Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] . Вимоги обґрунтовує тим, що 18.09.2012 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб. Подружжя має сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] . Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 20.06.2017 року у справі №521/4316/17 шлюб між подружжям був розірваний. Дане рішення набрало законної сили. Також рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 20.06.2023 року по справі №521/4155/23 місце проживання дитини визначено разом із батьком. Позивач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягом про реєстрацію його місця проживання. Проте, наразі позивач з сином постійно проживають за адресою: [ADDRESS] , де він за власні кошти починаючи з 2019 року орендує трикімнатну квартиру. Дитина має окрему кімнату, забезпечена сезонними речами, іграшками, книгами, технікою та шкільним приладдям. [PERSON] 10 років, він проживає з батьком та знаходиться на його повному забезпеченні та вихованні. Позивач зареєстрований як фізична особа - підприємець, займається оформленням документів для ЖД та автотранспорту та отримує стабільний дохід. Позивач постійно слідкує за станом здоров`я як свого так і дитини, в батька немає шкідливих звичок. Ним були укладені договори з сімейним лікарем саме в м. Одесі на себе та сина, що підтверджується деклараціями. Позивач не значиться на наркологічному обліку, без психічних розладів. Позивач піклується про розвиток своєї дитини, тому дитина відвідує приватну загальноосвітню початкову шкоду 1 ступеня «Пріма скул». У позивача позитивна репутація вдома. З сином налагоджений психологічний контакт та прив`язаність один до одного. При цьому мати дитини наразі проживає за межами країни за адресою: [ADDRESS] , на зв`язок не виходить - не спілкується з ним телефоном чи засобами інтернет та електронного зв`язку, про дитину та її стан не цікавиться. Відповідачка ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо дитини, не спілкується з ним, від виховання сина самоусунулася, не відвідує його, не піклується про його фізичний та духовний стан, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, станом його здоров`я не цікавиться, не приділяє уваги розвитку особистості талантів, розумових і фізичних здібностей, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, матеріальної допомоги не надає. Не вітає зі святами чи днями його народження, не приймає участі у його вихованні та забезпеченні його належного утримання. Оскільки малолітній син [PERSON] з самого народження проживає разом із батьком у м. Одесі, знаходиться на його повному забезпеченні, та з урахуванням того, що відповідачка не приймає фінансової чи будь - якої іншої участі у забезпеченні дитини, не здійснює належний догляд за неповнолітнім сином, ухиляється від виконання обов`язків по вихованню дитини, життям дитини не цікавиться, позивач вважає за потрібне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] . Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, про слухання справи сповіщені належним чином та своєчасно. Надали заяву про слухання справи у відсутності сторони позивача. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про слухання справи сповіщена належним чином та своєчасно. Надала заяву про визнання позову. Третя особа - Орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської Ради в судове засідання не з`явився, повідомлений про розгляд справи належним чином, заперечень проти задоволення позову не надав. Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи сторін, проаналізувавши і оцінивши надані докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . Вказане підтверджується свідоцтвом про народження від 16.11.2012 року, серія [NUMBER] , виданим \-\-\-\-\-\-\-\-\-Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Одеського міського управління юстиції. Рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 20.06.2017 року (справа № 521/4316/17) шлюб між сторонами розірваний. Сторони проживають окремо. Позивач разом із сином проживають за адресою: [ADDRESS] (договори оренди від 01.10.2019 року, від 01.10.2022 року). Дитина знаходиться на повному забезпечені та вихованні батька. Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 20.06.2023 року по справі №521/4155/23 місце проживання дитини визначено разом із батьком. Рішення набрало законної сили. Встановлено, що [PERSON] зареєстрований як фізична особа - підприємець, що підтверджується копією Витягу від 10.02.2023 року. Позивачем були укладені договори з сімейним лікарем на себе та сина, що підтверджується деклараціями №0001-16КН-9РА0 та №001-6Р3Н-9РАО від 20.02.2023 року з лікарем загальної практики - сімейним лікарем [PERSON] . Дитина відвідує Приватну загальноосвітню початкову шкоду 1 ступеня «Пріма скул», що підтверджується довідкою №01/02-23 від 13.02.2023 року. Позивач не значиться на наркологічному обліку. Відповідно до довідки №69 від 21.02.2023 року про проходження психіатричного огляду, зазначено, що [PERSON] за результатами огляду без психічних розладів. В позивача позитивна репутація вдома, що підтверджується характеристикою сусідки [PERSON] від 06.09.2023 року, а також заявами [PERSON] та [PERSON] , які є друзями родини від 06.09.2023 року. Відповідачка проживає за межами країни, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, ніяким чином про дитину не піклується, не проявляє жодної заінтересованості в її подальшій долі. До висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] , прийшов і орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, який надав відповідний висновок №Б-621/1,2,3 від 05.08.2024 року. Відповідно до ч. 2 п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання неї освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідачка свідомо протягом року ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини та взагалі не має бажання їх здійснювати, що підтверджується її особистою заявою, яка надійшла на адресу суду. Виховання представляє собою процес тривалого впливу на дітей, починаючи з народження, коли через батьків дитина пізнає оточуючий світ. Цей процес включає в себе як здійснення батьками цілеспрямованих дій для досягнення конкретного результату, так і несвідомий вплив на дітей та вплив, який здійснює на дитину поведінка і приклад батьків. Своїми діями та поведінкою батьки, мають бути взірцем поведінки для своїх дітей, з якої вони беруть приклад. Натомість відповідачка ніколи не приділяли дитині увагу. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою в розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. ст. 150, 157 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той із батьків, хто проживає окремо від дитини зобов`язаний брати участь у її вихованні та утриманні. Відповідно до п. 2 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Такими обов`язками є відповідно до статті 150 Сімейного кодексу України зобов`язання піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов`язання забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Дії відповідача щодо оцінки його фактичного усунення від виховання дитини є неправозгідними відповідно до частини 3 статті 155 Сімейного кодексу України. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращий бік неможливо і лише за наявності вини у їхніх діях. У відповідності з ч. 4. 5 ст. 19 Сімейного кодексу України при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування, який подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. З огляду на обставини справи, суд вважає, що позов про позбавлення батьківських прав відповідачки правомірний, обґрунтований, відповідає нормам ст. 164, 165 Сімейного кодексу України, заявлений в інтересах дітей і має бути задоволений. Судом роз`яснюється, що відповідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України позбавлення батьківських прав не звільняє від обов`язку щодо утримання дитини. За ч. 1 ст. 169 Сімейного кодексу України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволені, суд вважає за необхідне стягнути судовий збір з відповідачки на користь позивача.

Outcome: approved