Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-21 00:00:00

11.02.2022 до Київського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява [PERSON] в якій вона просить: визнати [PERSON] батьком дитини [PERSON] , [INFO] ; зобов`язати відділ державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкові Харківського міського управління юстиції внести зміни до актового запису №3620 від 27.09.2011 про народження дитини [PERSON] , де у відомості про батьківство вказати батьком дитини - [PERSON] , а прізвище дитини залишити без змін. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що її дружні, а згодом любовні стосунки з [PERSON] (далі за текстом - відповідачем) розпочалися в серпні 2010 року. На початку 2011 року вона несподівано дізналася про свою вагітність, про що одразу повідомила своїх батьків: [PERSON] та [PERSON] , а також телефоном, у їх присутності відповідача, який знаходився на той час на телевізійних зйомках у Москві. Відповідач спокійно вислухав її і без зволікань дав обіцянку піклуватися про неї і майбутню дитину, але з врахуванням звичного для нього стилю життя, обумовленого перманентним проживанням вдалині від України, тобто там, де йому вдавалося знайти перспективну роботу за акторським фахом коміка. Оскільки їхня сім`я мешкає в маленькій 1-кімнатній квартирі, в якій бракує місця для усамітнення, її родичі були мимовільними спостерігачами переважної більшості її розмов з відповідачем за топомогою телефону/вайбером/скайпом протягом 2010-2018 років, в яких знайшли відображення етапи спочатку розвитку, а потім і занепаду їхніх взаємовідносин. Питання про одруження з відповідачем вона не порушувала, оскільки з часів їхнього знайомства знала, що він перебуває у зареєстрованому шлюбі і в нього є повнолітній син. З весни 2011 року її стосунки з відповідачем почали набувати характеру подружніх стосунків, шлюбу гостьового типу. Вони вибудовувалися переважно в процесі інтенсивного електронного листування та практично щоденних розмов телефоном, в той час як безпосередні зустрічі, що відбувалися в Харкові та іноді в Києві, були, хоча й досить регулярними, але нетривалими. Вже під час її вагітності відповідач своїми конкретними діями довів їй, що ставиться до їхніх стосунків серйозно, тобто як до подружніх. Так, в травні 2011 року вона виїхала на запрошення відповідача до його рідного міста Запоріжжя, щоб доглядати його престарілу матір в її квартирі за адресою: [ADDRESS] . Вона з емоційним підйомом прийняла його запрошення, вважаючи, що відповідач хоче познайоми ти її із своєю матір`ю і заздалегідь підготувати її до народження ще одного онука або онуки. Крім того, було очевидно, що робота відповідача у Москві перешкоджала йому належним чином доглядати за матір`ю в Запоріжжі, і вона була рада звільнити його від цього тягаря, оскільки вважала догляд за матір`ю відповідача їхнім спільним родинним обов`язком. Думаючи, що квартира [PERSON] у Запоріжжі стане і її новим домом, і домом їхньої з відповідачем дитини, вона планувала, що з часом переберуся туди з дитиною жити. Але народжувати дитину вона вирішила у Харкові, розраховуючи на допомогу з боку її матері у догляді за немовлям в перші тижні його життя. У Запоріжжя її відвозив друг відповідача, за дорученням останнього, а коли вона там перебувала, інший товариш відповідача передавав їй гроші на утримання їх з матір`ю. В червні 2011 року вона повернулася до Харкова для чергового відвідування жіночої консультації. Останні місяці вагітності були важкими і вона потребувала допомоги з боку своїх батьків. До Запоріжжя вона більше не поверталася. В другій половині її вагітності відповідач організував проходження нею медичного дослідження, передавав гроші для облаштування квартири її батьків до прийому новонародженої, оплати послуг пологового будинку. Зазначає, що 05 вересня 2011 року вона народила доньку [PERSON] в «Українському медичному центрі акушерства, гінекології та репродуктології МОЗ України (м. Харків)», куди її поклали за протекцією харківських друзів відповідача. Відповідач в той час був зайнятий на зйомках у Москві, через що не зміг прибути до Харкова, щоб забрати їх з дитиною з пологового будинку. Це зробили її батьки. Але, що було абсолютно неочікуваним для неї - відповідач телефоном відмовився надати паспортні дані і взагалі підписувати разом з нею спільну заяву про батьківство щодо дитини, наполягаючи на тому, щоб вона зареєструвала дитину за своїм дівочим прізвищем. Тільки значно пізніше вона усвідомила власну слабкість перед його професійними акторськими талантами одягати на себе різноманітні маски і вигадувати хибні аргументи для отримання довіри від людей на власну користь. А в той час, знаходячись у виснаженому, безпорадному стані через складні пологи і нестачу грудного молока для годування дитини, вона не могла протистояти його впливу і відстоювати законні інтереси дитини, свою честь і гідність, а також своїх батьків. Крім того, вона не могла не брати до уваги його бажання зберегти у таємниці їхні з ним стосунки, які, нібито, могли завдати йому серйозної репутаційної шкоди. Вона зареєструвала дитину на прізвище [PERSON] . Проти того, щоб вона записала дитину по-батькові як [PERSON] , відповідач не заперечував. Вказує, що в грудні 2011 року [PERSON] , яка є бабою дитини, померла. Її тіло кремували в харківському крематорії. На панахиді були присутні [PERSON] і вона як члени родини померлої. Ані дружини відповідача, ані його сина, на панахиді не було, і вона відчувала, що є справжньою дружиною відповідача. На поминках, після кремації, вона запитала відповідача про його плани щодо квартири померлої, яка залишилася йому як єдиному спадкоємцю. Він ухилився від обговорення цього питання, сказавши, що хоче купити їм з дитиною квартиру в Харкові, і вона повірила йому. Відповідач добре заробляв в ті часи у Москві, і вона сприймала його слова про квартиру як вагомий доказ на користь серйозності його планів з часом утворити з ними повноцінну сім`ю треба лише почекати. Розмови про квартиру він не полишав протягом кількох років, відкидаючи знайдені нею варіанти 1-кімнатної квартири і наполягаючи на купівлі великої 3-кімнатної квартири. До них він залучав свою харківську знайому, з якою він познайомив позивачку ще в 2014 році, і навіть звертався до неї за допомогою у пошуку квартири для купівлі. 05 вересня 2012 року відповідач, прибувши до Харкова для святкування першої річниці народження дитини, погодився на її прохання охрестити її. На обряді хрещення [PERSON] , були присутні вона з відповідачем як рідні батьки [PERSON] ; батько позивачки та хрещені батьки дитини, які є близькими друзями відповідача, з якими позивачка познайомилася під час свого перебування в Запоріжжі в 2011 році. Відповідач з дитиною на руках увійшов до [PERSON] та передав дитину хрещеному батьку, сам же при проведенні обряду став поруч з позивачкою у другому ряду, тобто там, де за церковними канонами мають стояти рідні батьки охрещуваної особи. Тим самим відповідач в черговий раз дав зрозуміти присутнім, що він визнає себе батьком [PERSON] . Вважає, що відповідач визнав своє батьківство стосовно дитини в приватному порядку, тобто перед нею, дитиною, своєю матір`ю, батьками позивачки, а також своїми близькими друзями. Вказує, що у 2011-2013 роках відповідач приїжджав до Харкова на день-два практично щомісяця, щоб побачитися з нею і відпочити після напруженої роботи на знімальному майданчику. Він не міг зупинятися у них, винаймав приватні квартири або номери в готелях, де вона його відвідувала. Починаючи ж з 2014 року їхні взаємні почуття почали слабіти, і він став рідше навіщати її. Поступово їхні родинні стосунки звузились до кола спільних турбот, пов`язаних з утриманням та вихованням доньки [PERSON] . В перші роки після народження дитини відповідач надавав грошові кошти для їхнього з позивачкою харчування, лікування та ведення домашнього господарства у достатній кількості, переважно готівкою під час зустрічей з ним. А одяг для дитини він передавав через своїх харківських друзів. Надаючи їм з дитиною матеріальну допомогу, відповідач старанно уникав таких способів перерахування грошей і навіть передачі дитячих речей, які могли б бути використані нею в суді як доказ його участі в утриманні дитини. Перерахування грошей на її платіжну картку він здійснював на умовах анонімності переважно з платіжних терміналів самообслуговування, призначених для прийняття готівки і перерахування коштів від анонімного платника на банківську картку певної особи, або користуючись сервісом 3700 від АТ КБ «Приватбанк», який також не надає отримувачу коштів вичерпних даних стосовно особи платника. Але зазвичай відповідач перевіряв телефоном або вайбером, чи отримала вона гроші. Крім того, тричі у 2015, 2016 та у 2017 роках відповідач організовував за власний кошт 10-денне оздоровлення доньки при її супроводі в м. Бердянськ на Азовському морі (бази відпочинку «Аркада» та « [PERSON] »). Туди він і сам приїжджав в 2015 році на три дні, щоб усамітнитися з ними. В 2018 році відповідач продовжував активно спілкуватися з дитиною за допомогою телефону у її присутності та присутності її батьків.При цьому відповідач не зпборняв дитині називати його батьком, запевняв дитину у любові до неї. В липні 2020 року вона отримала останній переказ від нього у сумі 4950 грн., після чого грошових коштів від відповідача, тобто протягом 19 календарних місяців поспіль, більше не надходило. Таким чином, відповідач фактично визнав себе батьком дитини і протягом наступних років жодного разу не ставив під сумнів своє батьківство. В 2011-2013 роках він підтримував з нею фактично подружні стосунки наскільки це взагалі могло бути можливим при роз`їзному характері його акторської кар`єри. Позивачка вказує, що позов заявлено виключно в інтересах дитини з метою встановлення правового зв`язку між дитиною та її батьком [PERSON] . Цей правовий зв`язок між дитиною та її батьком забезпечить захист встановлених законодавством прав дитини. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.02.2022 справу передано для розгляду судді Садовському К.С. Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 14.02.2022 позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкові Харківського міського управління юстиції про визнання батьківства, залишено без руху та надано позивачу строк для усунення зазначених недоліків протягом 5 днів з моменту отримання позивачем зазначеної копії ухвали. 16.02.2022 позивачкою подано до суду заяву про усунення недоліків позовної заяви. Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 11.01.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження у даній справі, призначено підготовче засідання. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Київського районного суду м. Харкова, 12.04.2023 визначено головуючу суддю у справі: [PERSON] . Підстави проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи: звільнення з посади, Відповідно до п.2.3.50 Положень про автоматизовану систему документообігу суду винятково у разі, коли суддя у передбачених законом випадках не може продовжувати розгляд справи (рішення Вищої ради правосуддя №325/0/15-23 від 11.04.2023 «Про звільнення [PERSON] з посади судді Київського районного суду м.Харкова у відставку»). Ухвалою Київського районного суду м.Харкова віл 17.04.2023 цивільну справу за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) про визнання батьківства - прийнято до провадження судді Київського районного суду м. Харкова Лисиченко С.М., продовжено підготовчий розгляд справи. Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 30.06.2023 призначено по справі судову біологічно-генетичну (молекулярно-генетичну) експертизу. Провадження по справі № 953/2051/22 зупинено на час проведення експертизи. 27.09.2023 до суду надійшло повідомлення Харківського науково-дослідного експертно криміналістичного центру МВС України про неможливість проведення експертизи. Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 02.10.2023 відновлено провадження в справі, призначено підготовче засідання. 11.10.2023 електронним шляхом до суду надійшли письмові пояснення третьої особи, відповідно до яких вказано, що перший відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції не має заперечень проти встановлення факту батьківства, та повідомляє, що проведеною перевіркою архівних даних відділу виявлено актовий запис про народження № 3620, складений 27.09.2011 Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області (сучасна назва Перший відділ ДРАЦС у місті Харкові СХМРУМЮ) відносно [PERSON] , [INFO] , відомості про батька в якому зазначені відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 02.11.2023 призначено по справі №953/2051/22 судову біологічно-генетичну (молекулярно-генетичну) експертизу. Провадження по справі № 953/2051/22 зупинено на час проведення експертизи. 14.03.2024 до суду з Харківського науково-дослідного експертно криміналістичного центру МВС України надійшов висновок експерта від 05.03.2024 №СЕ-19/121-24/1179-БД за результатами проведення судової молекулярно-генетичної експертизи. Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 19.03.2024 відновлено провадження в справі, призначено підготовче засідання. Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 28.05.2024 відмовлено у задоволенні клопотання [PERSON] про призначення повторної молекулярно-генетичної експертизи у даній справі. Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 28.05.2024 підготовче провадження у цивільній справі закрито. Справу призначено до розгляду по суті. 30.07.2024 електронним шляхом до суду надійшли пояснення представника відповідача [PERSON] - адвоката Бєлової О.Є. зі змісту яких вбачається, що останній заперечує проти завдоволення позову в повному обсязі. В обгрунтування заперечень зазначає, що зміст позовної заяви, за своєю суттю, складається з життєпису відповідачки, де остання посилається на обставини, які вона не може підтвердити жодним з наданих до суду доказів. Посилання на можливі показання свідків, спільні фотографі, особисте листування, рух коштів по банківському рахунку жодним чином не може свідчити про доведеність факту батьківства відповідача, оскільки не є прямими доказами щодо кровної спорідненості між малолітньою дитиною та відповідачем. Зазначені докази лише підтверджують наявність відносин між сторонами, але аж ніяк факт батьківства відповідача щодо дитини. Щодо показань свідків, які були допитані судом за клопотанням позивачки, які є батьками останньої, відповідач вважає, що вони у будь-якому випадку, діють на стороні самої позивачки, сприймаючи усю інформацію, що надана позивачкою, довірливо та без критичного аналізу. Щодо руху коштів на банківських рахунках, зазначає, що переказ коштів не може слугувати доказом у даному спорі, оскільки відповідач не був позбавлений можливості допомагати позивачці не залежно від наявності або відсутності спільної дитини. Спільні фотографії також жодним чином не підтверджують факт батьківства відповідача. Зазначає, що у витязі з ДРАЦСГ про народження, що доданий до позовної заяви позивачко, відомості про батька записані в порядку ст.135 СК України. В той же час, позивачкою не зазначено відповідача у якості батька дитини. Таким чином, усі докази, що надаються позивачкою жодним чином не підтверджують факт батьківства відповідача до дитини. Усі обставини, викладені у позовній заяві, є лише припущенням позивачкт та не можуть бути доведені жодним із наданих до суду доказів. Вказує, що доводи позивачки спростовуються висновок експерта від 05.03.2024 року №СЕ-19/121-24/1179-БД, яким однозначно встановлено, що [PERSON] , [INFO] , не може бути біологічним батьком малолітньої [PERSON] , [INFO] . Протокольною ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 22.10.2024 відмовлено у задоволенні клопотання позивачки про зупинення провадження у справі та про призначення повторної експертизи. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на підстави, зазначені у змісті письмових заяв по суті справи. Представник відповідача - адвокат Бєлова О.Є. у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала у повному обсязі, посилаючись на підстави, зазначені у змісті письмових заяв по суті справи. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, про час, день та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку, у поданих до суду письмових поясненнях начальник Першого відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції прохала розглядати справу за відсутності представника відділу. Згідно частини 1 статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. З огляду на те, що неявка в судове засідання учасників справи, які належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи по суті, суд вважає за можливе розглянути справу по суті на підставі наявних в справі доказів. Суд, вислухавши вступне слово сторін, дослідивши письмові заяви по суті справи, допитавши свідків, дослідвши письмові документи , висновок експерта та оцінивши їх у сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено та не оспорюється сторонами, що [INFO] народилася [PERSON] , про що 27.09.2011 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Харкову Харківського міського управління юстиції складено актовий запис №3620. Батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] . Зазначений факт підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 27.09.2011 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Харкову Харківського міського управління юстиції. Згідно з даними, які містяться у витязі з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України №00012485657 від 23.07.2013, 27.09.2011 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Харкову Харківського міського управління юстиції складено актовий запис №3620 про народження [PERSON] , дата народження [INFO] , відомості про батька дитини - [PERSON] , записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України. Відповідно до даних свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 09.08.2018 Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , укладено шлюб, зареєстрований 09 серпня 2018 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис №3247. Прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] . Судом досліджено надані позивачкою роздруківки скрін-шотів з листуванням з особою, підписаною як «АВН», фотографії із зображенням позивачки, відповідача, дитини. Стороною відповідача факт переписки відповідача з позивачкою не заперечувався. Судом також досліджено надані позивачкою виписки по руху грошових коштів, з яких вбачається перерахування на рахунок позивачки грошових коштів. Стороною відповідача факт перерахування відповідачем грошових коштів на рахунок позивачки не заперечувався. Згідно з даними, які містяться у висновку експерта від 05.03.2024 №СЕ-19/121-24/1179-БД за результатами проведення судової молекулярно-генетичної експертизи за матеріалами цивільної справи №953/2051/22, в результаті проведеного молекулярно-генетичного дослідження встановлено генетичні ознаки (ДНК-профілі) зразків букального епітелію гр. [PERSON] , [INFO] (об`єкт № 1), гр. [PERSON] , [INFO] (об`єкт № 2), малолітньої [PERSON] , [INFO] (об`єкт № 3) (таблиця 1.1, додаток 1). Порівняльним дослідженням встановлено, що генетичні ознаки (ДНК- профіль) зразка букального епітелію малолітньої [PERSON] , [INFO] (об`єкт № 3), містять генетичні ознаки (алелі), які визначені в ДНК-профілі зразка букального епітелію гр. [PERSON] , [INFO] (об`єкт № 2), та не містять генетичні ознаки (алелі), які визначені в ДНК-профілі зразка букального епітелію гр. [PERSON] , [INFO] (об`єкт № 1). Таким чином, гр. [PERSON] , [INFO] , не може бути біологічним батьком малолітньої [PERSON] , [INFO] . Допитана у судовому засіданні в якості свідка [PERSON] надала пояснення про те, що позивачка, [PERSON] є її донькою, вони проживали за одною адресою до вересня 2018 року. В грудні 2010 року донька їздила до Києва за запрошенням [PERSON] . Як саме вони познайомилися, їй не відомо. Також [PERSON] приїздив до Харкова та з донькою зустрічався. Вона була присутня при розмові, коли позивачка повідомила відповідачу про свою вагітність. Факт батьківства [PERSON] не заперечував. У період з березня 2011 року свідок особисто не один раз розмовляла з [PERSON] по телефону. Зі слів позивачки їй відомо, що в кінці травня - початку червня 2011 року [PERSON] на прохання відповідача їздила в місто Запоріжжя, де проживала мати [PERSON] , яка хворіла та потребувала сторонної допомоги. [PERSON] до міста Запоріжжя відпозив товариш відповідача. У місті Запоріжжя [PERSON] була приблизно один місяць, після чого повернулася до міста Харків для вирішення медичних питань з приводу вагітності. Свідок пояснила, що після народження [PERSON] дитини, відповідач організовував хрестини дитини та на христинах був присутній особисто. Також у присутності свідка дитина спілкувалась по телефону з [PERSON] . Коли дитині було три роки, відповідач приїздив до міста Харков, свідок з ним особисто спілкувалася. Дитина називала [PERSON] батьком. Також свідку відом, що відповідач переказував гроші на утримання дитини, присилав одяг, подарунки. За рахунок відповідача дитина з позивачкою відпочивали на морі. За зовнішніми ознаками дитина, яку нарождила [PERSON] схожа на [PERSON] . Нинішній чоловік [PERSON] не знайомий з [PERSON] . Дитина з 2020 року не спілкується з [PERSON] . Допитаний у судовому засіданні в якості свідка [PERSON] надав пояснення про те, що він є батьком [PERSON] . З [PERSON] він особисто зустрічався у місті Київі, коли їздив забрати [PERSON] . Зазначив, що під час вагітності [PERSON] . [PERSON] допомагав донці матеріально, допомагав облаштували квартиру до народження дитини. Також допомагав влаштувати доньку в роддом. Вказав, що [PERSON] народила онуку в 2011 році. Після її народження [PERSON] надавав матеріальну допомогу, іграшки, одяг присилав. Ініціатива похрестити дитину також була [PERSON] , він все організував. Хрещеним онуки є друг відповідача. [PERSON] спілкувався з дитиною, як батько, дитина його знала та не боялася. Ввважає, що відповідач для чужої дитини не надавав би допомоги грошима, не організовував би відпочинок на море. Відповідач з позивачкою та їх сумісної дитиною декілька разів відпочивали на морі. Допитана у судовому засіданні в якості свідка позивачка [PERSON] надала пояснення про те, що у 2010 році їх з відповідачем познайомив спільний знайомий. З вересня 2010 року вони спілкувались, приїздили один до одного. Відповідач запевняв її , що він з дружиною не проживає, тому вона вважала його вільним чоловіком. У неї з відповідачем були близькі стосунки, в тому числі й інтимні. У вказаний період, крім відповідача, вона не перебувала з іншим чоловіком у будь-яких стосунках, в тому числі і в інтимних. Свідок пояснила, що після того, як вона дізналася, що завагітнила від відповідача, останній перебував у місті Москва. У звязку з чим, вона йому зателефонувала та повідомила про вагітність. Відповідач вказану подію прийняв дуже позитивно, повідомив їй, що буде піклуватися про неї з дитиною. Однією сім`єю вони не жили, бо відповідач багато був у відрядженнях. Зустрічалися раз в тиждень десь до 2011 року. Після народження дитини відповідач також часто приїздив. Коли настав час реєструвати народження дитини, відповідач спочатку погоджувався записати його батьком, однак останньої миті згоду на запис його відомостей як про батька дитини не надав, сказав, щоб вона записувала дитину на своє прізвище. З дитиною відповідач активно спілкувався до 2018 року, дитина називала його татом. Дитина з відповідачем дуже схожі. Потім до 2020 року відповідач їй тільки писав повідомлення. Наразі відповідач з дитиною не спілкуються. Зазначсила, що з народження дитини відповідач вважав себе батьком дитини. У статті 125 СК України передбачено, що, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Частиною першою статті 135 СК України визначено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Згідно з абзацом 9 пункту 20 глави 1 розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5 при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до Положення про внесення змін, доповнень, поновлення та анулювання актових записів цивільного стану. Відповідно до пункту 2.13.1 Правил внесення змін в актовий запис цивільного стану, їх поновлення та анулювання затверджених наказом Міністерства юстиції України № 96/5від 12.01.2011 року підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану зокрема є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Згідно з пунктом 2.16.4. Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5, на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. Відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Так, у постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц (провадження № 61-6030св18) зазначено, що: «щодо предмету доказування у даній категорії справи, то Сімейний кодекс України будь-яких особливостей не визначає. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: dismissed