Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-20 00:00:00

29.04.2024 року Виконавчий комітет Червоноградської міської ради Львівської області звернувся до суду з позовом, яким просить позбавити [PERSON] батьківських\~прав відносно\~її малолітнього\~сина [PERSON] ,\~ [INFO] .\~ Свої\~вимоги позивач\~обґрунтовує тим,\~що листом\~старости с.Межиріччя\~Ольги Лемехи\~№10436-2023\~від 21.03.2023\~,\~де проживала\~ [PERSON] \~разом з\~малолітньою дитиною\~ [PERSON] ,\~повідомлено про\~те,\~що [PERSON] \~неодноразово не\~ночувала вдома,\~залишаючи малолітню\~дитину без\~догляду,\~вживає алкогольні\~напої,\~дитина часто\~голодна,\~брудна,\~потребувала огляду\~лікарів.\~ [PERSON] \~мала неадекватну\~поведінку. Рішенням виконавчого комітету Червоноградської міської ради N?182 від 20.12.2022 року сім?ю [PERSON] було скеровано під соціальний супровід Червоноградському центру соціальних служб. Згідно листа Червоноградського міського центру соціальних служб від 21.03.2023 року, здійснюючи соціальний супровід сім?ї виявили, що [PERSON] кілька днів відсутня по місцю проживання, малолітньою дитиною опікується сестра [PERSON] , в якої теж є двохрічна донька [PERSON] . Оскільки, така ситуація може загрожувати життю та здоров?ю дитини, на засідання комісії з питань захисту прав дитини Червоноградської міської ради була викликана мати [PERSON] , яка заявила про те, що на даний час вона не має умов для проживання разом з дитиною та засобів для утримання дитини, просила тимчасово влаштувати дитину, на не тривалий час, у комунальне некомерційне підприємство Львівської обласної ради «Львівський обласний спеціалізований будинок дитини «Любисток», про що написала відповідну заяву. Рішенням виконавчого комітету Червоноградської міської ради від 28.03.2023р. N?46 було направлено малолітнього [PERSON] , [INFO] , у комунальне некомерційне підприємство Львівської обласної ради «Львівський обласний спеціалізований будинок дитини «Любисток» на повне державне забезпечення за заявою матері. Листом від 17.04.2024р. N?204 адміністрація КНП ЛОР «Львівський обласний спеціалізований будинок дитини «Любисток» повідомила, що за час перебування малолітнього [PERSON] в закладі, з 22.03.2023р. його мати [PERSON] відвідувала сина лише кілька разів, а саме: 13.04.2023 р.,17.06.2023р., 07.09.2023 р. Листом Червоноградського міського центру соціальних служб N?132/02 від 23.04.2024р. було проінформовано про ситуацію, яка виникла в сім?ї [PERSON] : « У результаті роботи було здійснено неодноразові візити в сім?ю, проведено профілактичні бесіди щодо належного виконання батьківських обов?язків, та догляду за новонародженим сином. З жінкою проводилась робота психолога мобільної бригади соціально-психологічної допомоги жертвам постраждалим від домашнього насильства Червоноградського району, але поведінка жінки не змінилася, вона недбало ставилася до виконання батьківських обов?язків, що стало причиною відібрання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Після поміщення дитини в КНП ЛОР «Любисток», фахівці ЧМЦСС намагалися налагодити співпрацю з відповідачкою, з метою формування навичок відповідального батьківства та повернення сина в біологічну сім?ю. Проте, остання постійно змінює місце проживання і контакти, не виходить на зв?язок, що унеможливлює подальшу роботу. 25.07.2023р. сім?ю було знято із соціального супроводу із негативним результатом». Вказує, що [PERSON] впродовж тривалого часу неналежно виконує батьківські обов?язки по утриманню малолітнього сина [PERSON] , веде аморальний спосіб життя, продовжує зловживати алкогольними напоями, неодноразово притягалася до кримінальної, адміністративної відповідальності Червоноградським міським судом Львівської області та Сокальським районним судом Львівської області, не стала на шлях виправлення. Зокрема, [PERSON] притягувалась до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП (невиконання батьками або особами, що їх замінюють, обов?язків щодо виховання дітей). Вважає, що проживання дитини з матір?ю загрожує її життю та здоров?ю, тому рішенням виконавчого комітету Червоноградської міської ради від 23.04.2024 р. N? 74 п.14 вирішено направити до Червоноградського міського суду позовну заяву про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно сина [PERSON] , [INFO] . Ухвалою від 30.04.2024 року прийнято позовну\~заяву\~до\~розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі. Ухвалою від 18.04.2024 судом закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 22.07.2024 року. Відповідачка в судове засідання не з`явилась. Поштові відправлення на її ім`я повернулись на адресу суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання» та «адресат відсутній за вказаною адресою», а відтак вважається такою, що повідомленна належним чином про час та місце розгляду справи. \~ \~ \~ \~За таких обставин, відповідно до ч.1\~ст.280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача та його представника проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Свідок [PERSON] , яка є провідним фахівцем Червоноградського центру соціальних служб в судовому засіданні вказала, що в 2022 році службі повідомили, що відповідачка самостійно народила дитину, їй допомагала народжувати сестра з психічними відхиленнями. Червоноградська міська рада прийняла рішення взяти цю сім?ю під нагляд. Відповідачка проживала із сестрою, цивільним чоловіком та дитиною, у сім`ї завжди виникали конфлікти, внаслідок яких були виклики правоохоронних органів. Благодійні фонди забезпечували сім`ю речами першої необхідності для дитини, зокрема: коляскою, памперсами, продуктами харчування. Також відомо, що відповідачка ходила з проханням до жителів села про збір коштів на харчування для дитини, а у гуманітарний штаб - про надання допомоги для придбання одягу для дитини, тому було складено повідомлення в службу по справам дітей про загрозу життю та здоров?ю дитини. Служба намагалась виправити ситуацію, хотіли допомогти, проте вона не йде на контакт і виправлятись не бажає. Свідок [PERSON] , яка є старостою с.Межиріччя в судовому засіданні вказала, що неодноразово приходила до відповідачки та допомагала зробити все, щоб допомогти їй із дитиною, однак вона не йде на контакт, не робить нічого можливого, щоб побачитись із дитиною. В [PERSON] забрали дитину тому, що вона віддала комусь свою дитину (говорила, що викине дитину із вікна). Їй відомо, що відповідачка разом із сестрою нагодували трьохмісячну дитину цукерками, внаслідок чого дитину госпіталізували. \~ \~ \~ \~Заслухавши пояснення представника позивача, свідків, дослідивши письмові докази у справі, всебічно та повно з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про задоволення позову виходячи з наступного: Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] є матір`ю [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , актовий запис №11(а.с.8) Листом Червоноградського міського центру соціальних служб від 23.04.2024р. №132/02 суд було проінформовано про ситуацію, яка виникла в сім`ї [PERSON] . Зокрема, що ними здійснено неодноразові візити в сім`ю, проведено профілактичні бесіди щодо належного виконання батьківських обов`язків, та доглядом за новонародженим сином. З жінкою проводилась робота психолога мобільної бригади соціально-психологічної допомоги жертвам постраждалим від домашнього насильства Червоноградського району, але поведінка жінки не змінилася, вона недбало ставилася до виконання батьківських обов`язків, що стало причиною відібрання малолітнього сина. Після поміщення дитини в КНП ЛОР «Любисток», фахівці ЧМЦСС намагалися налагодити співпрацю з клієнткою, з метою формування навичок відповідального батьківства та повернення сина в біологічну сім`ю. Проте [PERSON] постійно змінювала місце проживання і контакти, не виходила на зв`язок, що унеможливлювало подальшу роботу. 25.07.2023 сім`ю було знято із соціального супроводу із негативним результатом. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.8, ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України; виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно з вимогами ч.4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо вихованню дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти (п.2 ч.1 ст.164 СК України). Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років (ст.165 СК України). Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Саме такий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 19 грудня 2018 року у справі № 127/15087/17-ц, а за ч.2 ст.36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Верховний Суд забезпечує однакове застосування норм права судами різних спеціалізацій у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом, а у ч.4 ст.263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, найбільше відповідає інтересам дитини та відповідатиме таким засадам сімейного законодавства як справедливість, добросовісність і розумність (ч.9 ст.7 СК України). Саме такий захід підлягає застосуванню до відповідача, який байдужий до вирішення спірного питання з огляду на відсутність від нього пояснень з даного приводу. Встановлено, що [PERSON] впродовж тривалого часу неналежно виконує батьківські обов`язки по вихованню та утриманню малолітнього сина, веде аморальний спосіб життя, продовжує зловживати алкогольними напоями, неодноразово притягалася до кримінальної, адміністративної відповідальності, в тому числі за ч.1 ст.184 КУпАП, Червоноградським міським судом Львівської області та Сокальським районним судом Львівської області, не стала на шлях виправлення. З огляду на вищевикладене, суд вважає, що при розгляді справи знайшли підтвердження обставини, що відповідачка неналежним чином виконує свої батьківські обов`язки по відношенню до малолітнього сина, без поважних причин залишивши його без батьківської уваги та турботи, при цьому має місце відсутність перешкод у спілкуванні з сином та позивачем доведено, що поведінка відповідачки відносно малолітнього сина є свідомим нехтуванням нею своїми батьківськими обов`язками, що свідчить про наявність підстав для позбавлення відповідачки батьківських прав. З урахуванням повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи суд приходить висновку, що позов є підставним і обґрунтованим та підлягає задоволенню. Питання судових витрат слід вирішити у відповідності до ст.141,142 ЦПК України.

Outcome: approved