Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-10 00:00:00

12 липня 2003 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів громадянського стану Золотоніського міського управління юстиції Черкаської області, про що було зроблено відповідний актовий запис №73. \~ \~ \~ \~У результаті укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] ». Сторони мають спільних дочок, які на час подачі позову є повнолітніми. \~ \~ \~ \~Позивач наполягає, що шлюбні відносини між подружжям припинені. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, шлюбних відносин не підтримують. Причиною розпаду сім стало те, що подружжя мають різного складу характери, різні погляди на сімейне життя, відсутність взаєморозуміння, подружжя втратили почуття кохання та поваги один до одного. На примирення позивач не погоджується, так як вважає, що причини, які спонукають його наполягати на розірванні шлюбу є обгрунтованими і вжиття заходів для примирення не виправить стан шлюбних відносин. Оскільки сторони не підтримують шлюбних відносин, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, а тому вважаючи, що примирення неможливе, позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу із [PERSON] . У судове засідання позивач не з`явився, надав суду заяву, в якій просив розгляд справи здійснювати за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував у разі повторної неявки відповідача. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилась, хоча належним чином повідомлялась судом за місцем постійної реєстрації про суть позову, час та місце розгляду справи, не звернулась до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності чи про відкладення розгляду справи на іншу дату, відзив на позов не подав. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки відповідач в судове засідання повторно не з`явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, та не повідомила про причини своєї неявки, із будь-якими клопотаннями до суду не зверталася та відзиву на позовну заяву не направляла, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення суду за наявними в матеріалах справи доказами. Так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд, враховуючи письмову заяву позивача розглядає справу за відсутності сторін, по матеріалах справи заочно. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до повного задоволення з наступних підстав. Згідно із ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає і ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН від 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки та жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Нормами ч. 3 та ч. 4 ст. 56 СК України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно із роз`ясненнями п. 10 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №\~11\~від 21.12.2007\~р.\~«Про практику\~застосування судами\~законодавства при\~розгляді справ\~про право\~на шлюб,\~розірвання шлюбу,\~визнання його\~недійсним та\~поділ спільного\~майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Судом встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин є те, що між сторонами відсутнє взаєморозуміння та почуття кохання і поваги. Родина фактично не існує і її відновлення неможливо при обставинах зазначених позивачем, їх шлюбний союз розпався, жодних клопотань щодо примирення сторони не заявляли. Оскільки у судовому засіданні було достовірно встановлено, що збереження шлюбу неможливе, так як сторони подружніх стосунків не підтримують, мір до примирення не приймають, а їх дії фактично свідчать про те, що вони обоє бажають вказаний шлюб розірвати, вільної згоди позивача на проживання у шлюбі немає, а тому суд вважає, що подальше спільне життя подружжя буде суперечити інтересам позивача, і за таких обставин приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] . Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Нормами ст. 113 СК України визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд також приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь держави судових витрат відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~На підставі зазначеного та

Outcome: approved