Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-22 00:00:00

10.10.2024 по вказаній справі ухвалено рішення, яким позов задоволено частково. Звільнено [PERSON] від сплати заборгованості по аліментам в розмірі 165529,16 грн., які стягуються на користь [PERSON] на підставі виконавчого листа № 610/588/21, виданого 22.12.2021 Балаклійським районним судом Харківської області на підставі рішення суду від 11.05.2021. У зобов`язанні Балаклійського відділу державної виконавчої служби в Ізюмському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції зарахувати добровільно сплачені аліменти в сумі 226 641,98 грн. в рахунок погашення заборгованості відмовлено. \~ \~ \~ \~ Відповідач у відзиві просила стягнути з позивача витрати на правову допомогу, зазначивши орієнтовну суму витрат на правничу допомогу у розмірі 7000 грн., але докази щодо витрат на правову допомогу не надала, тому суд призначив судове засідання для вирішення питання розподілу судових витрат за клопотанням представника відповідача адвоката Зінов`євої А.Ю. (а.с. 91-95). 02.10.2024 позивач подав заяву про надання доказів про витрати по сплаті за професійну правову допомогу, зазначивши орієнтовну суму витрат на правничу допомогу у розмірі 10500 грн., тому суд призначив судове засідання для вирішення питання розподілу судових витрат за клопотанням представника позивача адвоката Дідурик Л.І. (а.с. 202-203). 15.10.2024 на адресу суду надійшла заява від представника відповідача адвоката Зінов`євої А.Ю. про долучення доказів витрат на правничу допомогу у розмірі 15660,00 грн., яка просила розглядати справу без участі відповідача та її представника, у задоволенні вимог позивача щодо покладення витрат на відповідача просила відмовити, оскільки ним разом з першою заявою по суті спору не було подано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат. 23.10.2024 на адресу суду надійшли заяви від представника позивача - адвоката Дідурик Л.І. та [PERSON] про ухвалення додаткового рішення про стягнення з [PERSON] на його користь судові витрати у сумі 10500 грн., представник просила розглядати справу за її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Частиною 1 ст. 270 ЦПК України передбачені підстави для ухвалення додаткового рішення по справі, а саме суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати (п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України). Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони. Як вбачається з матеріалів справи відповідачкою у відзиві було заявлено вимогу про компенсацію витрат на правничу допомогу в розмірі 7000 грн. 15.10.2024 на адресу суду надійшла заява від представника відповідача - адвоката Зінов`євої А.Ю. про долучення доказів витрат на правничу допомогу у розмірі 15660,00 грн. В обґрунтування якої додано: копію договору про надання правничої допомоги № А19-24 від 10.07.2024, копію додаткової угоди № 1 від 10.07.2024 до договору про надання правничої допомоги № А19-24 від 10.07.2024, копію додаткової угоди № 2 від 10.09.2024 до договору про надання правничої допомоги № А19-24 від 10.07.2024, копію акту №1 приймання-передачі послуг за договором про надання правничої допомоги № А19-24 від 10.07.2024, відповідно до якого зазначено, що [PERSON] були надані правничі послуги адвокатом Зінов`євою А.Ю., вартість яких складає 15360,00 грн. з детальним описом наданих послуг та понесені адвокатом фактичні витрати, здійснених у зв`язку із наданням правничої допомоги 300,00 грн. та платіжні інструкції на суму 15660,00 грн. З матеріалів справи вбачається, що позивачем було заявлено вимогу про компенсацію витрат на правничу допомогу в розмірі 10500,00 грн. В обґрунтування якої додано: копію договору про надання правової допомоги № 20-В від 06.06.2024, копію акту № 3 виконаних робіт по договору про надання правничої допомоги за договором № 20-В від 06.06.2024, відповідно до якого зазначено, що [PERSON] були надані юридичні послуги адвокатом Дідурик Л.І., вартість яких складає 10500,00 грн. з детальним описом наданих послуг та квитанцію на суму 10500,00 грн. Відповідно до ч. 4 ст. 141 ЦПК України, якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку. Згідно ч. ч. 3, 8 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (ч. 2 ст. 137 ЦПК України). Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009. Згідно з частиною четвертою статті 62 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність". Статтями 26, 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» передбачено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України). Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані: детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги. Витрати на правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Частинами 1, 2 ст. 246 ЦПК України визначено, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення усправі "East/WestAllianceLimited" проти України", заява N 19336/04). \~ \~ \~ \~ У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] в цій справі користувалася правовою допомогою адвоката Зінов`євої А.Ю. на підставі договору про надання правової допомоги №А19-24 від 10.07.2024. При цьому, при зверненні до суду з відзивом відповідачка додала попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат на правничу допомогу за вказаним договором на загальну суму 7000, 00 грн., а також зазначила, що докази понесення таких витрат будуть надані суду у строки, передбачені ЦПК України. Як вже зазначалось, 10.10.2024 судом ухвалено рішення про часткове задоволення позову [PERSON] 15.10.2024 до суду надійшла заява представника відповідачки про вирішення питання розподілу судових витрат, зокрема, витрат на правничу допомогу в розмірі 15660,00 грн., з доказами їх понесення, що також відповідає вимогам ч. 8 ст. 141 ЦПК України. В даному випадку суд вважає, що здійснення відповідачкою витрат на правничу допомогу в цій справі підтверджується належними та допустимими доказами. Разом з тим, вказані докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у визначеному відповідачкою розмірі 15660,00 грн. Як вже зазначалось, у відзиві відповідачка [PERSON] зазначила попередній (орієнтовний) розрахунок розміру витрат на правничу допомогу в сумі 7000,00 грн. Про те, що вона очікує понести витрати на правничу допомогу фактично в більшому розмірі, не зазначала. В заяві про ухвалення додаткового рішення представник відповідачки просить вирішити питання про стягнення з позивача витрат на правничу допомогу в розмірі 15660,00грн., що істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку. При цьому, жодним чином не обґрунтовує та не доводить, що вона не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку. Так, з акту-опису №1 виконаних робіт (наданих послуг) від 11.10.2024 вбачається, що розмір витрат на правничу допомогу в сумі 15660,00грн визначено з урахуванням послуг, які не були включені в попередній (орієнтовний) розрахунок, зокрема, з підготовки тексту клопотання про допит третьої особи як свідка; підготовки та направлення до суду заяви про відвід судді, участь адвоката в судовому засіданні, витрати на друк клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції для направлення учасникам справи; оплата рекомендованих листів із описом вкладень (включаючи вартість конвертів) для направлення учасникам справи клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції для направлення учасникам справи. Жодних обставин, які б вказували на те, що відповідачка чи її представник не могли передбачити необхідність таких витрат, враховуючи, що всі вони стосуються передбачених законом процесуальних дій сторони, представник відповідачки в заяві про ухвалення додаткового рішення не навела. Вказане відповідно до ч. 4 ст. 141 ЦПК України є підставою для відмови відповідачці та її представнику у відшкодуванні витрат на правничу допомогу в частині такого перевищення. Таким чином, суд вважає належним чином обґрунтованим та доведеним розмір понесених відповідачкою у цій справі витрат на правничу допомогу в сумі 7\~000 грн., позивачем у розмірі 10500 грн. У зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог [PERSON] (73,03%), згідно з ч. 2 ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрати на правничу допомогу пропорційно задоволеній частині позовних вимог, а саме 7668,73 грн.; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрати на правничу допомогу пропорційно задоволеній частині позовних вимог, а саме 5110,00 грн. Вирішуючи вказане питання, суд також враховує, що жодних заперечень щодо неспівмірності заявлених сторонами витрат на правничу допомогу від них та/чи їх представників до суду не надходило, клопотання про зменшення розміру цих витрат вони не заявляли.

Outcome: approved