Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Володимирецької селищної ради Вараського району Рівненської області про визнання права власності на спадкове майно, а саме на земельну частку (пай) розміром 2,21 га, на підставі сертифіката серія РВ №003649, виданого 05.12.1996. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що [INFO] померла її матір [PERSON] .. Після смерті спадкодавця [PERSON] , відкрилася спадщина на майно, яке складається із сертифікату на право на земельну частку (пай) серія РВ №003649 загальною площею 2,21 в умовних кадастрових гектарів. Отримати свідоцтво про право на спадщину за законом в нотаріальному порядку немає можливості, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документу, який обов`язково необхідно подати в оригіналі державному нотаріусу для оформлення права на спадщину та видачі свідоцтва про право на спадщину. Листом Володимирецької районної державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції від 03.07.2024 в оформленні права власності на спадкове майно за законом позивачці було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій. Просить позов задовольнити. визнати за нею право власності на спадкове майно за законом. Також просила розглянути справу без її участі. Вказаний позов надійшов до Володимирецького районного суду 08.07.2024. Ухвалою суду від 19.07.2024 у даній справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 03.09.2024 було закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Представник відповідача Володимирецької селищної ради не заперечував проти задоволення позову, про що надіслав суду письмову заяву, клопотав про розгляд справи без участі представника селищної ради. Згідно ч. 2 ст.191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Розгляд справи здійснюється без фіксування судового засідання технічними засобами, відповідно до ч.2 ст. 279 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. [INFO] померла [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть останньої, серії [NUMBER] . Після смерті [PERSON] , відкрилась спадщина у вигляді майна та майнових прав, до складу якої у відповідності до ст.1218 ЦК України входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились у зв`язку з його смертю. За життя [PERSON] , належав сертифікат на право на земельну частку (пай), що підтверджується сертифікатом серія РВ №003649 загальною площею 2,21 в умовних кадастрових гектарів. Факт родинних відносин позивачки та спадкодавиці підтверджується свідоцтвом про народження позивачки серія [NUMBER] , згідно якого її прізвищем при народженні є « [PERSON] », а її матір`ю є [PERSON] . Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища після реєстрації шлюбу із [PERSON] позивачка отримала прізвище « [PERSON] », яке залишилось в неї після розірвання цього шлюбу згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серія [NUMBER] . В послідуючому після реєстрації шлюбу із [PERSON] позивачка отримала прізвище « [PERSON] », свідоцтво про одруження серія [NUMBER] . Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились у зв`язку з його смертю. Як вбачається зі змісту ст. 177, 178 ЦК України, об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага. Об`єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід`ємними від фізичної чи юридичної особи. Також згідно роз`яснювального листа про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину який виданий Володимирецькою державною районною нотаріальною конторою 03.07.2024 №865/01-16, вбачається, що оформити спадкові права на земельну ділянку через нотаріальну контору [PERSON] , не має можливості, через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу. Рекомендовано звернутися до суду за захистом своїх порушених прав чи інтересів. Відповідно до ч.4 ст.25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Як зазначено в п.11 ч.1 ст.346 ЦК України, однією із підстав припинення права власності є смерть власника. Згідно ст.1217 ЦК України , спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. (ч.5 ст. 1268 ЦК України). У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. (ст. 1261 ЦК України) Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно зі статтею 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки па підставі: придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; прийняття спадщини; виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю). Згідно зі статтею 125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Однак, відсутність державного акту на право власності на земельні ділянки не спростовує факту наявності у нього права власності на ці земельні ділянки і не може бути підставою позбавлення права спадкоємця на спадкове майно. Спадкодавець фактично мав у власності спірні земельні ділянки на підставі сертифікату на земельну частку (пай). Зокрема, як це вбачається з пунктів 16, 17 розділу Х Перехідні положення Земельного Кодексу України, громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Згідно ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що за життя [PERSON] , набула право власності на земельні ділянки, яке підтверджувалось відповідним сертифікатом, який в подальшому не був замінений Державним актом, не залишила заповіту. Позивачка [PERSON] , являється спадкоємцем за законом першої черги, проте відсутність оригіналу правовстановлюючих документів на земельну ділянку унеможливлює їй оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі, суд вважає позовні вимоги позивачки обґрунтованими у зв`язку з чим її позов підлягає задоволенню. Питання про повернення сплаченого при подачі позовної заяви судового збору позивачка не ставить. На підставі наведеного,

Outcome: approved