Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-22 00:00:00

Відповідачка [PERSON] у судові засідання, які призначалися на 25.09.2023р., 16.10.2023р., 13.11.2023р., 04.12.2023р., 23.10.2024р., будучи належним чином сповіщена, не явилась, про причину неявки суд не сповістила, була попереджена, що на підставі ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки без поважних причин або неповідомлення суду про причини неявки, справа буде розглянута у її відсутності на підставі даних, що є в матеріалах справи. Відзиву на позов не надала. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області будь-яких заперечень з приводу пред`явлених позовних вимог не мала, просила про розгляд справи без її участі. Представник позивача - Мокану Н.Д. позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила про розгляд справи у її відсутності. Згідно із ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку із цими обставинами суд прийняв рішення про заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечував. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія звернення в.о. директора КУ «ЦНСП» Ренійської міської ради від 01.05.2023р.; копія звернення директора КУ «ЦНСП» Ренійської міської ради від 19.04.2023р.; копія паспорту громадянки України - [PERSON] ; копія свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] ; копія свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] ; копія свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] ; копія витягу від 27.01.2022р. з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження [PERSON] ; копія витягу від 10.07.2019р. з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження [PERSON] ; копія довідки УСЗН Ізмаїльської РДА в Одеській області від 17.04.2023р. щодо отримання матеріальної допомоги на 3 дітей; копія витягу від 04.05.2023р. про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб; копія акту обстеження умов проживання родини [PERSON] від 19.04.2023р.; копія акту оцінки потреб сім`ї [PERSON] від 19.04.2023р. із висновком; копія акту проведення оцінки рівня безпеки дитини від 19.04.2023р.; копія акту від 19.04.2023р. про факт передачі дитини; копія звернення в.о. начальника ССД від 19.04.2023р. до Ренійського міського голови; копія рішення Виконавчого комітету Ренійської міської ради Ізмаїльського району від 20.04.2023р. №76 «Про негайне відібрання малолітньої дитини - [PERSON] у матері»; копія повідомлення Ренійського міського голови від 20.04.2023р.; копія заяви [PERSON] від 09.01.2023р. щодо влаштування доньки [PERSON] ; копія заяви [PERSON] від 09.01.2023р. щодо влаштування доньки [PERSON] ; копія заяви [PERSON] від 09.01.2023р.; копія розпорядження Ренійського міського голови Ізмаїльського району Одеської області від 13.01.2023р. №1/МВК-2023 про влаштування малолітньої дитини [PERSON] в сім`ю патронатного вихователя [PERSON] ; копія виписки №746 від 27.03.2023р. ДУ «НПМЦ дитячої кардіології та кардіохірургії»; копія виписки із медичної карти стаціонарного хворого - [PERSON] ; копія витягу з протоколу №14 від 14.12.2022р. засідання комісії з питань захисту прав дитини Виконкому Ренійської міської ради Ізмаїльського району; копії протоколів співбесіди працівника ССД із [PERSON] та [PERSON] ; копія акту обстеження умов проживання родини [PERSON] від 13.12.2022р.; копія витягу з протоколу №3 засідання комісії з питань захисту прав дитини Виконкому Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області від 04.05.2023р.; протокол №107 від 16.10.2023р. медичного огляду для встановлення стану сп`яніння [PERSON] ; заява начальника ССД від 13.11.2023р., адресована Ренійському районному суду Одеської області; заява начальника ССД від 23.10.2024р., адресована Ренійському районному суду Одеської області; копія листа директора КУ «ЦНСП» від 23.08.2024р. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивач - Виконавчий комітет Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області (як орган опіки та піклування) просить позбавити батьківських прав відповідачку щодо її неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зазначивши, що відповідачка [PERSON] являється їх матір`ю (на підставі свідоцтв про народження). Відомості про батька дітей були внесені на підставі ч. 1 ст. 135 СК України (за вказівкою матері). 19.04.2023р. та 01.05.2023р. до ССД Ренійської міської ради звернувся представник КУ «ЦНСП» Ренійської міської ради, який повідомив про те, що сім`я [PERSON] знаходиться на обліку у КУ «ЦНСП» Ренійської міської ради, як така, що опинилась у складних життєвих обставинах з причини неналежного виконання батьківських обов`язків. Під час здійснення візиту (18.04.2023р.) з виїздом за місцем проживання сім`ї [PERSON] було встановлено неналежне виконання відповідачкою свої батьківських прав, а саме: не дотримання санітарно-гігієнічних норма у житлі; відсутність умов для навчання, відпочинку і розвитку дітей; відсутність енергопостачання у житловому будинку; бруд та безладдя. Старші діти (доньки) відповідачки у зв`язку із необхідністю виїзду [PERSON] на лікування із молодшим сином були тимчасово влаштовані в інші родини. Однак, після повернення відповідачки, вона не забрала дітей, почала вести аморальний спосіб життя вживає алкогольні напої, дітьми не піклується, ігнорує потреби дітей, рекомендацій спеціалістів із соціальної роботи не дотримується. У зв`язку із ситуацією, що склалась в родині [PERSON] , з метою виключення загрози їх здоров`ю та життю представник КУ «ЦНСП» Ренійської міської ради просив провести оцінку рівня безпеки дитини та ініціювати перед органом опіки та піклування вирішення питання щодо негайного відібрання малолітнього [PERSON] від матері. Було звернено увагу на те, що син [PERSON] має серцеве захворювання, потребує спеціального догляду та оперативного лікування, а в тих, умовах, в яких він виховується у матері, це є неможливим. 19.04.2023р. [PERSON] було передано для огляду та лікування до Ренійської ЦРЛ. 20.04.2023р. рішенням Виконавчого комітету Ренійської міської ради Ізмаїльського району від 20.04.2023р. №76 «Про негайне відібрання малолітньої дитини - [PERSON] у матері» було відібрано малолітню дитину [PERSON] від матері та забезпечено тимчасове перебування дитини у дитячому відділенні КНП «ЦМЛРМР». Інші діти відповідачки - донька [PERSON] спочатку була тимчасово влаштована в сім`ю своєї хрещеної [PERSON] , в даний час за клопотанням ССД Ренійської міської ради була направлена до Центру соціально-психологічної реабілітації у с.Суворово Ізмаїльського району; донька [PERSON] була влаштована на тимчасовий догляд, виховання та реабілітацію в сім`ю патронатного вихователя - [PERSON] , де зараз і знаходиться. Після проведення лікування та виписки із лікарні син відповідачки - [PERSON] також влаштований в сім`ю патронатного вихователя - [PERSON] . Отже, неповнолітні діти відповідачки вже тривалий час не мешкають разом із нею, вона не піклується про них, не цікавить їхнім життям та здоров`ям, позивач просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно дітей та визначити їх статус. В ході проведеної роботи представників органу опіки та піклування, ССД Ренійської міської ради було встановлено, що [PERSON] продовжує вести аморальний спосіб життя та до теперішнього дня ніяких заходів щодо піклування про своїх дітей, їхнього повернення, створення відповідних умов для проживання - не приймає із фахівцями з соціального супроводу - не взаємодіє. Згідно Витягу з протоколу №3 засідання комісії з питань захисту прав дитини Виконкому Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області від 04.05.2023р. комісія вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо її трьох неповнолітніх дітей. Так, відповідачка вже тривалий час не виконує своїх батьківських обов`язків по догляду за дітьми, не цікавиться ані доньками, ані сином, її не хвилює матеріальне забезпечення, фізичний, духовний розвиток дітей, стан їх здоров`я. Відповідачка на шлях виправлення не стала, не виявляє бажання повернути дітей або будь-яким іншим чином налагодити контакт із ними. Таким чином, неповнолітні діти [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] позбавлені батьківської уваги і піклування з боку відповідачки, яка не виконує свої батьківські обов`язки. Яких-небудь перешкод у спілкуванні із дітьми служба у справах дітей, патронатна сім`я відповідачці не чинять. Сама відповідачка не чинить ані спроб, ані бажання щодо корегування своєї поведінки, являється безвідповідальною матір`ю, не здатна проявити материнську турботу та піклуватися про своїх дітей. У зв`язку із вищенаведеним, позивач вважає, що відповідачку необхідно позбавити батьківських прав щодо дітей, оскільки вони існують суто формально і нею не виконуються. Вивчивши матеріали справи, надані суду докази, суд приходить до висновку, що позбавлення батьківських прав відповідачки щодо її дітей буде відповідати інтересам неповнолітніх та направлено на захист їх прав. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001р. кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001р. виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За ст. 150 СК України батьки зобов`язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно п.2 ч.1 ст. 164 СК України мати (батько) можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона (він) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Поняття виховання включає в себе психологічний вплив батьків (в даному випадку) на дитину з метою формулювання у неї прийнятних для суспільства морально-етичних установок. У даній справі відповідачка ухиляється від виконання обов`язків по вихованню дітей. Таке ухилення носить свідомий характер, воно тривале, засновано на непроявленні щонайменшої материнської турботи. Обставини, які б могли вплинути на невиконання відповідачкою своїх обов`язків судом не вбачаються, вона свідомо не приділяє будь-яку увагу дітям, які є неповнолітніми і потребують моральної та матеріальної підтримки від матері. Вже протягом тривалого часу діти мешкають окремо від матері (в інших сім`ях). Досить тривалий час відповідачка із дітьми не спілкується, відносин із ними не підтримує, не цікавиться, де діти, чи забезпечені вони всім необхідним та інше. Залишення дітей без нагляду батьків, незабезпечення дітей належним харчуванням, необхідною медичною допомогою, відповідним для віку доглядом, створенням умов, є прямою загрозою життю та здоров`ю дітей . Згідно із п. 16 Постанови ПВСУ від 30.03.2007р. №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно з нормами ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини, крім того, відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно із п.п. 15, 17 Постанови ПВСУ від 30.03.2007р. №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно утримують її, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Відповідно до ч. 7 ст. 7 СК України, Положення Декларації прав дитини від 20.11.1959 р., Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р. при вирішенні будь-яких спорів, що стосуються дитини, державні органи, у т.ч. суди мають забезпечити пріоритет прав дитини, тобто спір має бути вирішений таким чином, щоб максимально гарантувати фізичний, розумовий, духовний розвиток дитини у соціально-здоровому середовищі. Отже, позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої, малолітньої дитини. Аналізуючи вищевказані положення законодавства, виходячи з принципів змагальності сторін та диспозитивності цивільного судочинства, суд прийшов до висновку про доцільність позбавлення відповідачки батьківських прав відносно її дітей, оскільки вона свої батьківські обов`язки не виконує, про дітей не піклується, не підтримує їх ні матеріально, ні морально, нехтує батьківськими обов`язками взагалі. За таких умов, з урахуванням такого байдужого відношення відповідачки до дітей, до неї слід застосувати таку міру як позбавлення батьківських прав, що в даному випадку буде відповідати інтересам дітей, направлено на захист їх прав. Таким чином, суд враховує фактичні обставини справи, а також інтереси неповнолітніх та приймає рішення щодо задоволення позову позивача - позбавляє відповідачку батьківських прав щодо її дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Згідно ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved