марки ПАЗ д.н.з. [NUMBER] , була застрахована згідно полісу №ЕР-204015084 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності у ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп»», ліміт страхового відшкодування за шкоду, заподіяну майну визначено в розмірі 130000 грн. (а.с.32,154). Згідно із звітом № 2222 від 08.06.2022 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу автомобіля марки CHEVROLET NIVA, д.н.з. [NUMBER] , складеним ФОП [PERSON] , вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля після аварійного пошкодження КТЗ CHEVROLET NIVA, д.н.з. [NUMBER] станом на 02.01.2022 дорівнює з урахуванням ПДВ на запасні частини, але без врахування ВТВ 37383,32 грн. (а.с.48-60). Зазначене також підтверджується ремонтною калькуляцією №Д2222 від 08.06.2022, Актом огляду транспортного засобу (дефектною відомістю) від 06.01.2022 та фототаблицями до звіту про оцінку № 2222 від 08.06.2022 (а.с.61-74). Відповідно розрахунку суми страхового відшкодування до справи №22000051817 від 09.06.2022, платіжного доручення від 09.06.2022, страховиком було виплачено на банківський рахунок позивача [PERSON] суму страхового відшкодування в розмірі 34781,07 грн. (а.с.75,76). Факт здійснення позивачем відновлювального ремонту належного їй транспортного засобу CHEVROLET NIVA, д.н.з. [NUMBER] підтверджується наявними у справі доказами: - актом виконаних робіт від 13.01.2022, на суму 29970,00 грн. (а.с.44-45); - рахунком- фактурою від 14.01.2022 на суму 17079,50 грн. (а.с.46); - нарядом-замовленням на надання послуг з технічного обслуговування і ремонту КТЗ від 07.06.2022 №48, Актами передання-приймання КТЗ, його складових частин для надання послуг з технічного обслуговування і ремонту від 07.06.2022 та від 24.06.2022, складених між ПрАТ «КАНІВ-ЛАДА» в особі [PERSON] та [PERSON] , квитанціями до касового прибуткового ордеру №107 від 17.06.2022, №124 від 24.06.2022. Загальна сума понесених витрат позивачем складає 47049,50 грн. (а.с.34-47). Щодо заявленої вимоги про відшкодування матеріальної шкоди, суд зазначає наступне. Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 ЦК України). Відповідно до статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Згідно з пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю здоров`ю, майну третьої особи. За змістом частини першої статті\~28, статті\~29 Закону\~ України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана, зокрема, з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу\~відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з\~евакуацією транспортного засобу з місця ДТП\~до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Таким чином обов`язком страховика є відшкодування витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу. За змістом статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що сторонами не оспорюється факт ДТП за участі позивача та водія [PERSON] (перебував у трудових відносинах з ПАТ «МХП»), наявність вини останнього та отримання позивачем від страхової компанії - ПАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» суми страхового відшкодування. Предметом даного спору є стягнення різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), оскільки виплаченого страхового відшкодування недостатньо для відновлення становища пошкодженого майна позивача. Визначення розміру матеріального збитку при настанні страхового випадку повинно бути підтверджено належним засобом доказування, зокрема, звітом (актом) про оцінку майна, який повинен відповідати вимогам Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» та Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395 (з відповідним змінами) (правові висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 03.06.2021 по справі №461/2217/19 та від 19.09.2018 по справі №753/21177/16-ц). Розмір відшкодування шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Верховний Суд України у постанові від 02.12.2015 у справі № 6-691цс15 дійшов висновку, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки у цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України щодо відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика. Таким чином, розмір страхової виплати (страхового відшкодування), якщо страховик визначає його меншим страхової суми (ліміту його відповідальності), може бути оспорений особою, яка завдала шкоди, якщо ця особа виконала свій обов`язок перед потерпілим, у тому числі й частково відшкодувала шкоду згідно зі статтею 1194 ЦК України, але вважає, що страховик порушив умови договору, здійснив потерпілому страхову виплату (страхове відшкодування) не в повному обсязі, що призвело до безпідставного збільшення обсягу її (особи, яка завдала шкоди), відповідальності. Аналогічні по суті висновки викладено у постановах Верховного Суду від 14.02.2018 у справі № 754/1114/15-ц, від 13.06.2019 у справі № 587/1080/16-ц, від 17.10.2019 у справі № 370/2787/18, від 30.10.2019 у справі № 753/4696/16-ц, від 21.02.2020 у справі № 755/5374/18, від 22.04.2020 у справі № 756/2632/17, від 15.10.2020 у справі №755/7666/19, від 22.04.2021 у справі №759/7787/18, підстав відступати від яких суд не вбачає. Оскільки ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» виплатило [PERSON] страхове відшкодування у розмірі, визначеному ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів», вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням фізичного зносу деталей, то у страховика не виникло обов`язку з відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, незважаючи на те, що збитки є меншими від страхової суми (ліміту відповідальності). Наведене узгоджується із правовим висновком, викладеним у постановах Верховного Суду від 09.11.2022 у справі № 497/470/2021, та від 16.02.2022 по справі №709/370/20 (якою було скасовано постанову Черкаського апеляційного суду, постановлену у справі з тотожних правовідносин). Таким чином, враховуючи викладене позовні вимоги [PERSON] пред`явлені до відповідача-1 в частині відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП не підлягають до задоволення. Щодо вимоги про відшкодування з відповідача-2 моральної шкоди, суд зазначає наступне. Згідно з ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті (ч. 1 ст. 1167 ЦК України). Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб (п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»). Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості (п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»). При визначені розміру моральної шкоди, суд враховує, що майно позивача ушкоджено внаслідок ДТП та те, що внаслідок ушкодження майна, позивач перенесла душевні страждання, викликані дискомфортом у вигляді емоційного стресу і не можливістю певний час використовувати свою власність за її прямим призначенням, а тому, позовні вимоги про стягнення моральної шкоди підлягають частковому задоволенню у розмірі 2000,00 грн. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ним Кодексом. Згідно з статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у спразі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Таким чином, враховуючи вище викладене, оцінивши всі надані докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме стягненню на користь позивача з відповідача-2- ПрАТ «МХП» 2000,00 грн. моральної шкоди. Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду з даним позовом понесено судові витрати на загальну суму 8211,20 грн., а саме: судовий збір на загальну суму 1211,20 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн. (а.с.1,93). Вимоги позивача задоволено частково, а саме на 11,57% (2000х100:17292,8), при цьому частка заявлених до стягнення з ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» становить 71,09% (12292,80*100/17292,8), а з ПрАТ «МХП» становить 28,91% (5000*100/17292,8). 11,57% від понесених позивачем судових витрат у розмірі 8211,20 грн. становить 950,04 грн., з них до стягнення з відповідача-2 на користь [PERSON] підлягають 28,91%, що становить 274,66 грн. (950,04*28,91/100).

Outcome: partial