Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-15 00:00:00

[PERSON] (далі Заявник) в особі представника адвоката Іванова Федора Григоровича (далі Представник заявника) звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання на території зони безумовного (обов`язкового відселення), за адресою: [ADDRESS] , на той час Поліського району Київської області в період з 26 квітня 1986 року по 15 січня 1991 року. В обґрунтування заявлених вимог заявник посилається на те, що він 20 лютого 1982 року одружився і став проживати з дружиною та дитиною в [ADDRESS] . Згідно архівної відповіді документів про проживання родини [PERSON] за вищевказаною адресою не збереглося. Станом на 14 січня 1991 року родина [PERSON] переїхала з метою поліпшення житлово-побутових умов на адресу: [ADDRESS] , де проживали до дня евакуації [INFO] . На момент аварії на ЧАЕС [PERSON] працював за місцем проживання в місцевій лікарні водієм до 23 липня 1986 року, що підтверджується записом в трудовій книжці. З 18 грудня 1986 року до 15 січня 1991 року працював на різних посадах СПТУ -10 смт. Поліське, до дня евакуації. 12 червня 2023 року [PERSON] отримав 2 групу інвалідності загального захворювання, довічно. 08 серпня 2023 року [PERSON] отримав довідку до акту огляду МСЕК про 2 групу інвалідності, де встановлено зв`язок захворювання із впливом на ЧАЕС, довічно. Заявник стверджує, що вимушений звертатися до суду для встановлення факту постійного проживання за адресою: [ADDRESS] в період з 26 квітня 1986 року по 15 січня 1991 року, та працював в смт. Поліське, оскільки Управління соціальної та ветеранської політики Вишгородської районної державної адміністрації Київської області відмовляє йому в оформленні і видачі посвідчення 1 категорії, особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи із числа потерпілих категорії 2 (особа, яка постійно проживала на території зони безумовного (обов`язкового відселення) із підстав відсутності доказів проживання заявника в період з 26 квітня 1986 року по 15 січня 1991 року в смт. Поліське за вказаною адресою. Не встановлення заявнику статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, позбавляє його права на отримання пенсії та соціальних пільг, виплат, послуг, як постраждалого від аварії на ЧАЕС категорії 1 із числа осіб потерпілих категорії 2 аварії на ЧАЕС (особа, яка постійно проживала на території зони безумовного (обов`язкового відселення). Ухвалою суду від 29 липня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду /а.с. 37/. 03 вересня 2024 року розгляд справи не відбувся у зв`язку з неявкою в судове засідання заінтересованих осіб. 16 жовтня 2024 року до суду надійшли письмові пояснення [PERSON] , в яких свідок підтверджує те, що [PERSON] проживав із своєю сім`єю в квартирі [ADDRESS] з 26 квітня 1986 року по 15 січня 1991 року. У судове засідання сторони не з`явилися. Представник заявника [PERSON] адвокат Іванов Ф.Г. звернувся до суду із заявою про розгляд справи без участі заявника та його представника, позовні вимоги підтримують, наполягають на їх задоволенні. Представники заінтересованих осіб - Управління соціальної та ветеранської політики Вишгородської районної державної адміністрації Київської області, Головного управління Пенсійного Фонду України в Київській області у судове засідання не з`явилися, про розгляд справи судом повідомлені вчасно, заяв та клопотань не надіслали. На підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється, оскільки сторони в судове засідання не з`явилися. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Суд, дослідивши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить наступного. У статті 3\~Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність. В Україні визнається і діє принцип верховенства права; права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними; громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом, що прямо передбачено у частині першій статті 8, статті 21, частині першій статті 24 Конституції України. Згідно з частиною першою\~статті 293 ЦПК України\~окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний роз`яснити учасникам справи їхні права та обов`язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих\~Конституцією\~і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи (частина перша\~статті 294 ЦПК України). Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293\~ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до частини другої статті 315\~ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 2\~ст. 15 ЦК України\~- кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Частиною 1\~статті 16 ЦК України\~встановлено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлено договором або законом. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] в селищі Поліське Київської області /а.с. 4/. З довідки до акту огляду МСЕК та експертного висновку убачається, що [PERSON] визнано інвалідом другої групи внаслідок захворювання, пов`язаного з впливом аварії на ЧАЕС /а.с. 8-10/. З трудової книжки серії [NUMBER] , виданої 17.07.1977 року на ім`я [PERSON] вбачається, що останній станом на 26 квітня 186 року працював водієм в Лікарні № 1 смт. Поліське. З 18 грудня 1986 року до 15 січня 1991 року працював на різних посадах СПТУ-10 смт. Поліське /а.с. 11-18/. З наданого заявником посвідчення категорії 2 серії [NUMBER] слідує, що [PERSON] дійсно отримав статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи, оскільки проживав в зоні посиленого радіологічного контролю /а.с. 19/. Як слідує з довідки № 212 від 17.04.2024 року, виданої Закладом професійної (професійно-технічної) освіти «Катюжанський професійний коледж» - [PERSON] ( [INFO] ) проводилися нарахування заробітної плати з 18.12.1986 року по 03.06.1991 рік, про які є відповідні записи в книгах по нарахуванню заробітної плати працівникам Поліського середнього професійно-технічного училища 10 м. Поліське Київської області /а.с. 21/. Довідка № 4614, видана 10.06.1992 року Поліською районною державною адміністрацією, яка слугувала підставою для видачі [PERSON] посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи категорії 2, як особі, який з моменту аварії по 20.05.1992 року постійно проживав в зоні безумовного (обов`язкового) відселення /а.с. 24/. На адвокатський запит, Архівним відділом Вишгородської районної військової адміністрації було надано лист за № 05-07/654-656 від 12.12.2023 року стосовно підтвердження періоду проживання [PERSON] в смт. Поліське Київської області з доданими до нього адресними листками прибуття [PERSON] від 15.01.1991, 12.10 (рік нерозбірливо), 23.10.1995. Адресні листки реєстрації [PERSON] за інші періоди не зберігаються. Інші документи, що містять інформацію про реєстрацію громадян у багатоквартирних будинках смт. Поліське на зберігання до відділу не надходили /а.с. 25-28/. Своїми листами від 14.02.2024 року за № 48 та від 19 лютого 2024 року за № 65 Управління соціальної та ветеранської політики Вишгородської районної державної адміністрації Київської області встановило про відсутність доказів проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] в період з 26 квітня 1986 року по 15 січня 1991 року та призупинило розгляд даної справи, а заявнику рекомендовано для подальшого розгляду справи з питань визначення статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 2, надати підтвердження періоду проживання в зоні безумовного (обов`язкового) відселення смт. Поліське з 26 квітня 1986 року по 15 січня 1991 року (Постанова Ради Міністрів УРСР від 30.12.1989 року № 333 та Постанова Ради Міністрів УРСР від 23.08.1990 року № 228) /а.с. 29, 30/. Крім того, факт проживання заявника в [ADDRESS] в період з 26 квітня 1986 року по 15 січня 1991 року підтверджуються письмовими поясненнями свідка [PERSON] . Отже, з огляду на досліджені докази, суд вважає встановленим факт постійного проживання заявника у [ADDRESS] в період, вказаний у заяві, так як ці обставини доведені заявником, а тому заява підлягає до задоволення. Частиною 7\~статті 294 ЦПК України\~встановлено, що при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved