Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-16 00:00:00

До суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами. В обґрунтування позовної заяви представник позивача зазначає, що 17.02.2023 року відповідач уклав із Товариством з обмеженою відповідальністю «Аванс Кредит» кредитний договір № 05175-02/2023. Кредитний договір підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. 01.06.2023 року між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «Інвестріум груп» було укладено договір факторингу № 1062023 відповідно до якого ТОВ «Аванс Кредит» передає ТОВ «Інвестріум груп» за плату гналежні йому права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги. 27.12.2023 року між ТОВ «Інвестріум груп» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 27122023-1 відповідно до якого ТОВ «Інвестріум груп» передає ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату гналежні йому права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги. Відповідно позивач набув право вимоги до відповідача за кредитним договором у сумі 15444,5 грн., з яких: 5000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 10444.5 грн. - сума заборгованості за відсотками. Крім цього, 25.02.2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем було укладено договір позики № 78717351. 14.06.2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 14/06/21 відповідно до якого ТОВ «Інвестріум груп» передає ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату гналежні йому права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги. Відповідно позивач набув право грошової вимоги до відповідача у сумі 828,34 грн., з яких: 552,23грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 276,11 грн. - сума заборгованості за відсотками. Враховуючи вище наведене позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь суму заборгованості за договорами у розмірі 16272,84 грн. та вирішити питання щодо судових витрат. Ухвалою суду від 02.08.2024 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, але у позовній заяві просить розглядати справу у його відсутності, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідно до ст. 280 ч. 1 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням наведених обставин, та відповідно до ст. 280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Так, судом встановлено, що між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та [PERSON] , укладено договір про надання споживчого кредиту № 05175-02/2023 від 17.02.2023 року. Договір підписано шляхом накладання електронного цифрового підпису. Предметом договору є кредит у сумі 5000,00 грн.(п.1.1); строк кредиту 25 днів, тобто до 13.03.2023 року (п.1.2); за користування кредитом клієнт сплачує Товариству 36,5 % річних від суми кредиту в розрахунку 0,10% на добу (п. 1.3). Додатком до договору сторони підписали також розрахунок в якому погодили графік платежів. Відповідно до договору факторингу № 1062023 від 01.06.2023 року ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» домовилися, що клієнт за плату передає до фактора права вимоги до боржників. Крім цього, відповідно до договору факторингу № 27122023-1 від 27.12.2023 року ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «ФК «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» домовилися, що клієнт за плату передає до фактора права вимоги до боржників. Згідно до акту прийому передачі реєстру боржників за договором факторингу № 27122023-1 від 27.12.2023 року та витягу з реєстру боржників - передано право вимоги до [PERSON] , сума заборгованості 15444,50 грн., з яких - 5000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу та 10444,50 грн. сума заборгованості за відсотками. Сума заборгованості відповідача також підтверджується розрахунком заборгованості, який міститься в матеріалах справи. Окрім цього, 25.02.2023 року ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] уклали договір позики № 78717351, який підписано шляхом накладання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, в якому сторони погодили, що сума позики становить 700,00 грн.; строк позики становить 30 днів, процентна ставка 2,5 %, орієнтована реальна річна процентна ставка 1604,7%. Додатком до договору сторони підписали також таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит. Відповідно до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року та додаткової угоди № 10 до «Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року» від 23.08.2023 ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК «ЄАЗПБ» домовилися, що клієнт за плату передає до фактора права вимоги до боржників. Згідно до акту прийому передачі реєстру боржників за договором факторингу № 14/06/21 та витягу з реєстру боржників № 9 - передано право вимоги до [PERSON] , сума заборгованості 828,34 грн., з яких - 552,23 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу та 276,11 грн. сума заборгованості за відсотками. Сума заборгованості відповідача також підтверджується розрахунком заборгованості, який міститься в матеріалах справи. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України, якою передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України). Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України). За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Паспорт споживчого кредиту, наявний в матеріалах справи є тією інформацією, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (Стандартизована форма), викладеній у формі відповідно до Додатку 1 до Закону України «Про споживче кредитування». Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Закон України «Про споживче кредитування» визначає загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері. Згідно п. 1 ч. 1 Закон України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Стаття 9 Закону України «Про споживче кредитування» визначає інформацію, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит. До укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або в електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством) із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті ( ч. 2 ст. 9 Закону). Так, в ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію», є оригіналом такого документа. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Згідно з ч. 2 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію», електронний договір, крім визначених Цивільним кодексом України істотних умов для відповідного виду договору, може містити інформацію про: технологію (порядок) укладення договору; порядок створення та накладання електронних підписів сторонами договору; можливість та порядок внесення змін до умов договору; спосіб та порядок прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепту); порядок обміну електронними повідомленнями та інформацією між сторонами під час виконання ними своїх зобов`язань; технічні засоби ідентифікації сторони; та ін. Таким чином, Законом України «Про електрону комерцію» визначено, що саме Договором оферти визначається технологію (порядок) укладення договору, порядок створення та накладання електронних підписів сторонами договору, спосіб та порядок прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепту), технічні засоби ідентифікації сторони. Згідно з ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Таким чином, оскільки матеріали справи містять підписані шляхом накладання електронного підпису договори, паспорти споживчого кредиту, докази, які підтверджуються відступлення прав вимоги. Однак відповідач не виконав свої зобов`язання в повному обсязі та допустив заборгованість по договорами № 05175-02/2023 від 17.02.2023 та № 78717351 від 25.02.2023. Указані докази свідчать про досягнення сторонами згоди щодо істотних умов договорів, як того вимагають положення ст. 638 ЦК України. Отже, між сторонами виникли договірні відносини, що підтверджується відповідними доказами у матеріалах справи. Одночасно відповідач зазначені обставини жодним чином не спростовував. Будь-яких доказів, які спростовують факту отримання кредитних коштів та укладання зазначених договір суду не надав, а тому не спростував існування між ними договірних відносин позичальника і кредитора. Відповідно до ч.1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч. 1 та ч. 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи викладені вище обставини, суд оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог у разі задоволення позову на відповідача. Тому з відповідача на корись позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 3028 грн. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved