Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-16 00:00:00

Короткий виклад обставин справи [PERSON] звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовом до [PERSON] , територіальної громади в особі Ужгородської міської ради та Першої ужгородської державної нотаріальної контори, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: [PERSON] , про визначення часток у спільному сумісному майні, в якому просить: визначити частки [PERSON] , [PERSON] (померлий батько), [PERSON] (померла мати), [PERSON] та [PERSON] в спільній сумісній власності квартирі за адресою: [ADDRESS] , приватизованої ними згідно з свідоцтвом про право власності на житло від 04 квітня 1996 року, виданого Закарпатським правлінням облспоживспілки, згідно з розпорядженням голови правління облспоживспілки від 04 квітня 1996 року за №87 рівними, по 1/5 за кожним. В обґрунтування позову зазначає, що вона, [PERSON] , є спадкоємцем за заповітом за померлими батьками [PERSON] (заповіт від 15.09.2017, зареєстрований в реєстрі за №4-480) та [PERSON] (заповіт від 15.09.2017, зареєстрований в реєстрі за №4-481). [INFO] померла мати позивача [PERSON] , актовий запис про смерть №1200, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 22.11.2019. [INFO] помер батько позивача [PERSON] , актовий запис про смерть №927, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 18.07.2022. На підставі свідоцтва про право власності на житло від 04.04.1996, виданого Закарпатським правлінням облспоживспілки, згідно з розпорядженням від 04.04.1996 за №87 на праві приватної спільної сумісної власності позивачу [PERSON] , [PERSON] (померлий батько), [PERSON] (померла мати), [PERSON] (донька позивача, прізвище за чоловіком [PERSON] ) та [PERSON] (сестра) належить приватизована квартира за адресою: [ADDRESS] . Частки приватної спільної сумісної власності під час приватизації не були визначені. Квартира складається з 4-х кімнат, загальною площею 83,4 кв.м. Позивач вказує, що для оформлення спадкових прав після смерті матері та батька вона звернулася до Першої ужгородської державної нотаріальної контори (витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі спадкових справ №70819866 від 06.12.2022 та від 01.06.2020 №60383300). Однак, державним нотаріусом їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлих батьків, у зв`язку з тим, що не була виділена (визначена) частка співвласників у спільному сумісному майні. Позивач звертає увагу, що у зв`язку з небажанням відповідача [PERSON] оформити виділ своєї частки у спільному сумісному майні, а саме квартири за адресою: [ADDRESS] , у позасудовому порядку, зумовило її звернутися у суд з даним позовом. Процесуальні дії по справі, заяви та позиція сторін Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30.05.2024 вказану позовну заяву залишено без руху. Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.07.2024 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за вказаним позовом, постановлено розгляд справи проводити в загального позовного провадження та призначено підготовче засіданні. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.09.2024 закрито підготовче провадження у справі за вказаним позовом та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] та її представник адвокат Павлюк А.М. у судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлялися належним чином. При цьому 15.10.2024 від позивача та її представника до суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином. 12.08.2024 від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому зазначила, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та законними, а тому визнаються нею у повному обсязі. Просить розглянути справу без її участі. Представник відповідача Ужгородської міської ради у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. При цьому 07.10.2024 від представника міської ради до суду надійшло клопотання, згідно з яким не заперечує проти розгляду справи без їх участі за наявними у справі матеріалами. Представник відповідача Першої ужгородської державної нотаріальної контори у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, відзив на позовну заяву не подано. При цьому 11.09.2024 від завідувача контори до суду надійшла заява, згідно з якою просить розглянути справу без участі їх представника. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, при цьому 29.08.2024 подала до суду письмові пояснення, у яких повністю підтримує позовні вимоги позивача, просить розглянути справу без її участі. Враховуючи наведене, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом Судом встановлено, що позивач [PERSON] , [INFO] , є донькою [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 26.02.1968, свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 26.08.1989. 15.09.2017 [PERSON] склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Першої ужгородської державної нотаріальної контори, зареєстрований в реєстрі за №4-480, згідно з яким на випадок свої смерті зробила розпорядження, яким всю належну їй на праві приватної власності частку квартири, що розташована в [ADDRESS] , а також все своє майно, що буде належати їй на день її смерті, де б воно не знаходилося і з чого б не складалося, а також все те, що вона за законом буде мати, заповіла доньці [PERSON] , [INFO] . 15.09.2017 [PERSON] склав заповіт, посвідчений державним нотаріусом Першої ужгородської державної нотаріальної контори, зареєстрований в реєстрі за №4-481, згідно з яким на випадок свої смерті зробив розпорядження, яким всю належну йому на праві приватної власності частку квартири, що розташована в [ADDRESS] , а також все своє майно, що буде належати йому на день його смерті, де б воно не знаходилося і з чого б не складалося, а також все те, що він за законом буде мати, заповів доньці [PERSON] , [INFO] . 22.11.2019 [PERSON] , [INFO] , померла, що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 22.11.2019. 16.07.2022 [PERSON] , [INFO] , помер, що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 18.07.2022. Першою ужгородською державною нотаріальною конторою після смерті [PERSON] заведено спадкову справу №111/2020, а після смерті [PERSON] спадкову справу №205/2022, що підтверджується відповідними витягами про реєстрацію в Спадковому реєстрі. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 04.04.1996, виданого Закарпатським правлінням облспоживспілки, згідно з розпорядженням №87 від 04.04.1996, посвідчено, що квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , дійсно належить на праві приватної, спільної, сумісної власності [PERSON] та членам його сім`ї: дружині [PERSON] , дочці [PERSON] , онучці [PERSON] , дочці [PERSON] . На звернення позивача щодо видачі свідоцтва про право на спадщину на частку квартири, що розташована в [ADDRESS] , Першою ужгородською державною нотаріальною конторою листом від 15.05.2024 № 241/01-16 повідомлено, що [INFO] померла її мати [PERSON] , [INFO] , що на день смерті постійно мешкала та була зареєстрована в [ADDRESS] , яка залишила на її ім`я заповіт, посвідчений державним нотаріусом Першої ужгородської державної нотаріальної контори 15.09.2017 №4-480, в якому заповіла все своє майно. [INFO] помер її батько [PERSON] , [INFO] , що на день смерті постійно мешкав та був зареєстрований в [ADDRESS] , який залишив на її ім`я заповіт, посвідчений державним нотаріусом Першої ужгородської державної нотаріальної контори 15.09.2017 №4-481, в якому заповів все своє майно. Вказана квартира була приватизована на праві спільної сумісної власності на п`ятьох співвласників [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . В разі смерті одного із співвласників виділ частки відбувається в судовому порядку. Тому роз`яснено, що позивачу необхідно звернутися із заявою про визначення часток у спільній сумісній власності на квартиру в Ужгородський міськрайонний суд. Згідно з довідкою, виданою комунальним підприємством «Архітектурно-планувальне бюро» Ужгородської міської ради від 07.06.2024 №576, квартира [ADDRESS] , станом на 31.12.2012 була зареєстрована в КП «БТІ м. Ужгород», реєстровий №9015 в книзі №43 за: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на праві приватної, спільної, сумісної власності. Підстава: свідоцтв про право власності на житло, виданим Закарпатським правлінням облспоживспілки, згідно з розпорядженням №87 від 04.04.1996. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до наступного висновку. Застосовані норми права, позиція суду та оцінка доводів Відповідно до ч. 2 ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається у порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним (ч. 4 ст. 41 Конституції України). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Згідно з ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності здійснюється за згодою всіх співвласників. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). За змістом ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Для прийняття спадщини законом визначений строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України), яким є смерть особи або оголошення її померлою (ч. 1 ст. 1220 ЦК України). Відповідно до роз`яснень, наданих у постанові Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі смерті співвласника частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними. Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частинами 1, 5 ст.\~81\~ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. У відповідності до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), які містяться у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Таким чином, з урахуванням того, що квартира [ADDRESS] , належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , без визначення частки кожному із співвласників, а [PERSON] та [PERSON] померли, суд вважає, що заявлені позовні вимоги позивача є підставними та такими, що підлягають до задоволення. При цьому судом не встановлено обставин, які б свідчили про порушення прав, свобод та інтересів інших осіб, внаслідок ухвалення судом саме такого судового рішення. Виходячи з того, що позивач у позовній заяві зазначив, що всі судові витрати у даній справі залишає за собою, то судові витрати у справі, пов`язані зі сплатою судового збору, слід покласти на позивача.

Outcome: approved