Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-16 00:00:00

12.06.2024 року через систему «Електронний суд» позивач АТ «Перший Український Міжнародний Банк» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №1002089934701 від 11.02.2022 року в розмірі 70\~939,14 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 11.02.2022 року між сторонами укладено кредитний договір №1002089934701, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 52\~600,00 грн. зі сплатою відсотків в розмірі 0,010% річних строком на 36 місяців. Проте, відповідач тривалий час не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином, у зв`язку з чим станом на 31.03.2024 року заборгованість за кредитним договором №1002089934701 від 11.02.2022 року становить 70\~939,14 грн., з яких: 40\~950,81 грн. заборгованість за кредитом; 4,47 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом; 29\~983,86 грн. заборгованість за комісією. Учасники справи, належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися. Представником позивача разом з позовною заявою подано заяву, в якій він просить позовні вимоги задовольнити та розглядати справу у його відсутність. Відповідач подав заяву, в якій просив розглядати справу без його участі. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши подані сторонами докази, суд приходить до наступних висновків. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів у справі встановив наступні факти та правовідносини. Істотними умовами кредитного договору, відповідно до змісту ч. 1 ст. 638 та ст. 1054 ЦК України, є умови про мету, суму і строк кредиту, умови і порядок його видачі, розмір, порядок нарахування та виплата процентів, відповідальність сторін. Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. 11.02.2022 року між сторонами укладено кредитний договір шляхом підписання відповідачем заяви №1002089934701 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Крім того, 11.02.2022 року відповідачем особисто підписано паспорт споживчого кредиту, в якому зазначено, зокрема умови кредитування, умови повернення кредиту, відсоткова ставка за кредитом, розмір комісії, пені та штрафів за порушення кредитних зобов`язань тощо. Своїм особистим підписом заяви про приєднання та паспорту споживчого кредиту відповідач підтвердив, зокрема, що приймає публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (далі - ДКБО), яка розміщена на сайті АТ «ПУМБ»: pumb.ua, у повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть їй бути надані в процесі обслуговування (з урахуванням всіх змін) і погодився з тим, що може обирати будь-які передбачені ДКБО послуги, зокрема через дистанційні канали обслуговування (за наявності технічної можливості у банку). Таке приєднання відповідачем вчинено у письмовій формі, що ґрунтується на положеннях ст. 634 ЦК України. У заяві та паспорті споживчого кредиту встановлено суму кредиту в розмірі 52\~600,00 грн., який надається на споживчі цілі, визначено відсоткову ставку, щомісячну комісію за обслуговування кредитної заборгованості, строк кредитування 36 місяців, графік платежів за кредитним договором та штрафні санкції. Згідно з розрахунком, наданим позивачем, взяті на себе зобов`язання за кредитним договором відповідач припинив виконувати, у зв`язку з чим станом на 31.03.2024 року за кредитним договором №1002089934701 від 11.02.2022 року становить 70\~939,14 грн., з яких: 40\~950,81 грн. заборгованість за кредитом; 4,47 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом; 29\~983,86 грн. заборгованість за комісією. Статтями 12, 13, 81 та 83 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Сторони та інші учасники справи подають докази безпосередньо до суду. Згідно зі ст. ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612, ст. 629 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів (ч. 2 ст. 1050 ЦК України). Згідно з ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Щодо комісії за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 2,22%, обов`язок сплати якої покладено на відповідача за умовами кредитного договору №1002089934701 від 11.02.2022 року, суд зазначає наступне. Пунктом 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Відповідно до\~ч.\~2\~ст.\~8\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» до\~загальних витрат\~за споживчим\~кредитом включаються,\~зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. При цьому, Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації. Згідно з ч. ч. 1 та 2 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. За приписами ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до ч. ч. 1 та 2 ст. 11,ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування». Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі №496/3134/19 (провадження №14-44цс21). В заяві №1002089934701 від 11.02.2022 року та паспорті споживчого кредиту від 11.02.2022 року, підписаних відповідачем, узгоджено комісію за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 2,22%, тобто фактично встановлено плату позичальника за надання інформації щодо його кредиту, безоплатність надання якої прямо передбачена ч. 1 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування», тому така умова кредитного договору є нікчемною. З розрахунку заборгованості, наданого позивачем вбачається, що станом на 31.03.2024 року за кредитним договором №1002089934701 від 11.02.2022 року виникла заборгованість в розмірі 70\~939,14 грн., з яких: 40\~950,81 грн. заборгованість за кредитом; 4,47 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом; 29\~983,86 грн. заборгованість за комісією (а. с. 38 44). При цьому зазначено, що відповідачем сплачено комісію в розмірі 3\~503,16 грн. Враховуючи наведене, визначена позивачем сума заборгованості за кредитним договором №1002089934701 від 11.02.2022 року повинна бути зменшена на суму комісії, як нарахованої позивачем, так і сплаченої відповідачем: 70\~939,14 грн.(загальна заборгованість) 29\~983,86 грн. (заборгованість за комісією) 3\~503,16 грн. (комісія сплачена відповідачем) = 37\~452,12 грн. Враховуючи те, що відповідач не виконав передбачені кредитним договором і законом зобов`язання, внаслідок чого утворилася заборгованість за кредитним договором, то суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №1002089934701 від 11.02.2022 року в розмірі 37\~452,12 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України та абз. 1 п. 36 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір, пропорційно до задоволених вимог в розмірі 1\~278,78 грн.

Outcome: partial