Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-10 00:00:00

В березні 2024 року представник заявниці адвокат Свередюк Ю.А. звернулася до Іваничівського районного суду Волинської області з заявою в інтересах [PERSON] , в якій просила встановити факт перебування [PERSON] , [INFO] , з 2018 року на утриманні сина [PERSON] , [INFO] . Заява мотивована тим, що син заявниці [PERSON] , будучи військовослужбовцем, виконуючи бойове завдання поблизу населеного пункту Білогорівка Сєвєродонецького району Луганської області 08 травня 2022 року зник безвісти. З 2018 року після розірвання шлюбу [PERSON] почав проживати разом зі своєю матір`ю [PERSON] . Так вони спільно проживали в орендованій квартирі в м.Буча Київської області. Заявниця є пенсіонеркою, особою з інвалідністю другої групи, отримує мінімальну пенсію по інвалідності, стан її здоров`я потребує дороговартісного лікування. Тож з 2018 року [PERSON] фактично перебувала на утриманні свого сина [PERSON] , постійно отримувала від нього допомогу, що була для неї постійним і основним джерелом засобів до існування. Встановлення даного факту необхідне заявниці для отримання права на виплату частини грошового забезпечення військовослужбовця, який зник безвісти. Крім [PERSON] право на отримання такого грошового забезпечення мають діти [PERSON] - син [PERSON] , [INFO] , та дочка [PERSON] , [INFO] , законним представником яких є їх мати [PERSON] . Ухвалою судді Іваничівського районного суду Волинської області від 22 квітня 2024 року матеріали вказаної цивільної справи передано за підсудністю на розгляд Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області. Відповідно до ухвали судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 23 травня 2024 року цивільну справу передано для розгляду за підсудністю до Полонського районного суду Хмельницької області. За даними протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.07.2024 дану справу передано для розгляду головуючому судді Горщару А.Г. Ухвалою судді Полонського районного суду Хмельницької області від 03 липня 2024 року по справі відкрито провадження, яку постановлено розглядати за правилами окремого провадження. Заявниця [PERSON] в судовому засіданні подану заяву підтримала, пояснила, що дійсно проживала разом з своїм сином [PERSON] в м.Буча та з 2018 року перебувала на його утриманні, оскільки пенсії заявниці не вистачало на прожиття та лікування. Син працював вахтовим методом, отримував хороші доходи, тому постійно платив за найм квартири та купував усе необхідне, а також давав їй кошти. Представник заявниці адвокат Свередюк Ю.А. в судовому засіданні підтримала подану заяву з наведених в ній підстав та просила її задовольнити, зазначила, що [PERSON] надавав постійне утримання для заявниці в тому числі шляхом перерахування коштів на банківську картку, яке було основним джерелом засобом до існування. [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі однак з чоловіком тривалий час не проживає, та має ще двох доньок, які проживали на той час окремо. Зараз заявниця перебуває за кордоном. Представник заінтересованої особи військової частини [NUMBER] на розгляд справи не прибув, про дату, час та місце його проведення повідомлявся належним чином, пояснень, заяв, клопотань не подав. Представник заінтересованої особи [PERSON] адвокат Савка О.В. в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні заяви, оскільки така є неправомірною та надуманою. Так [PERSON] перебував у шлюбі з [PERSON] , має двох неповнолітніх дітей, на утримання яких як за судовим рішенням та і добровільно з 2018 року сплачував аліменти. З заявницею він зв`язків не підтримував та не проживав, оскільки працював в с.Гольма Балтійського району Донецької області. Доходи [PERSON] були незначними та перевищували доходи заявниці. Крім того [PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбі, має чоловіка [PERSON] , а також ще двох дітей - дочок [PERSON] та [PERSON] . Заслухавши пояснення учасників процесу, показання свідків дослідивши письмові докази, суд зазначає про наступне. Встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 25.07.2023 Нововолинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Володимирському районі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (а.с.8). [PERSON] з 12.05.2005 року та станом на травень 2022 року зареєстрований за адресою місця проживання по [ADDRESS] , але фактично за даною адресою не проживав, про що свідчать дані витягу з Єдиного демографічного реєстру № 720350 від 02.08.2024 та листа Грицівської селищної ради Шепетівського району Хмельницької області № 02-24/1480 від 01.08.2024 (а.с.112, 113). Також [PERSON] є батьком двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та дочки [PERSON] , [INFO] , вказані обставини підтверджується даними копій свідоцтв про народження серій [NUMBER] від 07.2008 та [NUMBER] від 02.07.2009, виданих Белзькою міською радою Сокальницького району Львівської області (а.с.11,12). Відповідно до даних копій листів Грицівської селищної ради № 15 від 30.03.2023 та № 02-24/766 [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS] , але не проживає за вказаною адресою, за даними погосподарської книги [PERSON] має трьох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.15, 126). З відомостей копії довідки про фактичне місце проживання, виданої головою Правління ОСББ «ЖК Новатор» Чаплинською Н.М. № 047/1 від 01.09.2022 на підставі акту обстеження квартири від 19.01.2022, вбачається, що [PERSON] проживає без реєстрації в [ADDRESS] , власником даного об`єкту нерухомого майна є [PERSON] , разом з нею до 24.02.2002 проживав син [PERSON] , [INFO] , фактично на утриманні якого вона перебувала, так як являється особою з інвалідністю ІІ групи. За даними копії довідки до акту огляду МСЕК серії АВ № 0380012 від 02.10.2014 [PERSON] є особою з інвалідністю ІІ групи загального захворювання довічно, має протипоказання до важкої фізичної праці (а.с.7). [PERSON] перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Хмельницькій області (Полонський район) і отримує пенсію по інвалідності розмір якої в січні-лютому 2022 року становив 2200 грн, а з березня по грудень 2022 року - 2300 грн. щомісячно, що підтверджується відомостями довідки про доходи № 8436 5037 6544 9418 від 20.12.2022 (а.с.10). З 27.12.2018 до 20.05.2020 [PERSON] працював машиністом екскаватора в гірничому цеху ПрАТ «Подільські Товтри», за період роботи проходив військову службу за контрактом з 18.11.2019 по 19.05.2020 із збереженням місця роботи, займаної посади та заробітної плати, 20.05.2020 - звільнений за угодою сторін, вказані обставини підтверджуються даними: копії листа ПрАТ «Подільські Товтри» № 250 від 08.05.2023, копії наказу № 125 К від 21.11.2019 про відкликання з відпустки і увільнення на військову службу, копії заяви [PERSON] від 18.11.2019, копії наказу № 28 К від 19.05.2020 про вихід на роботу у зв`язку із закінченням контрактної військової служби (а.с.21,22,23,26). За даними копій довідок про доходи, виданих ПрАТ «Подільські Товтри» сума доходу [PERSON] без урахування податку з доходів фізичних осіб за грудень 2018 року становила 2027,29 грн.; у період з 01.01.2019 по 31.12.2019 - 169528,98 грн; з 01.01.2020 по 30.06.2020 - 58001,28 грн. (а.с.28, 29, 30). Також [PERSON] з 24.06.2021 року перебуває у трудових відносинах з ТОВ «ЧОРНОМОРТРАНСБУД» та його сукупний дохід за період з 24.06.2021 по 31.12.2022 склав 88089,23 грн., сума до виплати після відрахувань податків, зборів та утримань по виконавчому листу складала 48684,17 грн (а.с.17). Син заявниці проходив військову службу за контрактом у такі періоди: з 18.11.2019 по 18.05.2020 - військова частина [NUMBER] ; з 30.10.2020 по 30.04.2021 - військова частина [NUMBER] , 24.02.2022 особова справа [PERSON] направлена в військову частину [NUMBER] , про що свідчать відомості копії листа [INFO] № 6095/1 від 28.07.2023, припису № 224 від 18.11.2019 [INFO] , витягу з наказу № 244 від 18.11.2019 командира військової частини [NUMBER] , копії припису від 19.05.2020 військової частини [NUMBER] (а.с.18, 24, 25, 27). Як вбачається з даних виписок про надходження коштів на банківську картку [PERSON] , наданих ПрАТ «ПриватБанк» [PERSON] переказував на банківський рахунок заявниці кошти, а саме: 30.07.2018 - 800 грн.; 06.08.2018 - 800 грн.; 25.09.2018 - 1000 грн.; 18.10.2018 - 1000 грн.; 02.11.2018 - 500 грн.; 11.02.2019 - 3000 грн; 23.05.2019 - 1000 грн.; 20.07.2019 - 700 грн.; 06.08.2019 - 500 грн.; 01.10.2019 - 1000 грн.; 31.07.2020 - 1000 грн.; 18.09.2020 - 1000 грн.; 19.09.2020 - 4000 грн. (а.с.131-142). За даними копії сповіщення сім`ї (близьких родичів) про зниклого безвісти № 13 від 25.05.2022, виданого [INFO] для [PERSON] , її син солдат [PERSON] , старший стрілець 1 десантно-штурмового відділенням 2 десантно-штурмового взводу 2 десантно-штурмової роти військової частини [NUMBER] 08.05.2022 виконуючи бойове завдання за призначенням поблизу населеного пункту Білогорівка Сєвєродонецького району Луганської області зник безвісти (а.с.55). На підставі наказу командира військової частини [NUMBER] № 319 від 21.07.2022 грошове забезпечення та інші додаткові виплати передбачені законодавством належні солдату [PERSON] з 01.05.2022 і до набрання законної сили рішенням суду про визнання його безвісти відсутнім або померлим виплачуються колишній дружині [PERSON] - [PERSON] як законному представнику його неповнолітніх дітей (а.с.13). За даними довідки про доходи [PERSON] , виданої військовою частиною [NUMBER] №1018 від 20.12.2022, його загальна сума доходу за період з 24.02.3022 по листопад 2022 становить 1086893,34 грн. (а.с.16). В листі № 1216 від 21.08.2021 військова частина [NUMBER] щодо виплати грошового забезпечення військовослужбовця [PERSON] , який є безвісти відсутнім, його матері [PERSON] зазначила, що таке забезпечення у зв`язку з наявністю неповнолітніх дітей виплачується законному представнику неповнолітніх дітей військовослужбовця - колишній дружині [PERSON] та відсутністю документів, що підтверджують факт перебування на утриманні у військовослужбовця [PERSON] будь-кого з його батьків (а.с.14). Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що її брат [PERSON] в 2018 році проживав в м.Белз Львівської, але після розірвання шлюбу з [PERSON] з 2019 року проживав в м.Буча Київської області де наймав квартиру. Брат забрав до себе маму [PERSON] , яка до того проживала в м.Києві та за станом здоров`я потребувала догляду та допомоги. Мама хворіє, їй важно пересуватись, має групу інвалідності. Брат оплачував оренду квартири, купував все необхідне, лікував маму, давав їй кошти готівкою, оскільки розмір її пенсії був малим і коштів їй не вистачало. Доходи [PERSON] та вахтовий метод роботи дозволяли йому утримувати та доглядати матір. У період його відсутності матері допомагала її дочка, сестра свідка, [PERSON] , але кошти на утримання матері виділяв [PERSON] . [PERSON] проживавала з сином до початку війни. З чоловіком [PERSON] мама не проживає з 2008 року, він її не утримував та не допомагав, свідок та сестра [PERSON] в період проживання матері з [PERSON] її не утримували та матеріально не допомагали. Після початку війни мати проживала в свідка, а на даний час разом з дочкою [PERSON] виїхала за кордон. Свідок [PERSON] в судовому засіданні повідомила, що зі слів самої [PERSON] та [PERSON] їй відомо, що [PERSON] проживав разом з матір`ю в м.Буча Київської області, доглядав її, давав гроші на ліки, утримував її, оскільки пенсії заявниці не вистачало на життя. Дочки [PERSON] матір не утримували, вони мають свої сім`ї. Згідно п.2 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. Стаття 6 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливий обставин» визначає права близьких родичів та членів сім`ї осіб, зниклих безвісти за особливих обставин. За положеннями ч. 2 ст. 9 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливий обставин» особам, які зникли безвісти за особливих обставин під час проходження військової служби, надаються гарантії, передбачені Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та іншими актами законодавства України. Відповідно до 1 ст. 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Грошове забезпечення військовослужбовцям, захопленим у полон або заручниками (крім військовослужбовців, які здалися в полон добровільно), а також інтернованим в нейтральних державах або безвісно відсутнім, виплачується відповідно до Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2016 року № 884, військовою частиною, в якій перебував на грошовому забезпеченні військовослужбовець. У цьому Порядку під терміном «безвісно відсутній військовослужбовець» слід розуміти зниклого безвісти під час захисту Вітчизни військовослужбовця, щодо якого понад 15 днів відсутні відомості про місце його перебування, крім відомостей про самовільне залишення військової частини або місця служби (п.2 Порядку). Відповідно до п.4. вказаного Порядку виплата грошового забезпечення здійснюється з дня захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, а також інтернування в нейтральних державах або зникнення безвісти, членам сімей військовослужбовців за їх заявою на ім`я командира (начальника, керівника) військової частини (установи, організації). В п.7 Порядку зазначено, що виплата грошового забезпечення здійснюється таким членам сімей військовослужбовців: дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (інвалідів з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей. Конституційний Суд України в рішенні від 03 червня 1999 року у справі № 1-8/99 (№ 5-рп/99) роз`яснив, під членом сім`ї військовослужбовця треба розуміти особу, пов`язану кровними (родинними) зв`язками або шлюбними відносинами; постійним проживанням з військовослужбовцем, веденням з ним спільного господарства. До кола членів сім`ї військовослужбовця належать його (її) дружина (чоловік), їх діти і батьки. Діти є членами сім`ї незалежно від того, чи є це діти будь-кого з подружжя, спільні або усиновлені, народжені у шлюбі або позашлюбні. Членом сім`ї, що перебуває на утриманні військовослужбовця є особа, що перебуває на повному утриманні військовослужбовця або одержує від нього допомогу, яка є для неї постійним і основним джерелом засобів до існування. Це особи, що не мають власних доходів, або особи, пенсія, стипендія чи інший сукупний середньомісячний доход яких не перевищує офіційно встановленої межі малозабезпеченості (до законодавчого визначення прожиткового мінімуму). До них належать, зокрема непрацездатні. При цьому, обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат; спільний бюджет: спільне харчування; купівля майна для спільного користування; участі у витратах на утримання житла, його ремонт; надання взаємної допомоги; наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням; інші обставини, які засвідчують реальність сімейних відносин. За судовою практикою при розгляді справ даної категорії судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. При вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що: за загальним правилом право на пенсію в разі смерті годувальника мають непрацездатні члени сім`ї годувальника, які були на його утриманні; для встановлення факту перебування на утриманні з метою оформлення права на спадщину необхідно, щоб утриманець був непрацездатним на день смерті спадкодавця і перебував на утриманні останнього незалежно від родинних чи шлюбних відносин з ним не менше одного року ; для встановлення факту перебування на утриманні при відшкодуванні шкоди в разі втрати годувальника не має значення чи знаходився непрацездатний утриманець в родинних чи шлюбних відносинах з годувальником. При цьому повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо, крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то слід встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалась систематично, протягом певного періоду часу, і що померлий взяв на себе обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги слід з`ясувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів. Утримання може полягати у систематичній грошовій допомозі у вигляді грошових переказів, продуктових чи речових посилок тощо. Ні отримання непрацездатною особою пенсії, ні її окреме проживання від спадкодавця не можуть бути перешкодою для визнання факту перебування на утриманні. Таким чином, для встановлення факту перебування особи на утриманні померлого судам необхідно дослідили зазначені обставини в сукупності та враховувати, що одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів чи окреме проживання від померлого не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 22 жовтня 2020 року у справі № 210/343/19, від 22 травня 2019 року у справі № 520/6518/17, від 27 червня 2018 року у справі № 210/2422/16-ц, від 13 січня 2021 року у справі №592/17552/18. В силу вимог ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасового знаходиться. Положеннями статей 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Подібні правові висновки викладені в постанові Верховного Суду від 10 січня 2019 року у справі № 484/747/17 (провадження № 61-44149св18). Відтак відсутність реєстрації місця проживання заявниці та [PERSON] за місцем їх спільного фактичного проживання не може бути доказом того, що вони разом не проживали, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що заявниця та [PERSON] не проживали разом. Досліджені в судовому засіданні докази у своїй сукупності підтверджують факт перебування з 2018 року [PERSON] на утриманні її сина [PERSON] , оскільки мати та син до 24.02.2024 фактично проживали разом без реєстрації місця проживання за адресою [ADDRESS] , [PERSON] працював, проходив військову службу за контрактом, отримував дохід, постійно матеріально допомагав матері, яка є особою з інвалідністю ІІ групи. При цьому, враховуючи незначний розмір пенсії заявниці та доходи [PERSON] , допомога сина була для неї постійним і основним джерелом засобів до існування, а син мав змогу надавати утримання для матері. Судом встановлено, що [PERSON] з 2018 року перебувала на утриманні свого сина, який є зниклим безвісти військовослужбовцем, а відтак встановлення факту перебування на такому утриманні безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявниці, пов`язані з її статусом як особи, яка перебувала на утриманні військовослужбовця, Ураховуючи зазначене, суд дійшов висновку щодо наявності правових підстав для задоволення заяви про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. На підставі наведеного та

Outcome: approved