Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-23 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог 03.05.2024 позивач шляхом використання системи «Електронний суд» звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №4977766 від 26.10.2021 в розмірі 67913,78 грн, яка складається з суми заборгованості: за кредитом 20000,00 грн, за процентами 39140,00 грн, інфляційні витрати - 6032,28 грн, 3% річних - 2741,50 грн. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 26.10.2021 між ТОВ «Авентус Україна», правонаступником якого є ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», та [PERSON] з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи був укладений електронний договір №4977766 про надання споживчого кредиту на суму 20000,00 грн на строк 20 днів зі сплатою процентів за користування кредитом. Представник позивача зауважує, що банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти в строки та на умовах, передбачених договором. Відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, внаслідок чого станом на день звернення з позовом до суду 03.05.2024 утворилась заборгованість у розмірі 67913,78 грн, яку позивач просить стягнути на свою користь. ІІ. Процедура та позиції сторін Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 13.05.2024 справу направлено за підсудністю до Богунського районного суду м. Житомира. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 07.06.2024 у справі відкрито провадження та постановлено розгляд справи проводити у спрощеному позовному провадженні з повідомленням сторін; задоволено клопотання\~ТОВ «Фінансова\~компанія «Фінтраст\~Україна»та витребувано з АТ КБ "ПриватБанк" інформацію щодо підтвердження факту належності платіжної картки № [NUMBER] , яка відкрита на ім`я [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , з підтвердженням зарахування 26.10.2021 грошових коштів в сумі 20000,00 грн на вказану картку, банком-емітентом якої є АТ КБ "ПриватБанк", від ТОВ "Авентус Україна". 03.07.2024 на виконання вимог ухвали суду від 07.06.2024 АТ КБ «ПриватБанк» направив інформацію, яку витребовував суд (а.с.111). Представник позивача в судове засіданні не з`явився, в позовній заяві просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував (на звороті а.с. 7). Відповідач в судові засідання 01.08.2024 та 24.10.2024 не з`явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Копія ухвали про відкриття провадження, копії позовної заяви та доданих до неї документів направлялись відповідачу за останнім відомим місцем його проживання, проте поштове рекомендоване відправлення повернулось на адресу суду не врученим, з відміткою пошти «За закінченням терміну зберігання» (а.с. 109-110, 114-115). Крім того, матеріали позовної заяви направлялись на електронну адресу відповідача, зазначену в позовній заяві, а також на офіційному веб сайті "Судова влада" було розміщено оголошення про виклик відповідача до суду (а.с. 103). Відповідно до ч. 1 ст.\~280\~ЦПК\~України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що позивач скористався своїм правом і подав заяву про розгляд справи без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує, відповідач про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, в установлений строк відзив на позов не подав, суд вважає за можливе на підставі ст.ст. 211, 280 ЦПК України провести розгляд справи за відсутності сторін за наявними в справі матеріалами та ухвалити заочне рішення. За правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, на підставі ст. 259 ЦПК України складення повного тексту судового рішення відкладено до 5 днів. ІІІ. Національне законодавство, що підлягає застосуванню Відповідно до п. 1 ч. 2\~ст.\~11\~ЦК\~України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. За змістом статей 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 3 Закону України "Про електрону комерцію" зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. В статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею Положеннями\~статті 12 Закону України "Про електронну комерцію"\~визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація, в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Згідно частин першої та другої статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію(оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п.6 частини першої ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Абзац другий частини другої\~статті 639 ЦК України\~передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно частини 1 статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України). Згідно зі ст.\~1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. У статтях 525, 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов забороняється. За правилами ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). ІV. Обставини, встановлені судом, докази на їх підтвердження та мотиви суду Судом встановлено, що 26.10.2021 між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» укладено в електронній формі Договір №4977766 про надання споживчого кредиту (а.с. 14-18). Зазначений кредитний договір укладений відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна», затверджених наказом №53-ОД від 16.01.2020, які розміщені на Веб-сайті. Відповідно до п. 10.8 Договору, відповідач, підписавши вказаний договір, підтвердив, що перед укладенням цього договору йому була в чіткій та зрозумілій формі надана інформація: а) за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту) відповідно до ст.9 Закону України «Про споживче кредитування; б) вказана в ч.1, 2\~ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»\~та розміщена на Веб-сайті; він ознайомлений з усіма умовами Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, ТОВ «Авентус Україна», що розміщені на Веб-сайті та затверджені наказом №53-ОД від 16.01.2020, повністю розуміє їх, погоджується з ними і зобов`язується неухильно їх дотримуватися (а.с. 18). Кредитний договір укладений в електронному вигляді, який відповідач підписав електронним цифровим підписом з одноразовим ідентифікатором М255751. Відповідно до\~умов кредитного\~договору ТОВ\~«Авентус Україна»\~взяло на\~себе зобов`язання\~надати відповідачу\~кредит на\~наступних умовах:\~сума кредиту\~ 20000,00\~грн;\~заявлений строк\~кредитування становить\~20\~днів, детальні терміни повернення кредиту та сплати процентів, визначені в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача, що є додатком №1; відсотки за зниженою\~процентною ставкою\~0,95%;відсотки за стандартною процентною ставкою 1,90 % в день; орієнтована реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає за стандартною ставкою 35610,29 % річних. Додаток №1 до договору та паспорт споживчого кредиту підписані відповідачем електронним цифровим підписом з одноразовим ідентифікатором М255751 (а.с.19, 21-23). На виконання умов договору 26.10.2021 відповідачу було надано кредитні кошти в розмірі 20000,00 гривень на платіжну картку № [NUMBER] , емітовану на ім`я [PERSON] (а.с. 111). Таким чином, судом встановлено, що між позивачем і відповідачем в належній формі був укладений кредитний договір, згідно якого відповідач отримав кредит та можливість користуватись кредитними коштами зі сплатою відсотків за їх користування, сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору кредиту. Відповідно до п. 3.1 договору нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, протягом строку кредитування (включаючи періоди пролонгації та автопролонгації), виходячи із фактичної кількості днів у місяці та або у році. У пункті 4.3.1 договору №497776 від 26.10.2021 сторони домовились, що у випадку, якщо у споживача на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації або автопролонгації) наявна заборгованість за кредитом, строк кредиту продовжується кожен раз на один наступний календарний день, що слідує за днем закінчення такого строку, але не більше ніж на 90 (дев`яносто) календарних днів поспіль, крім випадку, якщо в цей день повинна відбутися пролонгація строку кредиту за ініціативою споживача, відповідно до пп. 4.2.2-4.2.4. договору. Тобто в даному випадку кожен день автопролонгації є новою датою повернення кредиту. Матеріалами справи підтверджується, що відповідно до умов договору неодноразово відбувалась пролонгація строку кредитування по 05.10.2022 (включно). З матеріалів справи, досліджених судом, встановлено, що ТОВ "Авентус Україна" свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу [PERSON] кредитні кошти в розмірі, який визначений договором. Разом з тим, відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування чужими коштами не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість, що призвело до порушення майнових прав позивача. 29.05.2023\~між ТОВ\~«Авентус Україна»\~та ТОВ\~«ФК «Фінтраст\~Україна» \~укладено договір\~факторингу №29.05/23-Ф, відповідно до якого ТОВ «Авентус\~Україна» передало (відступило) ТОВ «ФК\~«Фінтраст Україна» за плату належні йому права вимоги до відповідача в сумі 59140,00 грн, що підтверджується змістом самого договору та Витягу з Реєстру боржників до даного Договору (а.с. 76, 81-85). Частиною 1 статті 512\~ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514\~цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, на підставі ст.ст. 512, 514 ЦК України до ТОВ «Фінансова\~компанія «Фінтраст\~Україна» перейшло\~право грошової\~вимоги до\~відповідача за\~кредитним договором\~№4977766\~ від\~26.10.2021.\~ Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованість [PERSON] нарахована в межах визначеного договором строку кредитування з урахуванням неодноразових пролонгацій, станом на день переходу прав грошової вимоги до ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» 29.05.2023 становить 59140,00 грн, що складається з заборгованості за кредитом 20000,00 грн, заборгованості за відсотками - 39140 грн, який суд визнає правильним, таким, що відповідає умовам укладеного між сторонами кредитного договору та вимогам чинного законодавства. Проценти за користування кредитом нараховувались [PERSON] за зниженою процентною ставкою 0,95% за період з 26.10.2021 по 14.11.2021 в розмірі 190,00 грн щоденно, в період з 17.11.2021 по 24.02.2022 та з 01.05.2022 по 05.10.2022 за стандартною процентною ставкою 1,90 % в розмірі 380,00 грн щомісячно, у період з 25.02.2022 по 30.04.2022 за рішенням кредитора відсотки не нараховувались з зв`язку з кредитними канікулами (а.с. 28-42). У частинах\~першій, третій статті 12, частинах першій, п`ятій, шостій статті 81 ЦПК України визначено, що\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущення. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України). Дослідивши надані\~докази,\~встановивши фактичні\~обставини справи,\~суд вважає,\~що наданими\~позивачем доказами\~в обґрунтування\~заявлених позовних\~вимог підтверджено\~правомірність нарахування\~заборгованості \~ [PERSON] за\~кредитним договором №4977766 від 26.10.2021 в межах строку кредитування, з урахуванням неодноразових пролонгацій, станом на день переходу прав грошової вимоги до ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» 29.05.2023 у розмірі 59140,00 грн, що складається з заборгованості за кредитом 20000,00 грн, заборгованості за відсотками - 39140 грн,\~а відтак\~позовні вимогив цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Разом з тим, вимоги про стягнення інфляційних втрат та 3% річних задоволенню не підлягають з огляду на наступне. Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», який був затверджений 24.02.2022 року відповідним Законом України № 2102-ІХ, на всій території України був введений воєнний стан, дія якого неодноразово продовжувалась, який діє по даний час, продовжений до 09.11.2024. Згідно з Законом України від 15 березня 2022 року № 2120-ІХ, в редакції Закону України від 08.11.2023 № 3450-ІХ, ЦК України доповнено п.19 Прикінцевих та перехідних положень, згідно якого у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX,\~у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625\~цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Позивач просить стягнути з відповідача інфляційні втрати, нараховані за період з 01.10.2022 по 31.03.2024, та 3% річних, нараховані за період з 06.10.2022 по 22.04.2024, тобто в період дії по всій території України воєнного стану. З огляду на те, що з 24.02.2022 по даний час по всій території Україні введений воєнний стан, підстави для стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрати відсутні, а відтак позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Отже, з огляду на наведені вище обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором з відповідача підлягають задоволенню частково. V. Розподіл судових витрат Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з положеннями п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на правничу допомогу. За правилами п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. За положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Вимоги позивача про стягнення з відповідача судових витрат на оплату професійної правничої допомоги в сумі 10000,00 грн підтверджено змістом договору № 28/03-2024 про надання правової допомоги від 28.03.2024, укладеного між ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» та адвокатом Городніщевою Є.О., звітом про надання правової допомоги згідно договору №28/03-2024 від 28.03.2024, рахунком на оплату по замовленню №700-22/04-2024 від 22.04.2024, платіжною інструкцією №4581 від 26.04.2024 про оплату послуг адвоката (а.с. 12, 24, 27, 43-44). Обсяг виконаних адвокатом робіт підтверджується матеріалами справи. Частинами 4, 5 статті 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Враховуючи категорію\~і складність\~даної справи,\~зміст заявлених\~позивачем позовних\~вимог,\~обсяг робіт,\~виконаних адвокатом;\~з огляду\~на те,\~що позовні\~вимоги задоволені\~частково,\~на підставі\~п.\~3\~ч.\~2\~ст.\~141\~ЦПК України\~з відповідача\~підлягають стягненню\~витрати з\~надання професійної\~правничої допомоги\~пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що становить 8708,00 грн. На підставі\~ст. 141 ЦПК України, оскільки судом частково задоволено позов, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені судові витрати зі сплати судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог в розмірі 2109,40 грн.

Outcome: approved