Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-21 00:00:00

12 червня 2024 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з Смілянського міськрайонного суду Черкаської області за підсудністю надійшла цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, згідно з яким позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» заборгованість за договором № 328997-КС-002 про надання кредиту від 28.09.2021 року, що становить 83 069,50 грн., що складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту в сумі 16 000,00 грн., суми прострочених платежів по процентах в сумі 64 669,50 грн., суми прострочених платежів за комісією в сумі 2 400,00 грн. та судові витрати в сумі 2 422,00 грн. за сплату судового збору. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 28.09.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено Договір № 328997-КС-002 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». ТОВ «Бізнес Позика» 28.09.2021 направило [PERSON] пропозицію (оферту) укласти Договір № 328997-КС-002 про надання кредиту та 28.09.2021 [PERSON] прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договору № 476860-КС-003 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. Також, товариством направлено [PERSON] через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор G-6784, на номер телефону 380 (63) 624-99-49, що був зазначений позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті. Відповідно до умов укладеного договору кредиту, Товариство надає позичальнику грошові кошти у розмірі 16 000,00 грн., на засадах строковості, поворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. Згідно з умовами договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить 1,07874163 % за кожен день користування кредитом. Пунктом 3. Кредитного договору встановлений графік платежів, які має здійснювати позичальник для належного виконання умов Кредитного договору. ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за договором кредиту виконало, та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 16 000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку позичальника, що була вказана позичальником при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті). 19.01.2021 між сторонами було укладено додаткову угоду № 1 до договору № 328997-КС-002 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов додаткової угоди сторони домовилися внести зміни в п.1 договору та викласти «термін дії договору в новій редакції, а саме «Термін дії договору до 09.08.2022» «Строк кредиту 316 днів». 06.12.2021 між сторонами було укладено додаткову угоду № 2 до договору № 328997-КС-002 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов додаткової угоди сторони домовилися внести зміни в п.1 договору та викласти «Термін дії договору в новій редакції, а саме «Термін дії договору до 21.11.2022» «Строк кредиту 420 днів». До теперішнього часу боржник свої зобов`язання за Кредитним договором № 328997-КС-003 про надання кредиту належним чином не виконала, а лише часткового сплатила кошти, розрахунок та розмір яких зазначені у розрахунку заборгованості за Договором № 476860-КС-002, чим порушила свої зобов`язання, встановлені договором. Таким чином, зробивши часткову оплату з метою виконання умов договору, відповідач вчинила конклюдентні дії щодо визнання договору і, відповідно, щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту. Відповідно до Розрахунку заборгованості за Договором № 328997-КС-002 Позичальника у боржника станом на 10.04.2024 утворилась заборгованість за Договором № 328997-КС-002 про надання кредиту в розмірі 83 069,50 грн., що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 16 000,00 грн.; суми прострочених платежів по процентах - 64 669,50 грн., суми прострочених платежів за комісією - 2 400,00 грн., яку просить стягнути на свою користь. Відповідно до змісту позовної заяви представник позивача просить розгляд справи здійснювати за його відсутності. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 12 червня 2024 року вказану справу передано на розгляд судді Бебешко М.М. Ухвалою суду від 17 червня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 10 липня 2024 року. 20 червня 2024 року на адресу суду надійшла заява від представника позивача про розгляд справи за його відсутності, підтримання позовних вимог та відсутність заперечень проти заочного розгляду справи. 10 липня 2024 року на адресу суду від представника відповідача [PERSON] - адвоката Ходіної Н.В. надійшло клопотання про відкладення судового розгляду. Судовий розгляд у справі відкладено на 29 серпня 2024 року. 10 липня 2024 року на адресу суду від представника відповідача [PERSON] - адвоката Ходіної Н.В. надійшла зустрічна позовна заява про захист прав споживачів, згідно з якою остання просить суд визнати недійним положення договору про надання кредиту № 328997-КС-002 від 28.09.2021 року щодо обов`язку позичальника сплачувати комісію за надання кредиту у розмірі 2 400,00 грн. Зустрічна заява обґрунтована тим, що Умовами кредитного договору від 28.09.2021 року передбачено сплату позичальником комісії за надання кредиту у розмірі 2400 гривень. При цьому в кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються відповідачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). На підставі викладеного, ТОВ "Бізнес Позика" не надало доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору, а тому положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника сплачувати комісію за надання кредиту є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України "Про споживче кредитування" Враховуючи вищевикладене, умови кредитного договору № 328997-КС-002 від 28.09.2021 року щодо сплати комісії за надання кредиту в розмірі 2400,00 грн. є нікчемними. Цього ж дня, від представника відповідача на адресу суду надійшов відзив на первісну позовну заяву. Відзив обґрунтовано тим, що комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України "Про споживче кредитування" (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України "Про споживче кредитування". Умовами кредитного договору від 28.09.2021 року передбачено сплату позичальником комісії за надання кредиту у розмірі 2400 гривень. При цьому в кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються відповідачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). На підставі викладеного, ТОВ "Бізнес Позика" не надало доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору, а тому положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника сплачувати комісію за надання кредиту є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України "Про споживче кредитування". Згідно з п. 3.2.3 Договору про надання кредиту № 328997- КС-002 від 28.09.2021 року (Графік платежів), Позичальник повинен сплатити кошти у наступному розмірі (усього): - Проценти за користування кредитом (1) - 21 560,00 грн. - Частковий платіж основної суми (2) - 16 000,00 грн. - Комісія за надання Кредиту (3) - 2 400,00 грн. Загальний платіж (1+2+3) - 39 960,00 грн. Відповідно п. 6 Додаткової угоди №1 до Договору №328997-КС-002 про надання кредиту від 01 березня 2023 року, Сторони домовились встановити наступний графік платежів для погашення заборгованості Позичальника, що вказана в п. 1 цієї Додаткової угоди, а саме: - Проценти за користування кредитом (1) - 44 991,58 грн. - Частковий платіж основної суми (2) - 16 000,00 грн. - Комісія за надання Кредиту (3) - 2 400,00 грн. Загальний платіж (1+2+3) - 63 391,58 грн. Відповідно п. 6 Додаткової угоди №2 до Договору №328997-КС-002 про надання кредиту від 01 березня 2023 року, Сторони домовились встановити наступний графік платежів для погашення заборгованості Позичальника, що вказана в п. 1 цієї Додаткової угоди, а саме: - Проценти за користування кредитом (1) - 59 487,44 грн. - Частковий платіж основної суми (2) - 16 000,00 грн. - Комісія за надання Кредиту (3) - 2 400,00 грн. Загальний платіж (1+2+3) - 77 887,44 грн. Відповідачем сплачено на погашення заборгованості за кредитним договором 7822,50 грн., з яких на погашення процентів - 7822,50 грн. Враховуючи вищевикладені аргументи, стосовно стягнення заборгованості за комісією та зміст зустрічних позовних вимог, кошти в сумі 2400,00 грн., як плата в рахунок комісії за кредитним договором не підлягають Документ сформований в системі «Електронний суд» 10.07.2024 9 стягненню. Таким чином, у загальний розмір заборгованості за кредитом НЕ повинна включатись комісія за на кредиту у розмірі 2400,00 грн. 77887,55 грн. - 2400,00 грн. (сума комісії, включеної до заборгованості) = 75487,55 грн. - загальний розмір, який повинен бути повернутий Позичальником за кредитним договором. Враховуючи, що у Кредитному договорі встановлено фіксована сума до погашення боргу, зазначаю, що розмір заборгованості повинен становити: 75487,55 грн. (загальний розмір заборгованості, який повинен бути повернутий Позичальником) - 7822,50 грн. (сума коштів, внесених Позичальником) = 67665,05 грн. Таким чином, з Відповідача підлягає стягненню заборгованість у загальному розмірі 67665,05 грн. (шістдесят сім тисяч шістсот шістдесят п`ять) гривень 05 копійок. 12 липня 2024 року на адресу суду надійшла заява від представника позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву. В даній заяві представник позивача просив суд розглядати справу за його відсутності та підтримав позовні вимоги у повному обсязі. Відповідь на відзив обґрунтована тим, що Відповідно до Розрахунку заборгованості за Договором № 328997-КС-002 Позичальника [PERSON] , Відповідач на виконання умов договору здійснив часткову оплату за Договором № 328997-КС-002 на загальну суму 7 822,50 грн. Докази сплати Відповідачем коштів за Кредитним договором додаються. Докази сплати Відповідачем коштів за Кредитним договором надаються у формі довідок, які були сформовані технологічним оператором платіжних послуг ТОВ «Платежі Онлайн», який надає послуги Позивачу на підставі Договору про надання послуг № ПГ-5 від 04.11.2020 року, довідки, яка була надана Позивачу на підтвердження успішності проведених операцій Акціонерним товариством «ТАСКОМБАНК», що надає посередницькі послуги ТОВ «БІЗПОЗИКА» з кредитування клієнтів за допомогою платіжної системи «ТАС Pay» та меморіального ордера. Договір про надання послуг № ПГ-5 від 04.11.2020 року регулює відносини Установи з Клієнтом, згідно з якими Установа надає дистанційне обслуговування, фінансові послуги з прийому платежів, що надходять на користь Клієнта в якості повернення (сплати) платниками сум кредитів/ позик/ фінансових кредитів/ відсотків (інших платежів) за кредитами/ позиками/ фінансовими кредитами, а також забезпечує технологічне обслуговування з прийому платежів та/або перерахування грошових коштів (п. 1.1. Договору) Установа забезпечує технологічне обслуговування прийому платежів та перерахування грошових коштів на підставі договору про співробітництво з оператором послуг платіжної інфраструктури - Товариством з обмеженою відповідальністю «ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН», яке під час надання послуг використовує Систему Platon (п. 1.1.1. Договору). Копія договору додається. АТ «ТАСКОМБАНК» надає посередницькі послуги ТОВ «БІЗПОЗИКА» на підставі Договору №83 про організацію взаємодії при переказі коштів фізичним особам від 11.11.2020 року. Відповідно до п.2.1 Договору: «за цим Договором, банк надає Партнеру послуги щодо зарахування наданих Партнером Одержувачам позик, в тому числі на умовах фінансового кредиту, на рахунки Одержувачів з використанням реквізитів ПК Одержувача, та забезпечує обробку і передачу в МПС даних для належного здійснення зарахування коштів за реквізитами ПК Одержувача, а Партнер Документ сформований в системі «Електронний суд» 12.07.2024 5 зобов`язується сплатити Банку комісійну винагороду на умовах визначених цим Договором». Копія договору додається. Таким чином, зробивши часткову оплату з метою виконання умов договору, відповідач вчинив конклюдентні дії щодо визнання договору і, відповідно, щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту. Верховний Суд в пункті 76 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18) зазначив, що: не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами. Крім того, в Постанові Верховного Суду від 23.12.2020 року по справі № 127/23910/14-ц зазначено, що: часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та або суми санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу. Також, відповідно до пункту 6.38. Постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 жовтня 2022 року по справі № 227/3760/19-ц, в якому було визначено, що «у разі якщо договір виконувався обома сторонами то кваліфікація договору як неукладеного виключається, такий договір вважається укладеним та може бути оспорюваним. Верховний суд у постанові по справі № 916/2403/18 від 10.09.2019 зробив такі висновки: до дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку може належати зокрема часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій. Аналогічний правовий висновок викладено постанові Верховного Суду від 09.11.2018 у справі N 911/3685/17. Розрахунок заборгованості ґрунтується на умовах кредитного договору та узгоджується з матеріалами справи. Всі платежі Відповідача за Кредитним договором були враховані у розрахунку заборгованості за Кредитним договором. Сума заборгованості Відповідача за Кредитним договором відповідно до розрахунку заборгованості за Кредитним договором підрахована з урахуванням всіх платежів Відповідача. Відповідач у Відзиві на позовну заяву не поясняє чому на його думку розрахунок, який до позовної заяви був доданий Позивачем, є начебто необґрунтованим, та таким, що начебто не узгоджується з матеріалами справи. Відповідач не був позбавлений можливості надати свій розрахунок заборгованості за кредитним договором. У відповідності до Постанови Верховного Суду від 11.07.2018 р. по справі № 753/7883/15 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/75498350) доводи сторони про необґрунтованість розрахунку заборгованості є безпідставними, якщо на Документ сформований в системі «Електронний суд» 12.07.2024 7 його спростування сторона не надала власного розрахунку. Процентна ставка нараховується за кожен день користування Кредитом. Протягом строку кредитування, визначеного у цьому Договорі, плата за користування Кредитом нараховується на залишок заборгованості по Кредиту, наявну на початок календарного дня, за фактичне число календарних днів користування Кредитом, із урахуванням дня перерахування та дня повернення Кредиту. Кредитним договором встановлюється орієнтований графік платежів за Кредитним договором. Тобто, якщо Позичальник сплачує заборгованість за Кредитним договором згідно встановленого графіку платежів без порушень, йому дійсно потрібно було б сплатити за Кредитним договором суму орієнтовної загальної вартості кредиту, яка зазначена у Кредитному договорі. При цьому, порушення Позичальником графіку платежів закономірно призвело до збільшення вартості кредиту, тому що процентна ставка нараховується за кожен день користування Кредитом на залишок заборгованості по Кредиту, наявну на початок календарного дня, за фактичне число календарних днів користування Кредитом, із урахуванням дня перерахування кредитних коштів та дня повернення Кредиту Щодо стягнення комісії за надання кредиту: Відповідно до п. 1 Кредитного договору комісія за надання Кредиту становить 2 400,00 грн. Відповідно до п. 3 Кредитного договору сторони на момент укладення Договору встановили графік платежів, припускаючи, що Позичальник буде його дотримуватись. Встановлений цим пунктом Кредитного договору графік платежів який передбачає сплату Відповідачем платежів на погашення заборгованості за тілом, процентами та комісією за надання кредиту. Встановлення обов`язку по сплаті комісії за надання кредиту у кредитному договорі відповідає принципу свободи договору. Відповідач уклавши кредитний договір погодився зокрема сплатити комісію за надання кредиту. Відповідно до ч.2 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування», для цілей обчислення реальної річної процентної ставки визначаються загальні витрати за споживчим кредитом. До загальних витрат за споживчим кредитом включаються: -доходи кредитодавця у вигляді процентів; -комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо; -інші витрати споживача на супровідні послуги, які підлягають сплаті на користь кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит (платежі за послуги кредитного посередника, страхові та податкові платежі, збори на обов`язкове державне пенсійне страхування, біржові збори, платежі за послуги державних реєстраторів, нотаріусів, інших осіб тощо). Крім того, Національний банк України, який є державним регулятором ринку фінансових послуг в Україні, своєю Постановою від 11.02.2021р. №16 затвердив «Правила розрахунку небанківськими фінансовими установами України загальної вартості кредиту для споживача та реальної процентної ставки за договором про споживчий кредит». Дані правила передбачають правомірність встановлення Кредитодавцем супровідних послуг за кредитом в тому числі і комісії за надання кредиту. Звертаємо увагу суду, що у Кредитних договорах ТОВ «Бізнес Позика» Документ сформований в системі «Електронний суд» 12.07.2024 11 встановлюється комісія саме за надання кредиту, а не за його обслуговування. У Кредитних договорах ТОВ «Бізнес Позика» встановлена комісія саме за надання кредиту, яка є разовою, та розмір якої є незмінним. Комісія за надання кредиту встановлюється не у Правилах надання кредитів чи Паспорті споживчого кредиту (за споживчими кредитами), а у самих Кредитних договорах, які укладаються у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію» та які підписуються за допомогою одноразових ідентифікаторів 25 серпня 2024 року на адресу суду від представника відповідача надійшло заперечення на відповідь на відзив, яке обґрунтовано тим, що Так, у самій Позовній заяві не було зазначено про неможливість подання вказаних документів, тому долучення доказів Позивачем було з порушенням процесуального права. Таким чином, додаткові докази ТОВ «Бізнес Позика» надані разом з відповіддю на відзив, подані з порушенням норм ЦПК України та не можуть бути взяті до розгляду судом. Звертаючись до суду, позивачем не доведено у встановленому законом порядку, що є обов`язковим в силу принципу змагальності, передбаченого ст. 12 ЦПК України, факту протиправної поведінки відповідача, тих обставин, на які позивач посилається в своєму позові. Позивачем не вказано, чим саме відповідач порушив його права. Розглядаючи справу суд приймає лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, норми процесуального права визначають часові межі подання доказів до суду, а також правові наслідки їх недотримання, що полягають у неприйнятті судом таких доказів, за винятком, якщо особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Ухвалою суду від 29 серпня 2024 року прийнято зустрічний позов до спільного розгляду з первісним, об`єднати позовні вимоги в одне провадження та постановити ухвалу про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 25 вересня 2024 року. Ухвалою суду від 25 вересня 2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено судовий розгляд по суті на 22 жовтня 2024 року. В судове засідання, призначене судом на 22 жовтня 2024 року сторони не з`явилися, про день, час та місце підготовчого засідання повідомлені судом своєчасно та належним чином так сторони зареєстровані в системі «Електронний суд». Представник позивача у заявах по суті просив здійснювати розгляд справи за відсутності сторони позивача та задоволити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач [PERSON] , 02 жовтня 2024 року направила на розгляд до суду додаткові пояснення та просила врахувати їх як відзив на позов та заперечення на відповідь на відзив при розгляді даної справи. Додаткові пояснення обґрунтовано наявністю судових рішень апеляційної та касаційної інстанції при вирішення подібних за змістом справ. Фіксування судового розгляду справи не здійснювалося відповдіно до ч.2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне: 28 вересня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» та [PERSON] було укладено Договір № 328997-КС-002 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до п. 1 Договору кредиту, ТОВ «Бізнес позика» надає Позичальнику грошові кошти у розмірі 16000,00 грн., на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. Згідно з умовами Договору кредиту строк, на який надається кредит - 24 тижнів, комісія за надання кредиту - 2 400,00; процентна ставка в день 1,07874163 %. Термін дії договору до 15.03.2022, орієнтовна загальна вартість наданого кредиту 39 960,00 грн., орієнтовна реальна річна процентна ставка 7289,29 %. Пунктом 2 Кредитного договору визначено, що протягом строку кредитування процентна ставка за Кредитом (надалі Проценти за користування Кредитом), нараховуються на залишок заборгованості по Кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, із урахуванням дня видачі Кредиту та дня повернення Кредиту згідно Графіку платежів. Пунктом 3 Кредитного договору встановлений графік платежів, які має здійснювати позичальник для належного виконання умов Кредитного договору, згідно з яким загальний платіж має складати 39 960,00 грн, у тому числі комісія в сумі 2 400,00 грн., проценти за користування кредитом в сумі 21 650,00 грн та частковий платіж основної суми в сумі 16 000,00 грн. 19 жовтня 2021 року між сторонами укладено додаткову угоду № 1 до договору № 328997-КС-002 від 28 вересня 2021 року, згідно з якою орієнтовна загальна вартість кредиту становить 63 391,58 грн та включає в себе комісію в сумі 2 400 грн, частковий платіж по відсотках в сумі 44 991,58 грн та частковий платіж основної суми в сумі 16 000,00 грн. Строк кредитування встановлено у 295 днів. Термін дії договору до 09.08.2022 року. Вказані умови додаткової угоди знайшли своє відображення у паспорті споживчого кредиту, підписаному сторонами 19 жовтня 2021 року. 06 грудня 2021 року між сторонами укладено додаткову угоду № 2 до договору № 328997-КС-002 від 28 вересня 2021 року, згідно з якою орієнтовна загальна вартість кредиту становить 77 887,44 грн та включає в себе комісію в сумі 2 400 грн, частковий платіж по відсотках в сумі 59 487,44 грн та частковий платіж основної суми в сумі 16 000,00 грн. Строк кредитування встановлено у 420 днів. Термін дії договору до 21.11.2022 року. Вказані умови додаткової угоди знайшли своє відображення у паспорті споживчого кредиту. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 06.05.2024, згідно довідки позивача, склала 83 069,50 грн. та складається з заборгованості за кредитом в сумі 16 000,00 грн, заборгованості по відсотках в сумі 64 69,50 грн та заборгованості по комісії в сумі 2 400,00 грн. Згідно довідки від 28.09.2021 ТОВ «Бізнес Позика» 28.09.2021 перерахувало [PERSON] грошові кошти в сумі 16 000,00 грн за кредитним договором № 328997-КС-002. Згідно інформаційних довідок [PERSON] сплачувала грошові кошти ТОВ «Бізпозика», а саме: 19.10.2021 в сумі 500,00 грн, 19.10.2021 в сумі 332,50 грн, 03.11.2021 в сумі 832,50 грн, 18.11.2021 в сумі 832,50 грн, 22.12.2021 в сумі 132,50 грн, 27.12.2021 в сумі 100,00 грн, 10.01.2022 в сумі 330,00 грн, 10.01.2022 в сумі 950,00 грн17.01.2022 в сумі 2 700,00 грн, 19.01.2022 в сумі 280,00 грн, 06.12.2021 в сумі 32,50 грн., 04.12.2021 в сумі 800,00 грн. Представником позивача також долучено до матеріалів справи к копіях договір № 83 між ТОВ «Бізнес Позика» та АТ «Таскомбанк» від 11 листопада 2020 року про організацію взаємодії при переказі коштів фізичними особами та договір про надання послуг № ПГ-5 від 04 листопада 2020 року між ТОВ «Бізнес Позика» та ТОВ «ПрофітГід». Випискою по картковому рахунку № [NUMBER] з АТ «Універсал Банк» підтверджено те, що на банківський рахунок відповідача № [NUMBER] вересня 2021 року о 15.20.05 від ТОВ БП надійшли грошові кошти в сумі 16 000 грн. При вирішенні справи суд виходить з наступного: З приводу стягнення заборгованості за комісією суд виходить з наступного: Підписавши кредитний договір від 28 вересня 2021 року № 328997-КС-002 та додаткові угоди до нього підписавши вказаний договір, відповідач добровільно погодилася на визначені у ньому умови кредитування, взяла на себе відповідні зобов`язання. Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України). Частиною першою статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за надання та обслуговування кредиту. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19. Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2023 року у справі № 204/224/21. Таким чином, виходячи з аналізу вимог п.4 ч.1 ст. 1,ч.2 ст.8, ч.1 ст.1, ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність», роз`яснень Великої Палати Верховного Суду щодо застосування ст.11 Закону України «Про споживче кредитування», які викладені у постанові від 13 липня 2022 року по справі №496/3134/19 така форма витрат, як комісія за надання кредиту існує на законодавчому рівні, визначається кожним банком (фінансовою установою) індивідуально та затверджується внутрішніми актами. Отже, спеціальним законодавством України прямо визначені легальні можливості позивача як включати до тексту кредитних договорів із споживачами умови щодо нарахування комісії, так і в подальшому нараховувати її, а також витребувати суму несплаченої вищевказаної комісії від відповідача (в т.ч. і в судовому порядку). Включення до тексту кредитного договору умови про необхідність сплати відповідачем комісії за надання кредиту у розмірі 2 400,00 грн., а також подальше витребування нарахованої комісії позивачем з відповідача, суд вважає таким, що відповідає вимогам діючого законодавства. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь ТОВ «Бізнес Позика» заборгованості за комісією у розмірі 2 400,00 грн. Таким чином, в задоволенні зустрічного позову [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» про визнання недійсним положення Договору про надання кредиту № 328997-КС-002 від 28 вересня 2021 року щодо обов`язку позичальника сплачувати комісію за надання кредиту в сумі 2 400,00 грн - необхідно відмовити. Випискою по картковому рахунку № [NUMBER] з АТ «Універсал Банк» підтверджено те, що на банківський рахунок відповідача № [NUMBER] вересня 2021 року о 15.20.05 від ТОВ БП надійшли грошові кошти в сумі 16 000 грн. Отже, позивачем доведено виконання умов кредитного договору, надання кредитних коштів в сумі 16 000,00 грн., однак відповідач належним чином взяті на себе зобов`язання не виконала, внаслідок чого виникла заборгованість. З приводу стягнення заборгованості по відсотках за користування кредитними коштами суд виходить з настусиного: Згідно розрахунку заборгованості за договором № 328997-КС-002 про надання кредиту від 28.09.2021 вбачається, що заборгованість [PERSON] станом на 10.04.2024 становить 83 069,50 грн., що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 16000,00 грн.; суми прострочених платежів по відсотках процентах - 64 669,50 грн.; суми прострочених платежів за комісією - 2 400,00 грн. Разом з цим, згідно з даним розрахунком, відповідач вносила грошові кошти на погашення заборгованості по відсотках на загальну суму 7 822,50 грн. Суд при вирішенні справи користується правовими висновками, викладеними у постановах Верховного Суду. У постановах Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 2024494/16-ц та від 18 січня 2023 року у справі № 686/13446\\15 зроблено висновок про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку, припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Правом на нарахування компенсаційних втрат, передбачених ч.2 ст.625 ЦК України, позивач не скористався. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.04.2023 (справа №910/4518/16) не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. Кредитор вправі вимагати повернення кредиту разом із процентами, нарахованими відповідно до встановлених у договорі термінів погашення періодичних платежів на час спливу строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту у межах цього строку. Тобто позичальник у цьому разі не отримує від кредитора відповідне благо на період після закінчення строку кредитування чи після пред`явлення кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту, а тому й не повинен сплачувати за нього нові проценти відповідно до статті 1048 ЦК України. Очікування кредитодавця, що позичальник повинен сплачувати проценти за «користування кредитом» поза межами строку, на який надається такий кредит (тобто поза межами існування для позичальника можливості правомірно не сплачувати кредитору борг), виходять за межі взаємних прав та обов`язків сторін, що виникають на підставі кредитного договору, а отже, такі очікування не можуть вважатись легітимними. За таких обставин надання кредитодавцю можливості нарахування процентів відповідно до статті 1048 ЦК України поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту вочевидь порушить баланс інтересів сторін - на позичальника буде покладений обов`язок, який при цьому не кореспондує жодному праву кредитодавця. Якщо позичальник прострочив виконання зобов`язання з повернення кредиту та сплати процентів за «користування кредитом», сплив строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту не може бути підставою для невиконання такого зобов`язання. Зазначене також є підставою для відповідальності позичальника за порушення грошового зобов`язання. Так кредитним договором № 328997-КС-002 від 28.09.2021 та додатковою угодою до нього № 2 від 06 грудня 2021 року встановлено, що строк дії договору становить 420 днів та спливає 21 листопада 2022 року. Загальний платіж за договором становить 77 887,44 грн та складається з залишку по основній сумі боргу в сумі 16 000,00 грн, боргу по несплачених процентах в сумі 59 487,44 грн. та комісії в сумі 2 400,00 грн. Позичальником було сплачено грошові кошти на погашення заборгованості по процентах в сумі 7 882,50 грн, у тому числі 19 жовтня 2021 року в сумі 832,50 грн, 03 листопада 2021 року в сумі 832,50 грн, 18 листопада 2021 року в сумі 832,50 грн, 04 грудня 2021 року в сумі 800,00 грн, 06 грудня 2021 року в сумі 32,50 грн. 06 грудня 2021 року (на день укладення додаткової угоди № 2 до договору від 28 вересня 2021 року) загальна сума сплачених процентів позичальником становила 832,50 грн+832,50грн+832,50грн+800,00 грн+32,50 грн. = 3 330,00 грн. Після укладення додаткової 06 грудня 2021 року, позичальником вносилися грошові кошти на погашення процентів за кредитом - 22 грудня 2021 року в сумі 132,50 грн, 27 грудня 2021 року в сумі 100,00 грн, 10 січня 2022 року в сумі 1 280,00 грн, 17 січня 2022 року в сумі 2 700,00 грн, 19 січня 2022 року в сумі 280,00 грн. Загальна сума внесених позичальником грошових коштів після укладення додаткової угоди 06 грудня 2021 року склала 132,50 грн+100,00 грн+1 280,00 грн+2 700,00 грн+280,00 грн = 4 492,50 грн. Приймаючи до уваги те, що згідно додаткової угоди № 2 від 06 грудня 2021 року до кредитного договору від 28 вересня 2021 року загальна сума процентів до сплати мала становити 59 487,44 грн, а позичальником [PERSON] , після 06 грудня 2021 року сплачено в якості процентів до ТОВ «Бізнес Позика» грошові кошти в сумі 4 492,50 грн, суд вважає що загальний розмір процентів, що підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача має становити 54 994,94 грн (59 487,44 грн - 4 492,50 грн). Нарахування відсотків за поза межами строку кредитування є необґрунтованим та не відповідає практиці Верховного Суду. За таких обставин, суд приходить до висновку про доцільність ухвалення рішення про задоволення позовних вимог в частині тіла кредиту та комісії в повному обсязі та часткового задоволення позовних вимог в частині нарахування відсотків за кредитним договором. Тому, стягненню підлягає заборгованість в розмірі 16 000,00 грн заборгованості за кредитом +54 994,94 грн заборгованості за відсотками (59 487,44 грн - 4 492,50 грн) + 2 400,00 грн заборгованості за комісією. Загальна сума заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 73 394,94 грн. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Положеннями ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч.1 ч. 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, про часткове задоволення позовних вимог за первісним позовом та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором № 328997-КС-002 від 28 вересня 2021 року в розмірі 73 394,94 грн. Згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача стягуються судові витрати в пропорційно до розміру задоволених вимог 88,35 % в розмірі 2 140,19 грн. В задоволенні зустрічного позову [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» про визнання недійсним положення Договору про надання кредиту № 328997-КС-002 від 28 вересня 2021 року щодо обов`язку позичальника сплачувати комісію за надання кредиту в сумі 2 400,00 грн - необхідно відмовити.

Outcome: partial