Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-13 00:00:00

Представник ТОВ «ФК «Марин-Фінанс» звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивує тим, що 19.10.2020 між АТ «Кредобанк» та [PERSON] укладено Кредитний договір № CL-292205. Відповідно до умов Кредитного договору, банк зобов`язувався надати відповідачу кредит, а [PERSON] зобов`язувалася в порядку та на умовах, визначених Кредитним договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені графіком погашення кредиту. Зазначає, що відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання. Заборгованість відповідача перед позивачем складає 106058,95 грн., в тому числі: строкове тіло - 42103,81 грн., прострочене тіло - 7107,53 грн., строкові відсотки - 6846,35 грн., прострочені відсотки - 50001,26 грн. 08.11.2023 року, у правовідносинах за вказаною заборгованістю була здійснена заміна кредитора у зобов`язанні, з АТ «Кредобанк» на ТОВ «ФК «Марин-Фінанс» на підставі договору факторингу. З врахуванням вищевикладеного просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № CL-292205 від 19.10.2020 року в сумі 106058,95 грн. Також позивач просив стягнути з відповідача судові витрати: сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 6000 грн. Ухвалою судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 20.08.2024 року відкрито спрощене позовне провадження у даній справі та надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Копію позовної заяви відповідач отримала 28.08.2024 року, що підтверджується рекомендаційним повідомленням про вручення поштового відправлення Ф.119. У строк, встановлений судом, відповідач відзив на пред`явлений позов не подала. Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та не заперечив щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не відомі. Відтак, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до статті 280 ЦПК України. Крім того, оскільки розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України не здійснювалося. Дослідивши представлені письмові докази в справі, суд прийшов до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, 19.10.2020 року між АТ «Кредобанк» та [PERSON] укладено Кредитний договір № CL-292205 /а.с.9-11/. У Анкеті-Заяві №CL-292205 від 19.10.2020 року зазначено, що шляхом підписання цієї Анкети-Заяви [PERSON] підтверджує, що з умовами надання кредиту, викладеними в Пам`ятці клієнту ознайомлена, примірник Пам`ятки отримала /а.с.13 на звороті-14/. Також, у п. 1 анкети-заяви №CL-292205 вказано, що бажана сума кредитного ліміту 50100 грн., щомісячний платіж 2463,68 грн., строк надання кредитного ліміту 60 днів, процентна ставка 55,00%. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Частиною другою ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Судом встановлено, що відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконувала, внаслідок чого утворилась заборгованість перед АТ «Кредобанк» у розмірі 106058,95 грн., в тому числі: строкове тіло - 42103,81 грн., прострочене тіло - 7107,53 грн., строкові відсотки - 6846,35 грн., прострочені відсотки - 50001,26 грн. Згідно положень ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Також судом встановлено, що 08.11.2023 року між АТ «Кредобанк» та ТОВ «ФК «Марин-Фінанс» укладено договір факторингу, відповідно до якого АТ «Кредобанк» відступило ТОВ «ФК «Марин-Фінанс» право грошової вимоги за кредитним договором №CL-292205. На підставі Договору факторингу з відступленням прав грошової вимоги за кредитними договорами та прав за забезпечувальними договорами від 08.11.2023, укладеного між АТ «Кредобанк» та ТОВ «ФК «Марин-Фінанс», АТ «Кредобанк» відступило ТОВ «ФК «Марин-Фінанс» права вимоги до відповідачки за Кредитним договором №CL-292205 від 19.10.2020 року. Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату(у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Як зазначено в ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумнийстрокдоказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Отже, до позивача відповідно до укладеного Договору факторингу від 08.11.2023 року перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №CL-292205 від 19.10.2020 року у розмірі 106058,95 грн., яке складається із: строкове тіло - 42103,81 грн., прострочене тіло - 7107,53 грн., строкові відсотки - 6846,35 грн., прострочені відсотки - 50001,26 грн. Відповідачем [PERSON] вказаний розрахунок не спростовано. Поряд з цим, відповідачу [PERSON] , 30.01.2024 від ТОВ «ФК «Марин-Фінанс» була надіслана досудова вимога щодо виконання договірних зобов`язань та повідомлення про заміну кредитора у зобов`язанні, однак відповідачем жодних платежів за кредитним договором проведено не було /а.с.18/. У суду відсутні будь-які правові підстави ставити під сумнів наданий позивачем розрахунок заборгованості за кредитним договором; стороною відповідача в ході розгляду справи такий розрахунок належними, допустимими, достатніми та достовірними доказами не спростований. На момент звернення позивача в суд та розгляду справи по суті, відповідач, в порушення вимог ст. 1054 Цивільного кодексу України, грошові кошти за кредитним договором не повернув. З урахуванням встановленого, суд приходить до висновку, що позичальник взяті не себе зобов`язання не виконала, у передбачений в договорі строк кошти та нараховані відсотки за користування кредитом не повернула, внаслідок чого виникла заборгованість за основним зобов`язанням, у розмірі 106058,95 грн., яке складається із: строкове тіло - 42103,81 грн., прострочене тіло - 7107,53 грн., строкові відсотки - 6846,35 грн., прострочені відсотки - 50001,26 грн., а тому позовні вимоги щодо стягнення вказаної заборгованості є правомірними і підлягають задоволенню. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат суд виходить з наступного. Статтею 133 ЦПК України, встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Позивач підтвердив витрати на правничу допомогу договором про надання правничої допомоги № 01/04/24 від 01.04.2024 року, актом наданих послуг № 1 до договору № 01/04/24 від 01.04.2024 року від 31.05.2024 року на суму 6000 грн. Відповідач будь-яких доказів неспівмірності витрат на правничу допомогу суду не надала, із заявою про зменшення витрат на правничу допомогу адвокатом до суду не зверталась, а тому витрати на правничу допомогу підлягають стягненню з відповідача. Поряд з цим, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Беручи до уваги вищевказане, понесені позивачем і документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн., підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved