Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківський прав, скасування рішення суду про стягнення аліментів на утримання дітей та залишення на виховання батька неповнолітніх дочок, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Виконавчий комітет Решетилівської міської ради Полтавської області, як орган опіки та піклування. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 28.12.2002 між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований відділом РАЦС Решетилівського районного управління юстиції Полтавської області. Від шлюбу мають доньок: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Подружні стосунки не склалися і рішенням Решетилівського районного суду Полтавської області 13.12.2011 у справі 2-407/11р шлюб був розірваний та було прийнято рішення залишити доньок на виховання матері. Відповідно до виконавчого провадження [PERSON] сплачує аліменти на утримання доньок у розмірі 1/2 всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 21.03.2011 та на даний час заборгованості не має. Сплачуючи аліменти колишній дружині, окрім цього, позивач фактично утримує дітей самостійно, адже аліменти [PERSON] використовує не за призначенням. Відповідач жодного дня ніде не працювала, мала лише тимчасові короткочасні підробітки. Відповідач зловживає алкогольними напоями та веде аморальний спосіб життя. Позивач неодноразово намагався вплинути на поведінку відповідача, пояснити їй як важлива роль матері в житті дитини, але у відповідь чулися лише образи та лайка. Не маючи важелів впливу на відповідача він неодноразово звертався до сільського голови, а пізніше старости та до служби у справах дітей з наміром разом вплинути на відповідача, роз`яснити їй про важливість відповідального батьківства. Питання про стан виконання відповідачем батьківських обов`язків неодноразово розглядалося на засіданнях комісії з питань захисту прав дітей Решетилівської районної державної адміністрації та пізніше Комісії з питань захисту прав дітей виконавчого комітету Решетилівської міської ради. Відповідачу надавався термін для усунення недоліків, деякий час вона намагалася змінити ситуацію на краще, але потім поверталася до звичного способу життя: залишала дітей вдома одних, розпивала, алкоголь у компанії сумнівних людей, мала аморальну поведінку. Позивач фактично самостійно вирішував будь-які потреби дітей, а саме: забезпечував одягом та взуттям, продуктами харчування, ліками та займався вихованням дітей. Дуже часто діти проживали разом із позивачем, незважаючи на те, що судом визначено місце проживання доньок з матір`ю. Розуміючи, яка важлива роль матері особливо у вихованні дівчаток, позивач довго вагався у прийнятті рішення про позбавлення відповідача батьківських прав. Однак, до нього звернулися неповнолітні доньки з проханням позбавити їх матір батьківських прав, адже вони не відчувають і ніколи не відчували материнської любові. Відповідну заяву діти написали і на ім`я начальника служби у справах дітей виконавчого комітету Решетилівської міської ради [PERSON] . Старша донька вже повнолітня, має свою сім`ю і припинила будь яке спілкування з відповідачем. Матеріальну та моральну підтримку вона отримує лише від позивача. Тривалий час наші неповнолітні доньки не проживають з матір`ю, а проживають із батьком. Сплачуючи і надалі аліменти відповідачу, відповідно до виконавчого провадження, позивач повністю утримує дітей, забезпечуючи всі їхні потреби, а також сплачує за проживання в гуртожитку та утримує [PERSON] , яка навчається в професійно-технічному училищі № 31 в м. Полтаві. Відповідно до інформації директора М`якеньківського ЗЗСО І-ІІ ст. з дошкільним підрозділом, мати по відношенню до дітей груба, основні методи її виховання - крик та бійка, так як вона часто перебуває в нетверезому стані. З початку 2022 року діти проживають разом з батьком - [PERSON] , та знаходяться на його утриманні. Всі питання щодо навчання та виховання дітей вирішувалися і вирішуються з батьком. Відповідач не спілкується з дітьми, матеріально їх не підтримує, не приймає участі у їх вихованні. Неповнолітні [PERSON] та [PERSON] не відчувають турботи про них від матері, вони фактично не спілкуються з матір`ю, мати їх не утримує, не турбується про їх стан здоров`я. Відповідач самоусунулася від виконання батьківських обов`язків, не цікавиться життям дітей, не телефонує їм, протягом тривалого часу не виявила щодо неї батьківського піклування, не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, не виявляє бажання приймати участь у їх вихованні, матеріально не утримує. Всупереч вимог ст.ст. 150, 152 СК України та ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства», [PERSON] самоусунулася від виконання покладених на неї законом обов`язків по вихованню неповнолітніх доньок, піклування про стан їх здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, що є підставою для позбавлення батьківських справ. Просить позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав стосовно неповнолітніх доньок [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Скасувати Рішення Решетилівського районного суду Полтавської області від 13.12.2011 у справі № 2-407/11р про стягнення аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей. Залишити на виховання батька [PERSON] - неповнолітніх доньок: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. Ухвалою суду від 26.01.2024 було відкрите провадження у цивільній справі розгляд справи здійснюється в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 03.04.2024 задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів та клопотання про виклик і допит свідків у судовому засіданні. Ухвалою суду від 10.06.2024 залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - [INFO] . Ухвалою суду від 05.07.2024 закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні зазначив, що 28.12.2002 відповідачем уклали шлюб. Мають з відповідачем трьох спільних дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Шлюб був розірваний 13.12.2011 у та було прийнято рішення залишити доньок на виховання матері. Крім того, було визначено сплату аліментів, які позивач справно сплачував. Також вказав, що відповідач продовжує ухилятися від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до дітей, веде аморальний спосіб життя, відповідач вживає алкогольні напої, часто не проживає вдома, зачиняла дітей в дома, била їх, не утримує їх, сплачені ним аліменти, спільні діти їх не бачили, з урахуванням того, що їй відомо про розгляд вказаної справи, ніяким чином не змінила відношення до дітей та в судове засідання не\~з`являється. Крім того, зазначив, що старша донька має свою окрему сім`ю, одна дочка на час навчання проживає у гуртожитку, а третя дитина проживає разом з батьком. Підтримав позов, просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Просив понесені судові витрати залишити за позивачем. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні зазначив, що позивач надав детальну інформацію щодо всіх обставин справи, доводи позивача підтримав, відповідач не бере участі у вихованні та житті дітей впродовж останнього часу. Спільні діти з відповідачкою стали їй не цікавими. Окрім цього, зазначив, що відповідачка самоусунулась від участі в житті дітей, не цікавиться станом здоров`я дітей, їх розвитком, не приймає участі в їх утриманні, неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності. Вважав, що є всі підстави для позбавлення її батьківських прав. Ситуація після звернення з даним позовом до суду не змінилась, вважає за необхідне позбавити батьківських прав відповідача. Повідомлена про час та місце розгляду справи відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила. Клопотання про відкладення справи не надходили. Відповідач в установлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строк не подав до суду відзив на позовну заяву, а тому суд вирішує спір за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Так, суд вживав заходів щодо повідомлення відповідача шляхом направлення судових повісток, SMS повідомлень, передання телефонограм. Судом, враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України"). При цьому, вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі письмових доказів. Відповідач [PERSON] у підготовчих судових засіданнях 03.04.2024, 10.06.2024 зазначила, що проти того щоб її позбавляли батьківських прав, заперечувала щодо заявлених позовних вимог. Представниця третьої особи - Виконавчого комітету Решетилівської міської ради Полтавської області Гмиря Ю.А. у судовому засіданні зазначила, що суду надано рішення Виконавчого комітету Решетилівської міської ради Полтавської області про затвердження висновку та сам висновок, в якому зазначено щодо недоцільності в інтересах дітей, позбавити батьківських прав гр. [PERSON] відносно неповнолітніх дітей - доньок [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Саме таке рішення та висновок були прийняті, у зв`язку з тим, що вказане питання про прийняття рішення було винесено на голосування колегіальному органу (комісії), у зв`язку з тим що позивач неодноразово звертався до органу з вказаних підстав, та те що останньому рекомендували неодноразово звернутися з питанням про позбавлення батьківських прав відповідача, однак він цього не робив, що викликало зауваження у комісії щодо батька. Вказала, що на її думку були підстави для позбавлення відповідача батьківських прав. Пояснила, що суд може врахувати, а може і не врахувати висновок органу про доцільність позбавлення батьківських прав. Проти задоволення позовних вимог [PERSON] не заперечувала. Суд, вислухавши вступне слово (пояснення, доводи) позивача та його представника, пояснення відповідача наданих у підготовчому судовому засіданні, пояснення представника третьої особи - Виконавчого комітету Решетилівської міської ради Полтавської області, як орган опіки та піклування, [PERSON] , показання допитаних в судовому засіданні свідків, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, оцінивши кожний доказ окремо та у їх сукупності і взаємозв`язку, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що позивач разом відповідачкою є батьками: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 06.12.2007 М`якеньківською сільською радою Решетилівського району Полтавської області, позивач [PERSON] , є батьком [PERSON] , [INFO] , відповідачка [PERSON] є її матір`ю (а.с. 11). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 13.01.2009 М`якеньківською сільською радою Решетилівського району Полтавської області, позивач [PERSON] , є батьком [PERSON] , [INFO] , відповідачка [PERSON] є її матір`ю (а.с. 12). 13.12.2011 рішенням Решетилівського районного суду Полтавської області шлюб, зареєстрований 28 грудня 2002 року відділом РАЦС Решетилівського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 92, між [PERSON] , 1978 року народження, та [PERSON] , 191983 року народження, було розірвано. Неповнолітніх дітей: доньок [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] залишено на виховання матері. (Справа № 2-407/11р.) (а.с. 13). Як вбачається з довідки від 15.01.2024 № 425 наданої Решетилівським відділом державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в тім, що на виконані перебуває виконавчий лист № 2-147/11 виданий 30.05.2011 Решетилівським районним судом Полтавської області про стягнення аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей. Заборгованість по аліментах станом на 15.01.2024 відсутня (а.с. 14). З копії листа (звернення) директора М`якеньківського НВК на ім`я начальника служби у справах дітей Решетилівської міської ради Гмирі Ю.А. від 28.11.2016 вбачається, що адміністрація М`якеньківського НВК звертається до вас з проханням звернути увагу на виконання [PERSON] батьківських обов`язків по відношенню до її дітей, а саме: [PERSON] , 2009 р.н., [PERSON] , 2007 р.н., [PERSON] , 2004 р.н., так як мати не приділяє належної уваги навчанню та вихованню свої дітей. Про це свідчить те, що діти часто не відвідують школу без поважних причин. Протягом вересня-жовтня мати не пускала дітей до школи, а посилала пасти череду громадських корів, мотивуючи свої вчинки тим, що необхідні гроші для життя. Пояснення дала вичерпно однією фразою: «Мої діти що хочу те і роблю». Стосовно цього питання адміністрація навчального закладу зверталася до виконкому М`якеньківської сільської ради, але на засідання [PERSON] не з`явилась. У вересні медичним працівником школи [PERSON] були виявлені гнійні висипи на шкірі всіх трьох дітей. Мати категорично відмовилась показати дітей дерматологу, мотивація не має грошей. Згодилася пролікувати дітей і звернулась до лікарні тільки тоді ,коли в справу втрутився сільський голова [PERSON] 28.10.2016 під час планового огляду учнів школи у всіх трьох дітей [PERSON] було виявлено педикульоз. Мати проблеми не визнає, у розмові з медиком вживає нецензурну лексику, спілкуватися з класними керівниками відмовляється, на телефонні дзвінки не відповідає. В результаті чого діти місяць з`являються до школи з явними ознаками педикульозу (до дому дітей відіслати не можемо, так як матері вдома не має). [PERSON] по характеру імпульсивна і неврівноважена людина. Вона здатна вчинити необдумані вчинки, про що свідчить той факт, що минулої осені вона прибігла до навчального закладу і побила однокласника [PERSON] , [PERSON] , за що була притягнута до відповідальності. По відношенню до своїх дітей груба. Основні методи виховання крик і бійка. (а.с. 15). З копії листа директора М`якеньківського НВК до виконкому М`якеньківської сільської ради від 21.09.2020 № 61, вбачається, що адміністрація навчального закладу доводить до відома, що [PERSON] ухиляється від батьківських обов`язків по відношенню до своєї дитини: [PERSON] , 2009 р.н. Марина 1 вересня була відсутня на зайняттях. Другого вересня прийшла до школи маючи незадовільний зовнішній вигляд, не причесана, з запущеною формою педикульозу. З того часу дитина школу не відвідує, тобто за період з 01.09.2020 по 21.09.2020 [PERSON] в школі була один день. Ввесь цей час вона заробляє матері гроші: пасе череду корів, збирає бузину та яблука. [PERSON] в основному відмовляється від спілкування з класними керівниками своїх дітей та адміністрацією школи, переконати її в чомусь дуже важко. Мати по відношенню до своїх дітей груба. Основні методи виховання крик і бійка. Виходячи з вищесказаного звертаюся з проханням знайти методи впливу на матір з метою відновлення навчання житини в закладі освіти. (а.с. 16) Згідно з інформації директора М`якеньківського ЗЗСО І-ІІ ст. з дошкільним підрозділом від 25.12.2023 № 01-18/108, щодо виконання батьківських обов`язків [PERSON] по відношенню до її дітей [PERSON] , 2009 р.н., та [PERSON] , 2007 р.н., протягом останніх трьох років повідомляє наступне, що мати не приділяє належної уваги навчанню та вихованню своїх дітей. Пр оце свідчить те, що діти часто не відвідували школу без поважних причин, постійно мали запущену форму педикульозу. Вони заробляли матері гроші: пасли череду корів, збирали бузину та яблука. [PERSON] в основному відмовляється від спілкування з класними керівниками своїх дітей та адміністрацією школи, переконати її в чомусь дуже важко. Мати по відношенню до своїх дітей груба. Основні методи виховання крик і бійка, так як вона часто перебуває в нетверезому стані. З 2022 року діти проживають з батьком, [PERSON] , і знаходяться повністю на його утриманні. [PERSON] закінчила школу в 2023 році, [PERSON] навчається в 9 класі. Дитина чиста, охайно одягнена, має все необхідне для навчання. Батько постійно оплачував харчування дітей в шкільній їдальні, зараз [PERSON] харчується безкоштовно. Всі питання щодо навчання та виховання дітей вирішувались і вирішуються виключно батьком. (а.с. 17) Як вбачається з довідки від 01.04.2024 № 6771 наданої Решетилівським відділом державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в тім, що на по виконавчому провадженню № 30139508 з примусового виконання виконавчого листа № 2-147/11 виданого 30.05.2011 Решетилівським районним судом про стягнення х [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.03.2011 і до досягнення дітьми повноліття, заборгованість зі сплати аліментів станом на 01.04.2024 відсутня, переплата становить 36\~553, 61 грн. (а.с. 65) З копії характеристики виданої Професійно-технічним училищем № 31 м. Полтави від 01.04.2024 № 108 вбачається, що [PERSON] , [INFO] , навчається в Професійно-технічному училищем № 31 м. Полтави за спеціальністю «Перукар (перукар-модельєр) манікюрник» з 01.09.2023. Зарекомендувала себе, як дисциплінована учениця. Володіє навчальним матеріалом на достатньому рівні навчальних досягнень. Навчається в міру своїх можливостей. До уроків готується систематично. На уроках уважна, але не завжди активна. Дотримується норм поведінки у колективі. Приймає активну участь у спортивному та громадському житті училища. Проживає в гуртожитку, правил проживання не порушує. Батько [PERSON] , приймає активну участь в житті доньки. Контролює поведінку та навчання доньки. Постійно відвідує гуртожиток де проживає його донька. [PERSON] урахувати вікові особливості своєї дитини, знаходить спільну мову та заохочує її на гарний результат в обраній професії. Мати [PERSON] зі слів [PERSON] , не виконує функції матері, та не приймає участі в житті доньки. Не спілкується з нею вже тривалий час. Фактично всі функції матері виконує батько. (а.с. 66). Як вбачається з довідки виданої М`якеньківським ЗЗСО І-ІІ ступенів з дошкільним підрозділом від 26.02.2024 № 01/18-24 вбачається, що [PERSON] , [INFO] , дійсно навчається на даний час в 9 класі М`якеньківського ЗЗСО І-ІІ ступенів з дошкільним підрозділом Решетилівської міської ради Полтавської області. (а.с. 67) Як вбачається з довідки виданої Професійно-технічним училищем № 31 м. Полтави від 15.01.2024 № 2, що [PERSON] учениця групи № 15 ПТУ № 31 м. Полтави, період навчання з 01.09.2023 по 30.06.2025. (а.с. 68) Згідно квитанції від 03.04.2024, батько [PERSON] сплачує за гуртожиток своєї дитини [PERSON] (а.с. 69) З копії виписки з банківської картки ПУМБ клієнта [PERSON] за період з 01.09.2023 по 19.03.2024 вбачається, що останній переказує грошові кошти на картковий рахунок неповнолітньої дочки [PERSON] . (а.с. 70-92) З копії виписки з банківської картки ПУМБ клієнта [PERSON] за період з 30.08.2023 по 27.03.2024 вбачається підтвердження переказів грошових коштів з карткового рахунку [PERSON] (а.с. 92-97) З копій товарних чеків, видаткових накладних (тощо) вбачається, що позивач [PERSON] купує одяг, речі, предмети, тощо своїм дітям [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . (а.с. 98-106) З наданої довідки СПД № 1 ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області вбачається, що згідно нормативної бази ІПНПУ гр. [PERSON] , [INFO] притягалася до адміністративної відповідальності, а саме: 05.01.2024 за ст. 183 КУпАП, накладено штраф 850 грн, 27.07.2023 за ст. 183 КУпАП, накладено штраф, 16.05.223 за ст. 180 КУпАП, накладено штраф 136 грн, 07.04.2023 за ч. 1 ст. 184 КУпАП, накладено штраф 850 грн, 22.10.2022 за ст. 183 КУпАП, накладено штраф 850 грн, 24.04.2022 за ч. 2 ст. 178 КУпАП, накладено штраф 51 грн, 24.02.2021 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, накладено штраф 170 грн., 23.02.2021 за ч. 1 ст. 178 КУпАП, накладено штраф 51 грн, 29.03.2018 за ч. 2 ст. 184 КУпАП, накладено штраф 34 грн. (а.с. 126) Згідно висновку виконавчого комітету Решетилівської міської ради, як органу опіки і піклування, затвердженого рішенням виконавчого комітету Решетилівської міської ради Полтавської області 29.03.2024 № 56, виконавчий комітет Решетилівської міської ради, як орган опіки та піклування, вважає недоцільним позбавлення батьківських прав громадянки [PERSON] відносно неповнолітніх доньок [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 107-108). У судовому засіданні допитана свідок [PERSON] , зазначила, що дуже не знає позивача та відповідача, бо живуть в різних селах, є сусідкою мами позивача. Однак, зазначила, що бачила, що [PERSON] не раз приходила до дітей, до позивача, до матері в п`яному виді. До дітей ставиться не дуже, так як ображає своїх дітей, б`є їх та нецензурно лається на них. Відносилася до дівчат агресивно, штовхала, можливо була в алкогольному сп`янінні. До дівчат приїжджала майже постійно п`яною. У судовому засіданні допитана свідок [PERSON] , зазначила, що є матір`ю позивача та бабусею дітей її сина. Пояснила, що [PERSON] є колишньою дружиною її сина та матір`ю їхніх спільних дітей. Постійно вела себе не адекватно, постійно перебувала в стані алкогольного сп`яніння. Діти періодично перебували з батьком, часто приходили до неї. Відповідачка не могла утримувати дітей, не працювала , з першого дня, як вийшла заміж за її сина, а гроші потрібні були на випивку. Як діти були ще маленькими, то часто відповідачка закривала їх в хаті. Всі прикраси, які куплялися батьком своїм дітям, були винесені відповідачкою та витрачені на свій рахунок. Така поведінка відповідачки спостерігається близько 10 років. Зазначила, що мати ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до своїх доньок та дуже часто не виконувала їх. У судовому засіданні допитана свідок [PERSON] , зазначила, що відповідачка є її матір`ю. Вказує на те, що відповідачка самоусунулась від участі у їхньому життя, не цікавилася станом здоров`я, розвитком, не приймала участі в утриманні. Після розлучення батьків, мати розпочала проживати з різними чоловіками, які почали приходити до них до дому, проживати разом з нами. Мати постійно змушувала пасли корів, бувало таке, що часто не ходили в школу, були воші, як і в неї так і в її сестер. Гроші, які вони отримували за те, що пасли корів, мати їх відбирала. Постійно нас била, змушувала постійно щось робити, не давала спілкуватися з батьком. Сплачені батьком гроші, в рахунок аліментів, вона постійно відбирала, вони ховали їх від матері, тому що не було і не вистачало. За все сплачував батько. Вказала, на те, що часто їй самій доводилося готувати їжу, часто тікала до своєї бабусі. Приблизно з 2020 року вони проживали в батьком. Мати їх часто залишала в дома самих, бувало по два-три тижні матір була відсутньою в дома. Пояснила, що не дуже гарно відноситься до своєї матері, так як та била її та її сестер, забороняла розповідати про це батькові. Якщо вони з сестрами могли про це розповісти батькові, після цього мати їх била, чи розповідала про це своїм братам, відбувалися сварки з цих підстав. Зазначила, що її матір часто все з дому виносила, різні прикраси. На даний час майже не спілкується зі своєю матір`ю. Вважає, що є всі підстави для позбавлення її матері батьківських прав щодо її сестер. У судовому засіданні допитана свідок [PERSON] , [INFO] у присутності представника виконавчого комітету Решетилівської міської ради Полтавської області, як органу опіки та піклування - [PERSON] (яка також є за фахом педагогом), зазначила, що відповідачка по справі є її матір`ю, а позивач по справі татом. Відомо, що розглядається питання про позбавлення її матері батьківських прав стосовно неї та її сестри. Пояснила, що її мати ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до неї та не виконує їх. З матір`ю не хоче спілкуватися, не бажає цього робити. Для неї майже все робив тато, хоча вони і проживали раніше з матір`ю. За свої гроші мати їй та її сестрам не куплял майже нічогоа, батько сплачував аліменти. Мати її постійно ображала. У судовому засіданні допитана свідок [PERSON] , [INFO] у присутності представника виконавчого комітету Решетилівської міської ради Полтавської області, як органу опіки та піклування - [PERSON] (яка також є за фахом педагогом), зазначила, що відповідачка по справі є її матір`ю, а позивач по справі татом. Відомо, що розглядається питання про позбавлення її матері батьківських прав стосовно неї та її сестри. Пояснила, що її мати ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до неї, не виконує їх. З матір`ю не хоче спілкуватися, спілкувалася дуже давно, не бажає цього робити, мати її била, вживала алкоголь, приводила чужих чоловіків, вела аморальний спосіб життя. Для неї майже все робив тато, хоча вони і проживали раніше з матір`ю. Мати майже нічого не купляла за свої гроші, батько сплачував аліменти. Часто було таке, що батько забирав до себе до дому. Частиною 1, 2 статті 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» - виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до п. 1 ст. 18 Конвенції ООН «Про права дитини», держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Положеннями статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини та ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, турбуватися про його здоров`я , фізичний, моральний та духовний розвиток. Згідно ч. 2 та ч. 3 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частина 4 ст. 155 СК України передбачає покладання на батьків відповідальності, встановленої законом, за ухилення їх від виконання батьківських обов`язків. Процедура, підстави та правові наслідки позбавлення батьківських прав передбачені нормами СК України (статті 164-167). Так, нормами статті 164 СК України передбачено вичерпаний перелік правових підстав позбавлення особи батьківських прав. Згідно п. 2 ч. 1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Для позбавлення батьківських прав мало впевнитися в невиконанні обов`язків по вихованню. Належить також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно зі статтею 166 СК України позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Крім того, зазначені чинники, повинні мати систематичний та постійних характер. Водночас, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який слід розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків. Права батьків і дітей, які засновані на спорідненості, становлять основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити реалізації цих прав, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Відповідно до п.15 та п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Доводи позивача про те, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до дітей, не піклується про них, не бере участі в їх вихованні та матеріальному забезпеченні, не цікавиться станом здоров`я та розвитком, фактично самоусунулась від виконання батьківських обов`язків, відповідачем жодним чином не спростовані, хоча їй відомо про розгляд справи про позбавлення батьківських прав відносно дітей. Існування обставин, які перешкоджають приймати відповідачу участь у вихованні, піклуванні за дітьми, матеріальному утриманні, судом не встановлено. Твердження відповідачки [PERSON] про її спілкування з дітьми, спростовуються показами допитаних свідків, які у судовому засідання зазначили, що з матір`ю давно не спілкуються та не мають надалі бажання з нею спілкуватися, впродовж багатьох років їхнім життям мати не цікавиться. Відповідно до роз`яснень, наданих в Постанові Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до\~ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ч. 1\~ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав: втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною, однак не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Стосовно висновку органу опіки та піклування про недоцільність позбавлення відповідача [PERSON] батьківським прав, суд зазначає наступне. Частиною 6\~ст. 19 СК України\~визначено, що суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Наданий висновок Органом опіки та піклування виконавчого комітету Решетилівської міської ради Полтавської області, суд оцінює критично, так як його висновок суперечить суті обставин викладених у ньому та зібраних органом матеріалам для розгляду на засіданні комісії. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (ч. 5 ст. 9 СК України). Аналіз наведеної норми права свідчить про те, що висновок органу опіки та піклування щодо розв`язання спору є дорадчим документом та не тягне за собою виникнення будь-яких прав чи обов`язків для суб`єктів відповідних правовідносин і не має обов`язкового характеру. Тобто, висновок органу опіки та піклування суд, сприймає як рекомендаційний документ, який не тягне за собою обов`язкового застосування. Разом з тим, обставини встановлені у ході судового розгляду справи є протилежними від змісту висновку. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. (ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства»). Суд вважає доведеним, що відповідач [PERSON] свідомо нехтувала своїми обов`язками щодо виховання своїх дітей та ухиляється від вказаних обов`язків, в зв`язку з чим наявні передбачені законодавством підстави для позбавлення її батьківських прав. Приписами ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, визначено ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України. Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Приписами ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Згідно ст. 12 та ст. 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] про позбавлення батьківських прав задовольнити. Враховуючи досліджені докази, суд приходить до висновку, що відповідач свідомо, без поважних причин ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню неповнолітніх дітей - доньок: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що відповідно до ч. 2 ст. 164 СК України є підставою для позбавлення її батьківських прав, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню. Суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачу право на звернення до суду із заявою про надання права на побачення з дитиною відповідно до ст. 168 СК України та передбачене нормами ст. 169 СК України право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Щодо позовних вимог щодо скасувати рішення Решетилівського районного суду Полтавської області від 13.12.2011 у справі № 2-407/11р про стягнення аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей, суд зазначає наступне. Відповідно до\~ст.\~351\~ЦПК України судом\~апеляційної інстанції\~у цивільних\~справах є\~апеляційний суд,\~у межах\~апеляційного округу\~якого (території,\~на яку\~поширюються повноваження\~відповідного апеляційного\~суду)\~знаходиться місцевий\~суд,\~який ухвалив\~судове рішення,\~що оскаржується,\~якщо інше\~не передбачено\~цим Кодексом. Судом апеляційної інстанції у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави є Апеляційна палата Вищого антикорупційного суду, крім випадків, передбачених\~частиною третьою\~статті 26\~цього Кодексу. 2. Верховний Суд переглядає в апеляційному порядку судові рішення апеляційних судів, ухвалені ними як судами першої інстанції. Відповідно до\~ст.\~352\~ЦПК України учасники\~справи,\~а також\~особи,\~які не\~брали участі\~у справі,\~якщо суд\~вирішив питання\~про їхні\~права,\~свободи,\~інтереси та\~(або)\~обов`язки,\~мають право\~оскаржити в\~апеляційному порядку\~рішення суду\~першої інстанції\~повністю або\~частково. Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 353 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені\~статтею 353\~цього Кодексу,\~окремо від\~рішення суду\~не допускається. Після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі, але суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, така особа користується процесуальними правами і несе процесуальні обов`язки учасника справи. Позивач просить скасувати рішення Решетилівського районного суду Полтавської області від 13.12.2011 у справі № 2-407/11р, яким стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей, суд зазначає наступне. Однак, відповідно до долученої до матеріалів справи копії рішення Решетилівського районного суду Полтавської області від 13 грудня 2011 року вбачається, що даним рішенням, шлюб зареєстрований 28 грудня 2002 року відділом РАЦС Решетилівського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 92, між [PERSON] , 1978 року народження, та [PERSON] , 191983 року народження, було розірвано. Неповнолітніх дітей: доньок [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] залишено на виховання матері. (Справа № 2-407/11р.) (а.с. 13). За даним рішенням аліменти з позивача [PERSON] не були стягнуті. З матеріалів справи вбачається, що виконавчий лист видавався Решетилівським районним судом Полтавської області 30.05.2011 по справі № 2-147/11. З підстав вище наведеного, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] в цій частині та не має повноважень щодо скасування чи перегляду, як суд апеляційної інстанції рішення Решетилівського районного суду Полтавської області від 13.12.2011 у справі № 2-407/11р., так як не наділений таким правом. Щодо позовних вимог щодо залишення на виховання батька [PERSON] - неповнолітніх доньок: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , суд зазначає наступне. Враховуючи, що суд прийшов до переконання задовольнити позовні вимоги в частині позбавлення [PERSON] , [INFO] , батьківських прав стосовно неповнолітніх дітей доньок: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , то позовні вимоги в частині залишення на виховання батька [PERSON] неповнолітніх доньок: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] підлягають задоволення, оскільки їх мати, позбавлена батьківських прав. Позивач просив витрати по сплаті судового збору покласти на нього.

Outcome: partial