Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-14 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що з 18 червня 2021 року вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. В шлюбі дітей немає. Зазначає, що сімейне життя не склалось, оскільки між ними відсутнє взаєморозуміння та взаємоповага, постійно виникають сварки, відповідач зловживає спиртними напоями та застосовує до неї психологічне насильство. Вказує, що протягом року проживають окремо та спільного господарства не ведуть. Подальше спільне сімейне проживання та збереження шлюбу є неможливим, а тому ураховуючи вищенаведене просить суд шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 18 червня 2021 року Рожищенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), актовий запис № 48 розірвати та стягнути з відповідача сплачений при подачі позову судовий збір. Відповідачу було забезпечено право подати відзив на позовну заяву, однак такий не було подано. Заяви, та клопотання учасників справи. Позивач в судове засідання не з`явилася, 15 жовтня 2024 року подала суду заяву в якій позовні вимоги підтримала та просила розгляд справи проводити у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, 15 жовтня 2024 року подав суду заяву в якій позовні вимоги визнав та просив розгляд справи проводити у його відсутності. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Рожищенського районного суду Волинської області від 04 вересня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін, судове засідання призначено 30 вересня 2024 року о 15 год 00 хв. Згідно з ч. 1 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі- ЦПК України), суд ухвалив розглядати справу за відсутності учасників справи. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, вирішуючи справу, суд доходить такого висновку. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] судом установлено, що 18 червня 2021 року Рожищенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що було зроблено актовий запис № 48. В шлюбі у подружжя дітей немає. Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наміром позивача припинити шлюбні відносини з відповідачем. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч. 3 та ч. 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Відповідно до вимог ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам їх дитини, що мають істотне значення. За змістом п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Пунктом 2 ч. 3 ст. 115 СК України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення. З обгрунтувань позову судом встановлено, що сімейне життя сторін не склалось, оскільки між ними відсутнє взаєморозуміння та взаємоповага, постійно виникають сварки, відповідач зловживає спиртними напоями та застосовує до позивача психологічне насильство. Протягом року подружжя проживають окремо та спільного господарства не ведуть. Подальше спільне сімейне проживання сторін та збереження шлюбу є неможливим. Беручи до уваги стосунки, що склалися між подружжям, небажання сторін надалі підтримувати сімейні взаємовідносини, а також те, що подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу необхідно задовольнити. Щодо розподілу\~судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При цьому ч. 1 ст. 142 ЦПК України визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, тому зі сплаченого позивачем судового збору у розмірі 1211,20 грн необхідно повернути безпосередньо позивачу з державного бюджету 605,60 грн, а 605,60 грн стягнути з відповідача в користь позивача. На підставі ст. 24, 55, 56, 110, 112, 114 СК України,

Outcome: approved