Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-23 00:00:00

Позивач -\~ Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» (далі - ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС»), звернулося\~ до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначив, що 30.09.2021 року між ТОВ «Слон кредит» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 718910. Підписанням договору кредиту відповідач підтвердила, що вона ознайомлена з умовами публічної пропозиції на укладення договору, яка розміщена нас сайті товариства в повному обсязі, з урахуванням паспорту споживчого кредиту, таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної процентної ставки за договором про споживчий кредит, тарифами, що складають договір про надання споживчого кредиту, укладання якого підтверджено, відповідач погодила та зобов`язалася виконувати його умови. Згідно договору відповідачу надається кредит у гривні, а відповідач зобов`язується одержати та повернути кошти, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки передбачені договором. Відповідачем не виконані належним чином кредитні зобов`язання, згідно договору факторингу сума боргу перед новим кредитором ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» становить 35\~939,65 грн., з яких: 14\~596,52 грн. заборгованість за тілом кредиту; 21\~343,13 грн. заборгованість за відсотками. В зв`язку з чим, позивач просить стягнути з відповідача вищезазначену суму боргу за договором та судові витрати по справі. Ухвалою Вільногірського міського\~суду Дніпропетровської\~області від 23.09.2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цій справі, постановлено про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача просив суд розглядати справу за його відсутності. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі та проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, відзиву, заяв, заперечень до суду не надала, у зв`язку з чим, враховуючи, що позивач не заперечував проти ухвалення заочного рішення, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст.ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 30.09.2021 р. між ТОВ «Слон Кредит» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 718910. Відповідно до умов Договору, кредитодавець надає позичальнику кредит у гривні, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Відповідно до положень договору: сума кредиту (загальний розмір) складає: 18 750,00 грн., строк кредиту становить 1096 днів, а кінцевим терміном повернення 30.09.2024 р., тип процентної ставки фіксована, процентна ставка за користування кредитом за перший день користування кредитом становить 25% в день (9125% річних), на всі наступні дні користування кредитом 85 % річних. Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає 190,42% річних, орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає 55 727,05 грн. Кредитні кошти надаються позичальнику в безготівковій формі шляхом їх перерахування у розмірі 15\~000,00 грн за реквізитами платіжної картки [NUMBER] або іншої картки, реквізити якої зазначені споживачем в особистому кабінеті або надані товариству іншим шляхом. (а.с.9-11). Також позичальником підписана анкета-заява від 30.09.2021 р., паспорт споживчого кредиту, таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що в сукупності складають договір (а.с.12-15). Факт перерахування коштів за кредитним договором підтверджується платіжним доручення № 9769 про видачу кредиту згідно до договору № 718910 від 30.09.2021 р. [PERSON] в сумі 15\~000,00 грн. (а.с.17) 28.08.2023 року між ТОВ «Діджи Фінанс» та ТОВ «Слон Кредит» укладений договір факторингу № 2808-23, згідно якого ТОВ «Слон Кредит » передало ТОВ «Діджи Фінанс» права\~вимоги до\~боржників,\~вказаних в\~реєстрі боржників,\~в тому\~числі за\~кредитним договором\~№718910,\~передачу якого\~зафіксовано в\~акті прийому\~передачі реєстру\~боржників за\~цим договором\~факторингу (а.с. 18-26). Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитом, борг [PERSON] становить 35\~939,65 грн., з яких: 17\~753,95 грн. заборгованість за кредитом; 18\~185,70\~грн. заборгованість за відсотками (а.с.8). Відповідачу було надіслано досудову вимогу за вихідним № 3710107482-АВ від 15.11.2023, про сплату заборгованості у розмірі 35\~939,65 грн (а.с.27). За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування Згідно з ст. 205 ЦК України, правочин може вчинитися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням. Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. У ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства (ч. 7 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію»). Відповідно до ч.ч. 3-6, 8 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію», у редакції чинній на час підписання договору, моментом підписання електронного правочину є використання: електронного підпису\~або\~електронного\~цифрового підпису\~відповідно\~до\~Закону України\~«Про\~електронний\~цифровий\~підпис»,\~за\~умови\~використання засобу\~електронного\~цифрового\~підпису усіма\~сторонами\~електронного\~правочину; електронного підпису\~одноразовим\~ідентифікатором,\~визначеним\~цим\~Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справу в межах позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити, стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» суму заборгованості за кредитним договором № 718910 від 30.09.2021 року в розмірі 35 939,65 грн. Згідно ст.ст. 134, 142 ЦПК України суд стягує на користь позивача сплачений судовий збір з відповідача в розмірі 2422,40 грн. Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.ч. 2- 4 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Представником позивача поданий до суду договір про надання правової допомоги від 11.12.2023 року за № 42649746, додаткову угоду № 003710107482 до договору), детальний опис робіт (наданих послуг) від 11.12.2023 року, акт про підтвердження надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг), копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю (а.с. 30-37). Отже, з [PERSON] на користь позивача слід стягнути витрати на правову допомогу в розмірі 6 000, 00 грн.

Outcome: approved