Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-22 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом та заявою про збільшення позовних вимог, в яких просить визначити спосіб її участі у спілкуванні та вихованні дітей [PERSON] і [PERSON] , шляхом встановлення графіку побачень щопонеділка і щоп`ятниці в період з 15.00год. по 18.00год. за місцем її проживання по [ADDRESS] . Свої вимоги мотивує наступним. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі та в них є двоє спільних дітей: син [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу діти проживають з відповідачем, що ускладнює можливість комунікації позивачки з ними. Рішенням виконавчого комітету Белзької міської ради визначено дні та години щотижневих побачень з дітьми. Однак відповідач не дотримується такого розпорядку, перешкоджає позивачці в спілкуванні з синами, ігнорує її текстові повідомлення. Вважає недоцільним визначення побачень з дітьми за місцем проживання відповідача в будинку, який є чужою власністю. Представник позивачки адвокат Кузь Ю.С. подав заяву, в якій позов підтримав. Просив розгляд справи проводити у його та позивачки відсутності. Представник відповідача адвокат Чернявсьткий Р.І. подав клопотання, в якому просив розгляд справи проводити у його та відповідача відсутності та зазначив, що відповідачка не цікавиться дітьми, на підтвердження чого долучив довідку закладу дошкільної освіти. Представник третьої особи в судове засідання не прибув. Вислухавши позивача та його представника, дослідивши докази по справі, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 27.05.2022р. розірвано шлюб, зареєстрований між сторонами В сторін є спільний син [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвами про народження. Рішенням Виконавчого комітету Белзької міської ради Львівської області від 16.05.2023р. визначено спосіб участі [PERSON] , у вихованні малолітніх синів [PERSON] та [PERSON] , а саме: щотижнево кожної середи та суботи з 09.00год. по 16.00год. на території с.Острівок Червоноградського (на даний час Шептицького) району, на території Стаївськго підрозділу Корчівського ЗДО. В місцях культурно-розважального характеру, призначених для повноцінного відпочинку дітей, з обов`язковим врахуванням стану здоров`я, бажання, інтересів і потреб дітей. Рекомендовано матері не порушувати графіку, належним чином виконувати свої материнські обов`язки, батькові не чинити перешкод матері в спілкуванні з дітьми у визначений час. З довідки Корчівського закладу дошкільної освіти Белзької міської ради Львівської області встановлено, що діти [PERSON] та [PERSON] відвідують даний заклад з 28.07.2022р. та їх мати [PERSON] протягом двох місяців не відвідувала дошкільний заклад. В даних правовідносинах при вирішенні питання про участь матері у вихованні дітей відбувається втручання в його право на сімейне життя, яке не є абсолютним і може бути обмеженим в порядку передбаченому Конституцією України. Відповідно до статті 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.\~ Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Згідно із частиною першою статті 151 СК України передбачено, що батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Стаття 153 СК України закріплює положення про те, що\~ мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. За змістом частини першої та другої статті 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.\~ Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Важливими для даних правовідносин є норми статті 159 СК України про те, що , якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.\~ Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування (частина перша та друга). На реалізацію права дитини на контакт з батьками, які проживають окремо спрямована Конвенція про контакт з дітьми, яка ратифікована Україною 20 вересня 2006 року, втілено відповідне право і в статті статі 15 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402-III. Вирішення питання про участь позивача у вихованні дитини спрямоване на захист прав і свобод дитини та забезпечення її права на спілкування з обома батьками з врахуванням її якнайкращих інтересів. Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Olsson v. Sweden» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, Серія A, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення у справі «Johansen v. Norway» від 07 серпня 1996 року, § 78). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). Судом за обставинами справи встановлено, що позивач є матір`ю дітей, з якими вона бажає підтримувати зв`язки і приймати участь у їх вихованні, матеріали справи не містять інформації, яка б свідчила про існування заборон для позивачки або підтверджувала невідповідність її участі у вихованні дітей інтересам останніх. При цьому орган опіки та піклування висловив позицію про необхідність участі матері у вихованні дітей. Обираючи способи участі у вихованні дитини, суд, відповідно до статі 159 СК України, враховує ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особисту прихильність дітей до кожного з них, вік дітей, стан їх здоров`я, а також інтереси дітей, рівність прав батьків і забезпечення гарантій прав дітей. Судом встановлено, що такий спосіб участі матері у вихованні малолітніх синів відповідає їх інтересам дитини, оскільки обоє батьків висловлюють бажання брати участь в спілкуванні, та турботі до дітей. Одночасно, судом не здобуто підстав для обмеження позивачки, зокрема відступу від передбаченого сімейним законодавством принципу рівності прав та обов`язків обох батьків щодо дитини. Також, розуміючи існування конфліктної ситуації між сторонами, з метою уникнення впливу такого конфлікту на дітей, враховуючи час проживання дітей без матері та їх вік, особливості їх розвитку, суд визнає доцільним запропонований позивачкою спосіб її участі у вихованні дітей. Судом встановлено, що такий спосіб участі матері у вихованні малолітніх синів відповідає їх інтересам дитини, оскільки обоє батьків висловлюють бажання брати участь в спілкуванні, та турботі до дітей. Одночасно, судом не здобуто підстав для обмеження позивачки, зокрема відступу від передбаченого сімейним законодавством принципу рівності прав та обов`язків обох батьків щодо дитини. З іншої сторони батька необхідно зобов`язати не чинити перешкоди у спілкуванні з дітьми, що створить умови для матері приймати участь у вихованні їх спільних синів. За таких підстав, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved