Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-20 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] , яка народилася [INFO] . В обґрунтування позову зазначила, що перебувала у шлюбі з відповідачем, від якого у них народилася донька [PERSON] . Після розірвання шлюбу з відповідачем, донька проживає з нею, відповідач жодного разу не бачив дитину, не цікавиться донькою, батьківських обов`язків щодо доньки не виконує, матеріальної допомогу не надає. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 06.06.2024 р. відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 15.07.2024 р. закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. Позивачкою подано заяву про розгляд справи у відсутність, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини не явки суд не повідомляв, відзив не подано. Представник третьої особи в судове засідання не прибув, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи у відсутність представника. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд ухвалив проводити заочний розгляд справи, ухваливши заочне рішення. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи та відповідні ним правовідносини. Позивачка та відповідач перебували у зареєстрованому 16.10.2015 року шлюбі, який за рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 11.08.2020 року розірвано, що підтверджено копією рішення суду від 11.08.2020 року у справі №766/23197/19 (арк. справи 11). [PERSON] народилася [INFO] , батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 13.05.2021 року (арк. справи 9). Згідно копії акту обстеження умов проживання №21 від 29.03.2024 р., начальником ССД Гайсинської міської ради Грабовенко О.В. , спеціалістом І категорії ССД Гайсинської міської ради [PERSON], спеціалістом ССД Гайсинської міської ради [PERSON] проведено обстеження умов проживання дитини [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] та встановлено, що житловий будинок складається з 3 кімнат, кухні, коридору, ванної кімнати, будинок газифікований, є холодна та гаряча вода (бойлер). Умови проживання задовільні, у будинку є необхідні меблі та побутова техніка. Дитина має окрему кімнату в якій знаходиться окреме ліжечко для сну, є стіл, комод. Анастасія має одяг та взуття згідно сезону, є багато іграшок. За цією адресою проживають і мають постійне місце реєстрації: [PERSON] (мати дитини), [PERSON] (донька), [PERSON] (бабуся дитини), [PERSON] (дядько дитини), [PERSON] (дядько дитини). [PERSON] виховується лише мамою, батько участі у вихованні дитини не приймає. З висновку органу опіки і піклування Гайсинської міської ради Вінницької області від 15.04.2024 р. №02.2-08/02.2-17-797 року вбачається, що Орган опіки та піклування вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його доньки [PERSON] , [INFO] . У відповідності зі ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати свою дитини, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. В судовому засіданні встановлено, а відповідачем не спростовано, що [PERSON] вихованням своєї дитини не займається, матеріально її не забезпечує, необхідних умов для розвитку дитини не надає, не цікавиться її долею та здоров`ям, маючи при цьому об`єктивну можливість, тим самим свідомо нехтує своїми обов`язками. У відповідності до ст.12 ч.3 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Вказані обставини дають суду підстави зробити висновок про те, що відповідач, маючи об`єктивну можливість виконувати свої батьківські обов`язки у відношенні дитини, ухиляється від їхнього виконання, самоусунувшись від виконання батьківських обов`язків. У відповідності зі ст. 164 ч.1 п. 2 Сімейного Кодексу України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав у випадку, якщо ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на батьків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин по справі, зокрема ставлення батьків до дитини. Пунктом 16 зазначеної Постанови Пленуму Верховного Суду України передбачає, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності, треба розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. На підставі викладеного суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, у зв`язку з чим вважає за необхідне, як крайню міру, позбавити відповідача батьківських прав у відношенні його дитини, оскільки байдужість відповідача до дитини свідчить про винну поведінку відповідача та свідоме нехтування своїми батьківськими обов`язками. Доказів, що спростовують вказане відповідачем суду не надано. Також, суд вважає необхідним роз`яснити сторонам, що за приписами ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, якщо дитина не була усиновлена до досягнення дитиною повноліття. Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні. Заходи забезпечення позову судом не застосовувалися. На підставі викладеного,

Outcome: approved