Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-13 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулись до Кілійського районного суду Одеської області з позовом до Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області, [PERSON] про встановлення юридичного факту та визнання права власності на спадкове майно. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачі вказали, що [INFO] помер рідний дід сторін - [PERSON] , який на день смерті проживав в [ADDRESS] . Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно, яке складається з: земельної ділянки загальною площею 3,14 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Фурманівської сільської ради Кілійського району Одеської області (земельна ділянка площею 1,6096 га з кадастровим номером земельної ділянки 5122385100:01:002:0519 та земельна ділянка площею 1,5305 га з кадастровим номером земельної ділянки 5122385100:01:002:0518), відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД № 051417, виданого 21.12.2004 року, однак вказаний державний акт втрачений. Після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилась, оскільки з заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався. В період часу з травня 2008 року до моменту смерті [PERSON] , позивачі проживали разом з ним, оскільки він потребував сторонньої допомоги і його доньки [PERSON] та [PERSON] , яка померла [INFO] прохали їх про це, оскільки самі не мали через працю можливості доглядати батька. На підставі вищезазначеного, позивач просить суд: -встановити факт спільного проживання та прийняття спадщини відповідно [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] після смерті [PERSON] , який помер [INFO] ; -визнати за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] право власності на земельну ділянку площею 1,5305 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Фурманівської сільської ради Кілійського району Одеської області з кадастровим номером земельної ділянки 5122385100:01:002:0518 відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД № 051417, виданого 21.12.2004 року згідно спадкування після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . -визнати за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] право власності на земельну ділянку площею 1,6096 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Фурманівської сільської ради Кілійського району Одеської області з кадастровим номером земельної ділянки 5122385100:01:002:0519 відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД № 051417, виданого 21.12.2004 року згідно спадкування після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився. Представник позивача [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність та у відсутність позивача, заявлені вимоги підтримав у повному обсязі. Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Представник відповідача, Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області, в підготовче судове засідання\~ не з`явився, надав відзив в якому просив суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, заявлені вимоги визнала у повному обсязі. На підставі письмових заяв усіх учасників справи, суд за відсутності сторін, ухвалює рішення в підготовчому судовому засіданні у зв`язку з визнанням відповідачем позову та на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 200, 223, 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне: Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 02.06.1964 року Кілійським міськбюро ЗАГС Одеської області вбачається, що [PERSON] народилась [INFO] , батьками записані [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 140 від 02.06.1964 року, /а. с. 17/. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 04.06.1992 року вбачається, що [PERSON] народилась [INFO] , батьками записані [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 398 від 16.12.1953 року, /а. с. 20/. Шлюб [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований 06.11.1982 року, рай ЗАГС м. Кілія Одеської області, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , актовий запис № 190 від 06.11.1982 року, /а. с. 17/. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданого 08.05.1991 року Кілійським райвідділом загс Одеської області вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 08.05.1991 року було зроблено відповідний актовий запис № 74, /а. с. 18/. Відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 29.08.1998 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Кілійського району Одеської області вбачається, що шлюб [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] був зареєстрований 29.08.1998 року, актовий запис № 73 від 29.08.1998 року, /а. с. 18/. Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя № 00045190255 від 24.05.2024 року вбачається, що 24.11.1973 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , /а.с. 23/. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 28.04.1977 року м. Кілія р/в ЗАГС Кілійського району Одеської області вбачається, що [PERSON] народився [INFO] , батьками записані [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 113 від 28.04.1977 року, /а. с. 19/. Шлюб [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] був зареєстрований 03.03.1989 року Кілійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим повторно 07.08.2018 року, актовий запис № 46 від 03.03.1989 року, /а. с. 21/. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 21.07.1989 року м. Кілія райвідділ ЗАГС вбачається, що [PERSON] народилась [INFO] , батьками записані [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 228 від 21.07.1989 року, /а. с. 16/. Шлюб [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] був зареєстрований 28.10.2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим повторно 28.08.2018 року Кілійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 133 від 28.10.2011 року, /а. с. 22/. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 02.12.2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області вбачається, що [PERSON] померла [INFO] , актовий запис № 326 від 02.12.2008 року, /а. с. 15/. Згідно свідоцтва\~про смерть\~серії [NUMBER] ,\~виданого повторно\~10.07.2015\~року Відділомдержавної\~реєстрації актів\~цивільногос атну\~реєстраційної служби\~Кілійського районного\~управління юстиції\~в Одеській\~області \~вбачається,\~що [PERSON] \~помер [INFO] ,\~актовий запис\~№ 24 від 25.12.2006 року. Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД № 051417, виданого 21.12.2004 року Кілійською районною державною адміністрацією вбачається, що [PERSON] на підставі розпорядження Кілійської районної державної адміністрації від 20.07.2004 року № 386 є власником земельної ділянки площею 3,14 га (земельна ділянка\~площею 1,6096\~га з\~кадастровим номером\~земельної ділянки\~5122385100:01:002:0519\~та земельна\~ділянка площею\~1,5305\~га з\~кадастровим номером\~земельної ділянки\~5122385100:01:002:0518) у межах згідно з планом, яка розташована на території Фурманівської сільської ради Кілійського району Одеської області, мас. № 4, діл. № 43, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010452200320, /а. с. 24/. Відповідно до повідомлення Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області за вих. № 1013/01-16 від 06.09.2024 року вбачається, що після смерті [PERSON] , який помер [INFO] спадкова справа не заводилась. Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №78230988 від 05.09.2024 року, інформація відносно [PERSON] , 1931 року народження, як заповідача відсутня, /а.с.48-50/. Згідно акту про встановлення фактів від 11.10.2024 року, кладеного депутатом Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області вбачається, що [PERSON] , який помер [INFO] був зареєстрований в [ADDRESS] . На момент його смерті за вказаною адресою [PERSON] був зареєстрований самостійно, але з квітня 2006 року до дня смерті з ним також фактично мешкали онуки [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що додатково підтверджують сусіди. При ухваленні рішення суд керувався наступними правовими нормами: Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно вимог ч. 2 ст. 315 ЦПК України та роз`яснень, що містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.95 №5, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядаються в судовому порядку, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх установлення. Зважаючи на встановлені з досліджених доказів обставини справи, суд приходить до висновку, що факт спільного проживання та прийняття спадщини відповідно [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи. Стосовно визнання права власності на земельну ділянку за позивачами, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», виникнення права власності на нерухоме майно підтверджується свідоцтвом про право власності і видається, зокрема, фізичним чи юридичним особам у разі безоплатної передачі їм земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності за рішеннями органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування. На підставі наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 9 вересня 2013 року № 537 втратила чинність Інструкція про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затверджена наказом Державного комітету із земельних ресурсів від 22 червня 2009 року № 325, якою було врегульовано, серед іншого, питання видачі нового державного акта взамін зіпсованого. Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до п.п. 4.15 п. 4 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України\~ 22.02.2012 року за №\~282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу I цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного Порядку за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст.\~263\~ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом також встановлено, що в зв`язку з тим, що позивачі\~не мають можливості отримати свідоцтво про право на спадщину через відсутність оригіналу правовстановлюючого документи, позбавлені можливості інакше ніж у судовому порядку оформити свої спадкові права, відповідно її право на спадщину підлягають судовому захисту шляхом його визнання на підставі ст. 16 ЦК України, а позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved