Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-23 00:00:00

14.06.2024 року до суду звернувся представник ТОВ «Фінансова компанія «Процент» Руденко Костянтин Васильович з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов обґрунтовано тим, що 25.10.2023 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір №1387-1074-1, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 3 000 гривень строком на 365 днів шляхом переказу на його банківську картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. Водночас відповідач зобов`язання за договором не виконує, у зв`язку з чим представник позивача просить стягнути прострочені до оплати проценти за користування кредитом за період з 25.10.2023 року по 22.05.2024 року. При цьому позивач не вимагає дострокового повернення суми кредиту. Таким чином, представник позивача прохав суд стягнути зі [PERSON] : 1) заборгованість за кредитним договором від 25.10.2023 року по нарахованим та несплаченим процентам у розмірі 20036 гривень за період з 25.10.2023 року по 22.05.2024 року, що нараховані відповідно до п. 1.2 Кредитного договору за ставкою 3,5% за кожен день користування кредитом; 2) судові витрати у розмірі 2422,40 гривень та 10 000 гривень витрат на правову допомогу. Ухвалою суду від 17.06.2024 року по справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Процент» Руденко К. В. в судове засідання не з`явився, надав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача. Проти заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового розгляду, повторно в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив. В установлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не надав, тому відповідно до частини 8 статті 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, на підставі частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Частиною 1 статті 280 ЦПК України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін на підставі наявних доказів у справі. Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 25.10.2023 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент» та [PERSON] укладено кредитний договір №1387-1074-1, згідно умов якого товариство зобов`язується надати позичальникові грошові кошти в розмірі 3000 грн, на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в строки, визначені цим договором. Процентна ставка за користування кредитом становить 3,5% від суми кредиту за кожен день (річна процентна ставка становить 1277,5%) користування кредитом. Строк надання кредиту становить 365 днів, із сплатою кредиту в кінці строку користування згідно додатку №1 до цього договору. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. Невід`ємною частиною цього договору є Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, через мережу Інтернет в ТОВ «Фінансова компанія «Процент», які розміщені на сайті https://procent.com.ua. Товариство здійснює переказ суми кредиту на електронний платіжний засіб №414943ХХХХХХ0132, що належить позичальникові (а. с. 9-12). Кредитний договір підписано відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором. Також суду надано таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача, графік платежів та реальної річної процентної ставки за кредитним договором (додаток №1 до договору), що підписана відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором та Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, через мережу Інтернет в ТОВ «Фінансова компанія «Процент» від 15.09.2023 року (а. с. 13, 21-29). Згідно копії квитанції №672644609 від 25.10.2023 року ТОВ «ФК «Процент» перерахувало кошти в розмірі 3000 грн за договором №1387-1074-1 від 25.10.2023 на умовах фінансового кредиту на банківську картку № [NUMBER] ХХХХХХ32 (а. с. 15). Із детального розрахунку заборгованості (щоденні нарахування і погашення) за Договором №1387-1074-1 від 25.10.2023 встановлено, що станом на 22.05.2024 загальна сума заборгованості відповідача за договором становить 23 036 грн, з яких: 3 000 грн заборгованість за сумою кредиту, 20 036 грн заборгованість по несплаченим процентами за користування кредитом (а. с. 16-18). Відповідно до відповіді АТ КБ «ПриватБанк» №20.1.0.0.0/7-241004/70791 від 10.10.2024 року банківську картку № [NUMBER] емітовано на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) (а. с. 95). Як вбачається з виписки за договором №б/н АТ КБ «ПриватБанк» 25.10.2023 року на банківську картку [PERSON] № [NUMBER] зараховано переказ на суму 3 000 гривень (а. с. 96). Згідно ч.1 ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. У пункті 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Нормами ч. ч. 3, 6, 12 ст. 11 цього Закону передбачено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: 1) надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; 2) заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; 3) вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: 1) електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; 2) електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; 3) аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання, а в ч.1 ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. На підставі викладеного, слід стягнути із [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент» заборгованість за кредитним договором №1387-1074-1 від 25.10.2023 року по нарахованим та несплаченим процентам у розмірі 20036 гривень за період з 25.10.2023 року по 22.05.2024 року. Крім цього, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України із [PERSON] на користь позивача слід стягнути сплачений за подання позовної заяви судовий збір в сумі 2422,40 гривень. Щодо стягнення витрат на професійну правову допомогу суд зазначає наступне. Згідно ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Суду на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу надано: копію договору про надання юридичних послуг №03/06/2024 від 03.06.2024 року, акт приймання-передачі наданих послуг № 1 до договору\~ про надання юридичних послуг №03/06/2024, витяг з реєстру №1 до акту приймання-передачі наданих послуг № 1 від 07.06.2024 року, платіжну інструкцію кредитного переказу коштів №540 від 07.06.2024 року (а. с. 37-38, 42-44). За таких обставин, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь позивача витрати на професійну правову допомогу у розмірі 10 000 гривень.

Outcome: approved