Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-09 00:00:00

Представник позивачів адвокат Таргоній В.М. 12.06.2024 звернувся до Могилів-Подільського міськрайонного суду з вказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] в с. Немерче Могилів-Подільського району Вінницької області потяг, який належить Акціонерному товариству «Укрзалізниця», скоїв наїзд на [PERSON] [INFO] , яка від отриманих травм померла. За даним фактом ДТП уповноваженими органами було внесено відомості до ЄРДР під № 12022020000000013 та розпочато досудове розслідування. Внаслідок смерті [PERSON] її дітям було завдано моральної шкоди. Смертю матері порушено право дітей на гідний рівень життя, адже вони втратили свого годувальника, в житті дітей загиблої стались істотні зміни, негативні наслідки від втрати вони будуть відчувати протягом всього свого життя, відновити попередній стан неможливо, адже втрата батьків для дитини є найтяжчим і найгіршим з усього, що може статись в житті. У зв`язку з викладеним представник позивача оцінює моральну шкоду завдану позивачам в розмірі по 300000 грн., які просить стягнути з позивача. Ухвалою судді Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 24.06.2024 відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, роз`яснено сторонам порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання, направлено відповідачу копію позовної заяви з доданими до неї матеріалами. Позивачі та їх представник, належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, клопотань про розгляд справи в іншому порядку не подавав. Відповідач, належним чином повідомлений про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі,клопотання про розгляд справи в іншому порядку не подавав. 18.07.2024 до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник просив відмовити в задоволенні позову. Відзив мотивовано тим, що за фактом загибелі [PERSON] ГУНП у Вінницькій області 11.01.2022 було відкрито кримінальне провадження № 12022020000000013 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 276 КК України та розпочато розслідування для встановлення причинно наслідкового зв`язку між наїздом джерелом підвищеної небезпеки та метою знаходження особи в заборонених місцях для пересування пішоходів. Представник відповідача зазначив, що обов`язок щодо відшкодування моральної шкоди виникає за сукупності наступних умов: наявність моральної шкоди, протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди, наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою, вини особи, яка завдала моральної шкоди. За результатами розслідування вказаного кримінального провадження вину особи, яка керувала потягом не встановлено, а тому недоведеність вини особи, яка керувала потягом, свідчить про відсутність обов`язку позивача відшкодовувати моральну шкоду позивачам. Також на думку представника відповідача, вказана пригода могла статись і у зв`язку з умисними діями [PERSON] , яка була не працевлаштована, а відтак могла скоїти самогубство. Ухвалою суду від 28.08.2024 за клопотанням представника позивача було витребувано додаткові докази. Позивачі та їх представник правом подання відповіді на відзив не скористались. Вказане відповідно до ч. 13 ст. 7, ч. 8 ст. 178, ч. 5 ст. 279 ЦПК України дає суду підстави для розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що матір`ю дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] , що підтверджується копіями Свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] відповідно (а.с. 15, 16). Неповнолітнього [PERSON] передано на виховання опікуну [PERSON] на підставі розпорядження Могилів-Подільської РДА № 129 від 22.05.2019 (а.с. 14). [PERSON] померла [INFO] у віці 40 років, що підтверджується копією Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 17). Як вбачається з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, 11.01.2022 до даного реєстру внесені відомості за № 12022020000000013 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 276 КК України. Вказані відомості внесені на підставі повідомлення про те, 11.01.2022 близько 19 год. 00 хв. машиніст [PERSON] , керуючи ДГКУ (дрезина грузова кранова універсальна) № 4960, неподалік с. Немерче Могилів-Подільського району, рухаючись у напрямку м. Жмеринка, на ділянці 82 кілометр пікет 7 головної залізничної колії сполучення Могилів-Подільський - Жмеринка, здійснив наїзд на невстановлену жінку, віком приблизно 45 років, яка рухалась по залізничній колії у попутному напрямку. Внаслідок події пішохід від отриманих травм загинула. Відповідно до висновку експерта № 7 від 31.01.2022 причиною смерті [PERSON] , [INFO] , стала відкрита черепно-мозкова травма у вигляді двох забійних ран на волосяній частині лобної ділянки голови декілька вліво від середньої лінії, вдавленого перелому лобної кістки та кісток основи черепу з пошкодженням твердої мозкової оболонки та дифузним крововиливом у м`які мозкові оболонки обох півкуль головного мозку, з набряком речовини головного мозку. Дані тілесні ушкодження, як небезпечні до життя на час їх утворення носять ознаку тяжких тілесних ушкоджень (згідно п. 2.1.3.б «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень»), між ними та смертю [PERSON] є причинний зв`язок. Всі тілесні ушкодження, які є на тілі трупа [PERSON] утворились від дії тупих предметів з прикладанням значної сили в дільницю голови, можливо 11.0212022 при обставинах викладених в постанові про призначення судово-медичної експертизи. При судово-медичній експертизі крові трупа [PERSON] наявність етилового спирту, метилового спирту, а також пропилового, бутилового, амілового та їх ізомерів не виявлено. Як вбачається з постанови про закриття кримінального провадження СУ ГУНП у Вінницькій області від 30.04.2022 року, під час досудового розслідування кримінального провадження № 12022020000000013 від 11.01.2022 встановлено, що 11.02.2022 близько 19 год. 00 хв. машиніст [PERSON] , керуючи ДГКу (дрезина грузова кранова універсальна), інвентарний номер 4960, рухаючись на ділянці 82 кілометр пікет 7 головної залізничної колії сполученням «Могилів-Подільський - Жмеринка» у напрямку м. Жмеринка неподалік с. Немерче Могилів-Подільського району Вінницької області, здійснив наїзд на пішохода [PERSON] , 1981 року народження, яка рухалась по залізничній колії у попутному напрямку. Внаслідок події [PERSON] від отриманих травм загинула на місці пригоди. Допитаний з приводу обставин ДТП машиніст автодрезини [PERSON] повідомив, що 11.01.2022 вранці у складі локомотивної бригади із помічником машиніста [PERSON] о 18 год. 07 хв. виїхали ДГКу, з платформою завантаженою будівельними матеріалами верхньої будови колії, зі ст. Могилів-Подільський та рухались на ст. Жмеринка. На перегоні 82 кілометр пікет 7 «Вендичани-Котюжани» рухався зі швидкістю 50 км/год. В якийсь момент на відстані близько 100 м побачив попереду себе людину, яка йшла по залізничній колії. Після цього відразу ж подав за допомогою «Тифону» (пневматичний звуковий пристрій високої потужності) 5 разів сигнал, щоб людина зійшла з колії, однак пішохід не реагував. Після чого було застосовано екстрене гальмування, однак наїзду не вдалося уникнути. Після удару дрезина майже одразу зупинилась. У зв`язку з тим, що потерпіла особа перебувала під корпусом дрезини, він проїхав вперед близько 15-20 метрів та зупинився. В подальшому при огляді потерпілої особи, нею виявилась жінка без ознак життя. Він з помічником переклали її з колії на узбіччя. В подальшому про дану подію повідомили на спецлінії 102, 103 та керівництво підрозділу залізниці. Відповідно до протоколу огляду місця події від 11.01.2022 наїзд ДГКу, інвентарний номер 4960, на пішохода стався на колійному залізничному сполученні, за межами місць де дозволено переходити залізничні колії. Причиною даної залізнично-транспортної пригоди стало порушення пішоходом [PERSON] вимог Постанови Кабінету Міністрів України № 903 від 10.11.1995 та Наказу Міністерства транспорту України № 54 від 19.02.1998, при цьому дані порушення знаходяться у причинному зв`язку з наслідками пригоди. Наїзд на пішохода стався на залізничній колії дрезини під керування машиніста [PERSON] , який не міг передбачити, що пішохід буде знаходитися на залізничній колії у невстановленому місці, при цьому машиніст рухався в даній дорожній ситуації в межах допустимої безпечної швидкості, однак не мав технічної можливості своїми односторонніми діями попередити наїзд на пішохода, а тому в діях машиніста [PERSON] відсутні ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 276 КК України. За встановлених досудовим розслідуванням обставин кримінальне провадження № 12022020000000013 від 11.01.2022 закрито за відсутністю в діях [PERSON] , 1989 року народження, складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 276 КК України. Представник позивача, звернувшись до суду в інтересах позивачів зазначив, що смертю [PERSON] її дітям [PERSON] та [PERSON] завдано моральної шкоди, розмір якої представник оцінює в сумі по 300000 грн. кожному. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; в інших випадках, встановлених законом. Статтею 1168 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Володільцем об`єкта, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку, є юридична або фізична особа, що експлуатує такий об`єкт в силу наявності права власності, користування (оренди), повного господарського відання, оперативного управління або іншого речового права. Не вважається володільцем об`єкта, використання, зберігання або утримання кого створює підвищену небезпеку, і несе відповідальність за шкоду перед потерпілим особа, яка управляє джерелом підвищеної небезпеки в силу трудових відносин з таким володільцем (водій, машиніст, оператор тощо). Згідно п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішені спорів про відшкодування моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4 від 01.03.2013 року обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначено особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності її вини. Якщо ж груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого, якщо інше не встановлено законом, розмір відшкодування з особи, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, має бути зменшеною, що передбачено ч. 2 ст. 1193 ЦК України. Головною особливістю відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, є те, що володілець небезпечного об`єкта зобов`язаний відшкодувати шкоду незалежно від його вини. Перед потерпілим несуть однаковий обов`язок відшкодувати завдану шкоду, як винні, так і невинні володільці об`єктів, діяльність з якими є джерелом підвищеної небезпеки. Разом із цим, відповідальність за шкоду, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки, має свої межі, за якими відповідальність виключається. До них належить непереборна сила та умисел потерпілого. Під умислом потерпілого слід розуміти усвідомлене бажання особи заподіяти шкоду. При цьому особа повинна розуміти значення своїх дій та мати змогу керувати ними. Обов`язок доведення умислу потерпілого або наявності непереборної сили законом покладається також на володільця джерела підвищеної небезпеки, оскільки діє цивільно-правова презумпція заподіювача шкоди. Разом з тим, відповідач не надав суду будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження наявності умислу потерпілої [PERSON] щодо заподіяння шкоди. Зокрема, відповідачем на підтвердження заперечень щодо позову, надано копію наказу ВП «Жмеринська дистанція колії» АТ «Укрзалізниця» № 26/ОД від 12.01.2022 про утворення комісії з службового розслідування випадку травмування сторонньої особи на 82 км пк-7 перегону Вендичани-Котюжани напрямку Жмеринка-Могилів-Подільський, що стався 11.01.2022 по ВП Жмеринська дистанція колії. За результатами проведення службового розслідування комісією складено Акт від 19.01.2022, відповідно до якого комісія прийшла до висновку, що травмовану особу було доставлено в морг м. Могилева-Подільського, при цьому потерпіла порушила вимоги п. 2.1, 2.2, 2.3, 2.6 «Правил безпеки громадян на залізничному транспорті України». Таким чином, у спірному випадку дорожньо-транспортна пригода мала місце внаслідок експлуатації джерела підвищеної небезпеки та поведінки потерпілого, а не внаслідок умислу потерпілого, як про це стверджує представник відповідача АТ «Українська залізниця». В п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року зазначено, що моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживань у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року «Про судову практики в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. Відповідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно ст. 1200 ЦК України у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Шкода відшкодовується: дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років); чоловікові, дружині, батькам (усиновлювачам), які досягли пенсійного віку, встановленого законом, - довічно; особам з інвалідністю - на строк їх інвалідності; одному з батьків (усиновлювачів) або другому з подружжя чи іншому членові сім`ї незалежно від віку і працездатності, якщо вони не працюють і здійснюють догляд за: дітьми, братами, сестрами, внуками померлого, - до досягнення ними чотирнадцяти років; іншим непрацездатним особам, які були на утриманні потерпілого, - протягом п`яти років після його смерті. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я утворюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таким, що не суперечать моральним засадам суспільства. Обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Судом встановлено, що позивачі є дітьми [PERSON] , яка загинула внаслідок ДТП. При цьому [PERSON] є неповнолітнім, а [PERSON] досягла повноліття [INFO] та на день смерті [PERSON] також було неповнолітньою. Визначаючи суму грошового відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд враховує, що факт смертельного травмування [PERSON] стався внаслідок її грубої необережності, а саме: порушення нею пунктів 2.1, 2.2, 2.3, 2.5, 2.6 Правил безпеки громадян на залізничному транспорті України. Порушення ж працівниками залізниці правил безпеки руху на день ухвалення рішення не встановлено та доказів на підтвердження цього позивачем не надано. Отже, враховуючи наведені обставини та норми матеріального права, приймаючи до уваги те, що смерть [PERSON] сталася внаслідок її грубої необережності, а саме порушення Правил безпеки громадян на залізничному транспорті України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, суд погоджується з тим, що позивачам [PERSON] та [PERSON] завдано моральну шкоду смертю матері, порушенням укладу їх життя, погіршенням їх фінансового стану. Водночас враховуючи той факт, що причиною нещасного випадку, який стався з [PERSON] є невиконання останньою вимог Правил безпеки громадян на залізничному транспорті України, розмір моральної шкоди суд визначає у сумі по 100 000 гривень, який відповідає принципам розумності і справедливості. Крім того, суд зазначає, що сам факт загибелі матері позивачів [PERSON] під час ДТП є безумовним свідченням глибини та тривалості моральних страждань дітей останньої, враховуючи те, що згідно з ч. 1 ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Тому на підставі викладеного вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] , яка діє в інтересах неповнолітнього [PERSON] , [PERSON] до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial