Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-16 00:00:00

Представник акціонерного товариства «Сенс Банк» (далі - АТ «Сенс Банк») звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором №50139042 у розмірі 373\~399, 53 грн. та витрати по сплаті судового збору. В обґрунтування позову зазначено, що 14.07.2021 року [PERSON] уклала з АТ «Альфа-Банк» угоду про надання споживчого кредиту №501339042. Відповідно до умов кредитного договору Банк зобов`язався надати Позичальнику кредит, а Позичальник зобов`язався в порядку та на умовах, визначених кредитним договором повертати кредит, сплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. Умовами кредитного договору передбачено, що у випадку невиконання Позичальником умов договору останній зобов`язаний достроково виконати всі боргові зобов`язання перед Банком протягом 30-ти календарних днів з дня отримання від Банку інформації. Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання Позичальнику кредиту. [PERSON] своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконала, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 373\~399,53 грн., з яких: 238 578,68 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 134 820,85 грн. - заборгованість по відсотках. 12.08.2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». Запис про зміну найменування позивача внесено до Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних-осіб підприємців та громадських формувань 30.11.2022 року. На адресу [PERSON] направлено досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань, проте вона залишена останньою без реагування. Відповідач свідомо не скористалася своїм правом на дотримання строку для погашення заборгованості за кредитним договором. У зв`язку з викладеним, представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом. Представник позивача в судове засідання не з`явився, але надіслав клопотання, в якому просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити, не заперечував проти винесення судом заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялася належним чином, проте конверти з повістками повернулися на адрес суду з відміткою «адресат відмовився». Клопотання про розгляд справи за відсутності відповідача до суду не надходило. Відзив на позовну заяву не надала. Згідно з положеннями ч.1\~ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Отже, враховуючи згоду представника позивача на проведення заочного розгляду справи, відсутність відзиву на позовну заяву, належне повідомлення відповідача, яка причини неявки не повідомила, суд доходить висновку про можливість розгляду справи в заочному порядку, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам\~ст. 280 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Судом, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне. Судом встановлено, що 14.07.2021 року [PERSON] підписала у АТ «Альфа-Банк» оферту на укладання угоди про надання споживчого кредиту №501339042, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, на наступних умовах: тип кредиту - кредит готівкою; сума кредиту - 250\~000 грн.; процентна ставка, % річних - 37%, тип ставки - фіксована. Процентна ставка може бути змінена шляхом укладення відповідної додаткової угоди; строк кредиту - 60 місяців. Дата повернення кредиту - 14.07.2026 року. Підставою для укладення даної угоди є Договір про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк». Кредит надається позичальнику для: - повернення заборгованості за кредитним договором №501290123 від 19.01.2021 року, розмір - 234 583,63 грн., спосіб видачі - переказ коштів на рахунок № [NUMBER] , відкритий в АТ «Альфа-Банк»; - власних потреб, розмір - 15\~416, 37 грн., спосіб видачі - переказ коштів на рахунок № [NUMBER] , відкритий в АТ «Альфа-Банк». Умови кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії: тип кредиту - відновлювальна кредитна лінія; сума кредиту - до 200\~000 грн.; процентна ставка, % річних - 26%, тип ставки - фіксована. Процентна ставка може бути змінена шляхом укладення відповідної додаткової угоди; строк дії кредитної картки - 3 роки з моменту випуску. Додатком №1 до угоди про надання споживчого кредиту №501339042 від 14.07.2021 року є графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної річної процентної ставки з урахуванням вартості всіх супровідних послуг, з яким [PERSON] була ознайомлена, що підтверджується її підписом. 14.07.2021 року представником АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] було підписано анкету-заяву про акцепт публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк» на укладання договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк». Підписанням цієї анкети-заяви [PERSON] підтвердила акцепт публічної пропозиції та укладення договору між нею та ПАТ «Альфа-Банк» на умовах, викладених в публічній пропозиції та додатках до договору, що розміщені на веб-сторінці договору. 14.07.2021 року [PERSON] була ознайомлена з паспортом споживчого кредиту, в якому міститься інформація про основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, що підтверджується підписом відповідача. [PERSON] було підписано додаток Ф2 до податкової декларації про майновий стан і доходи. 14.07.2021 року грошові кошти у сумі 250\~000 грн. були перераховані на рахунок [PERSON] , призначення платежу: надання кредиту за кредитним договором №501339042 вiд 14.07.2021 року, що підтверджується меморіальним ордером №398347137. З виписки по особовому рахунку, виданої за період з 14.07.2021 року по 24.08.2023 року вбачається, що Банком були виконані умови кредитного договору, грошові кошти у сумі 250\~000 грн. були зараховані на рахунок відповідача. Випискою підтверджується, що [PERSON] частково здійснювала погашення заборгованості, що свідчить про визнання останньою факту укладання кредитного договору. Відповідно до витягу з державного реєстру банків, 01.12.2022 року АТ «Альфа-Банк» змінило назву на «АТ «Сенс Банк». Станом на 24.08.2023 року загальний розмір заборгованості [PERSON] перед АТ «Сенс Банк» за кредитним договором №501339042 від 14.07.2021 року становить 373 399,53 грн., з яких: 238 578,68 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 134 820,85 грн. - заборгованість по відсотках, що відображено у розрахунку заборгованості. \~ \~ \~ \~ 25.01.2024 року представником АТ «Сенс Банк» було надіслано на адресу [PERSON] досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань, в якій АТ «Сенс Банк» вимагало протягом 30 календарних днів з моменту отримання письмової вимоги Банку, але в будь-якому випадку не пізніше 35 календарних днів з моменту надсилання даної вимоги, усунути порушення умов Кредитного договору та погасити заборгованість в розмірі простроченого боргу, у випадку невиконання, - достроково повернути кредит у повній непогашеній сумі та сплатити всі нараховані і несплачені проценти за користування кредитом, комісії, а саме: 373399,53 грн. Роз`яснено, що у разі невиконання даної вимоги, АТ «Сенс Банк» змушений буде звернутися за захистом своїх порушених прав та законних інтересів до суду з метою стягнення існуючої заборгованості. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. (ч. 1, ч. 3 ст. 509 ЦК України). Відповідно до ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 634 ЦК України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно положень ч.2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч.1 ст. 1055 ЦК України). Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (ч.ч.1,2 ст. 1056-1 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України). Стаття 525 ЦК України забороняє односторонню відмову від зобов`язання або односторонню зміну його умов. З матеріалів справи вбачається, що АТ «Альфа-Банк» (змінено назву на АТ «Сенс Банк») свої зобов`язання за кредитним договором №501339042 від 14.07.2021 року виконало у повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених зазначеним договором. В порушення вимог Закону, [PERSON] в односторонньому порядку відмовилася від виконання договірних зобов`язань, в установлені строки заборговані суми не повернула. 03.07.2019 року Великою Палатою Верховного Суду в справі №342/180/17 (провадження №14-131цс19) прийнято постанову щодо стягнення грошових коштів по договору приєднання, за змістом якої банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У постанові Верховного Суду від 13.05.2020 року у справі № 219/1704/17 вказано, що за загальним правилом тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову, покладається на позивача. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданої відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справ або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). Статті 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК України). Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, а також достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості. Натомість, [PERSON] не надала в судове засідання доказів, які б підтверджували належне виконання нею зобов`язань, які б спростовували суму заборгованості перед позивачем та позовні вимоги взагалі. З урахуванням викладеного, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, права позивача порушені, оскільки відповідач не виконує взяті на себе зобов`язання та підлягають судовому захисту шляхом стягнення з [PERSON] на користь АТ «Сенс Банк» заборгованості у розмірі 373\~399,53 грн. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з меморіального ордеру №297805017 від 13.03.2024 року, за подання даного позову до суду, позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 5600,99 грн., а тому, у зв`язку з повним задоволенням позовних вимог, вказані судові витрати підлягають стягненню з [PERSON] на користь АТ «Сенс Банк».

Outcome: approved