Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-16 00:00:00

Прокурор звернувся до суду із вищезазначеним позовом, в якому просив: - визнати недійсним рішення Онуфріївської селищної ради Кіровоградської області №860 від 15.06.2021 року в частині включення до переліку земельних ділянок, що передаються із державної власності в комунальну власність, земельної ділянки з кадастровим номером 3524655100:02:000:0556; - визнати недійсним рішення Онуфріївської селищної ради Кіровоградської області №1547 від 26.07.2021, яким передано у приватну власність [PERSON] земельну ділянку площею 2 га з кадастровим номером 3524655100:02:000:0556; - визнати недійсним договір оренди б/н від 17.02.2022, укладений між [PERSON] та ТОВ «Агродар ЛТД», про передачу у користування земельної ділянки площею 2 га кадастровий номер 3524655100:02:000:0556; - витребувати на користь держави України в особі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області (код ЄДРПОУ 39767636) з незаконного володіння [PERSON] земельну ділянку площею 2 га з кадастровим номером 3524655100:02:000:0556, що розташована на території Онуфріївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області; - скасувати державну реєстрацію речового права - права власності [PERSON] , запис 43355919 та іншого речового права права оренди ТОВ «Агродар ЛТД», запис 46951132, щодо земельної ділянки кадастровий номер 3524655100:02:000:0556, площею 2 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2398212035246, що розташована на території Онуфріївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області. Обґрунтовано позовні вимоги тим, що у вересні 2021 року до Кіровоградської обласної прокуратури надійшла інформація головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області у Кіровоградській області за якою виявлено порушення в діяльності Онуфріївської селищної ради, а саме реєстрація права комунальної власності на земельну ділянку, на підставі рішення Онуфріївської селищної ради від 15.06.2021 року №860 та подальша передача у приватну власність усупереч її належності до державної форми власності та перебування у постійному користуванні ДП «Конярство України». Державна реєстрація права власності за Онуфріївською селищною радою була здійснена, зокрема, на підставі п.24 розділу ХПерехідних положень Земельного кодексу України,ЗУ №1423-ІХ від 28.04.2021 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин», який набрав чинності 27.05.2021 року, за положеннями якого з дня набрання чинності цим пунктом землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, крім земель, що використовуються органами державної влади, державними підприємствами, установами, організаціями на праві постійного користування (у тому числі земельних ділянок, що перебувають у постійному користуванні державних лісогосподарських підприємств, та земель водного фонду, що перебувають у постійному користуванні державних водогосподарських підприємств, установ, організацій, Національної академії наук України, національних галузевих академій наук). Прокурор зазначає, що таким чином, у зв`язку з набранням чинності вищезазначеним законом, не вважаються землями комунальної власності територіальних громад землі державної власності, що використовуються підприємствами на праві постійного користування. У подальшому Онуфріївська селищна рада передала безоплатно у власність [PERSON] земельну ділянку площею 2 га з кадастровим номером 3524655100:02:000:0556 для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення на території селищної ради на підставі рішення №1547 від 26.07.2021 року. [PERSON] на підставі зазначеного рішення 04.08.2021 здійснив реєстрацію права власності на вказану земельну ділянку, запис 43355919 та 17.02.2022 року уклав договір оренди спірної земельної ділянки з ТОВ «Агродар ЛТД» строком на 10 років, право оренди зареєстроване за номером 46951132 від 26.05.2022. Проте, як стверджує прокурор, станом на дату набрання чинності вищезазначеним ЗУ, спірна земельна ділянка була та на сьогодні є державною формою власності, а ДП «Конярство України» є її постійним користувачем, а тому вказана земельна ділянка не вважається землями комунальної власності територіальної громади та не могла передаватися у приватну власність і в подальшому в оренду. Зазначає, що за вказаним фактом здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №42021000000001679 від 11.08.2021 року за ч.5ст. 191КК України. На підтвердження належності спірної земельної ділянки до земель державної власності та перебування у постійному користуванні ДП «Конярство України» прокурором у позовній заяві наведено про наступне. У 1947 році на підставі наказу Маршала Радянського Союзу Будьоного С.М. засновано Онуфріївський кінний завод №175, який з того часу є постійним користувачем земель на території Онуфріївського району Кіровоградської області. Запис, який вчинений у 1973 році в Державній земельній книзі, порядковий номер 13, у розділі 3 - «Землі радгоспів», в 5 колонці «Види користування землею» зазначено «постійне» щодо Онуфріївського кінного заводу №175. Загальна площа - 4206,6 га, копію витягу прокурор додає. Онуфріївський кінний завод №175 використовував землі основного (виробничого) призначення у відповідності до плану внутрігосподарського землеустрою, про що свідчить «Технічний звіт по землеустрійним вишукуванням для розроблення проекту внутрішньогосподарського землеустрою коне заводу №175 Онуфріївського району Кіровоградської області». Розпорядженням представника Президента України в Онуфріївському районі Кіровоградської області №81 від 13.07.1992 року затверджено технічну документацію по формуванню території району, згідно з якої за Державним підприємством «Онуфріївський кінний завод №175» визнано право постійного користування на закріплені та передані в користування земельні угіддя, які знаходяться на території Онуфріївської селищної ради, загальною площею 2211,7 га, в тому числі, сільськогосподарських угідь площею 1809, 1 га. Зазначає, що за даними ГУ ДГК у Кіровоградській області за ДП «Конярство України» обліковуються земельні ділянки загальною площею 3688,79 га (з них площею 2137,59 га на території Онуфріївської селищної ради та 1551,2 га на території Павлиської селищної ради). Вказане право виникло у попередника ДП «Конярство України» - ДП «Онуфріївський кінний завод №175» до 1990 року. Нормативно-правовим обґрунтуванням позову прокурор наводить положення ЗК УРСР 1970 року, відповідно до яких, зокрема, ст. 15 встановлювала безстрокове і тимчасове користування землею. Землекористувачами визначалися - колгоспи, радгоспи, інші сільськогосподарські державні, кооперативні, громадські підприємства, організації і установи, промислові, транспортні, інші несільськогосподарські державні, кооперативні, громадські підприємства, організації та установи, громадяни. Відповідно до п.5 Постанови ВР УРСР «Про порядок введення в дію ЗК УРСР» від 18.12.1990 громадяни, підприємства, установи, організації, які мають у користуванні земельні ділянки, надані їм до введення в дію Кодексу, зберігають свої права на користування до оформлення ними у встановленому порядку прав власності на землю або землекористування. Зі змісту пунктів 1,7розділуХ «Перехідні положення» ЗК України громадяни та юридичні особи зберігають право на земельні ділянки, отримані ними до 01.01.2002 у власність, тимчасове користування або на умовах оренди у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством. Згідно із абз. 1 п.2 розділу VII Прикінцеві та перехідні положення ЗУ «Про державний земельний кадастр» земельні ділянки, право власності (користування) на які виникла до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. Також, прокурор наводив правові позиції Верховного Суду щодо того, що існування права постійного користування земельною ділянкою у відповідного суб`єкта не залежить від наявності чи відсутності у нього такого державного акта; відсутність у юридичної особи акта про право постійного користування земельною ділянкою не є достатньою підставою для позбавлення права землекористування; право постійного користування земельною ділянкою, набуте у встановленому законодавством порядку, відповідно до законодавства, що діяло на момент набуття права постійного користування, не втрачається та не припиняється. Право постійного землекористування є безстроковим і може бути припинене тільки з підстав, передбачених уст. 141ЗК України, перелік яких є вичерпним. Також наводив правові позиції ВС щодо того, що право користування земельною ділянкою, як і будь-яке інше право юридичної особи (яка припиняється в результаті реорганізації) переходить до її правонаступника. Прокурор зазначав, що Онуфріївський кінний завод №175 з 30-х років був правомірним постійним користувачем земель на території Онуфріївського району Кіровоградської області загальною площею 3688,79 га (з них 2137,59 га на території Онуфріївської селищної ради та 1551,2 га на території Павлиської селищної ради), та надані до суду копії архівних документів підтверджують наявність права користування у Онуфріївського кінного заводу №175 на землі, розташовані на території Онуфріївської селищної ради та те, що ніхто не позбавляв підприємство такого права. ДП «Конярство України» засноване відповідно до наказу Міністерства аграрної політики №510 від 19.08.2010 «Деякі питання розвитку кінної галузі», на основі державної власності. У подальшому, на підставі розпорядження КМУ№2305-рвід 01.12.2010«Про деякі питання розвитку конярства» та наказу Міністерства аграрної політики України №33від 01.02.2011«Прореорганізацію державних підприємств,діяльність яких пов`язана з розвитком конярства» ДП «Онуфріївський кінний завод №175» реорганізовано шляхом приєднання до ДП «Конярство України» зі створенням на базі ДП «Онуфріївський кінний завод №175» відокремленого підрозділу (філії) без прав юридичної особи. Відповідно до п.2 вказаного наказу ДП «Конярство України» визнано правонаступником майнових прав і обов`язків реорганізованих державних підприємств, зокрема ДП «Онуфріївський кінний завод №175». Комісією з реорганізації 11.08.2011 року підписано передавальний акт, відповідно до якого ДП «Конярство України» стає правонаступником всіх майнових та немайнових прав, а також обов`язків ДП «Онуфріївський кінний завод №175». На підставі якого до ДП «Конярство України» перейшли права щодо користування земельними ділянками загальною площею 3688,79 га, в тому числі на території Онуфріївської селищної ради площею 2137,59 га та Павлиської селищної ради площею 1551,20 га. Та, зазначає, що вказані обставини встановлені постановою ВГСУ від 02.11.2015 у справі 912/1677/14, а тому у відповідності до ч.5ст. 82ЦПК України, є такими, що не підлягають обов`язковому доказуванню. У довідці відділу Держкомзему в Онуфріївському районі Кіровоградської області від 07.02.2012 №47 зазначено про те, що ДП «Конярство України» на праві постійного користування належить 2137,59 га на території Онуфріївської селищної ради. Про належність на праві постійного користування ДП «Конярство України» земель на території Онуфріївської селищної ради свідчить те, що наказом ГУ ДГК в Кіровоградській області від 09.02.2018 №11-287/14-18-СГ було надано ДП «Конярство України» дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у постійне користування земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності. Розташованих на території Онуфріївської селищної ради, орієнтовним розміром 1939,8000 га, в тому числі1571,3000 га - рілля, 185,6000 га - сіножаті, 98,5000 га - пасовища, 63,3000 га - землі під сільськогосподарськими та іншими господарськими будівлями і дворами, 21 га - під господарськими шляхами та прогонами, із цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. ДП «Конярство України» на підставі наданого дозволу розробило відповідні проекти відведення земельних ділянок та на цій підставі до ДЗК внесені відомості про сформовані земельні ділянки. Наводить перелік наказів відповідно до яких ДП «Конярство» зареєстровано право постійного користування земельними ділянками, розташованими на території Онуфріївської селищної ради Кіровоградської області загальною площею 1378,2826 га. Той факт, що земельна ділянка, передана у власність [PERSON] , не належала до земель комунальної власності та не могла бути передана у приватну власність, а також є землями, що перебувають у постійному користуванні ДП «Конярство України» прокурор підтверджує інформацією головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 28.09.2021 відповідно до якої при проведенні перевірки виявлено порушення вимог земельного законодавства в діяльності Онуфріївської селищної ради щодо реєстрації права комунальної власності, а у подальшому передачі у власність земель, у тому числі й земельної ділянки, наданої у власність [PERSON] , із наведенням схематичних даних розташування спірної земельної ділянки, згідно з якої беззаперечно видно, що територія, де розташована спірна земельна ділянка входить у землі, що є власністю держави та перебувають у постійному користуванні ДП «Конярство України». На підтвердження чого проведено земельно-технічну експертизу, відповідно до висновку від 12.10.2021 №200/08/2021 спірна земельна ділянка повністю накладається на поле, яке знаходиться в межах постійного землекористування ДП «Конярство України», як правонаступника ДП «Онуфріївський кінний завод №175» згідно передавального акту від 11.08.2011, складеного комісією з реорганізації ДП «Онуфріївський кінний завод №175» та Плану землекористування Онуфріївського «Кінного заводу№175». Наведене свідчить про порушення оскаржуваними рішеннями права власності держави земельними ділянками, розташованими на території Онуфріївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області. Прокурором у п.2 позовної заяви наведено правове обґрунтування звернення прокурора до суду. У пункті 3 позовної заяви наведено підстави представництва прокурором інтересів держави в суді, які зводяться до того, що головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області бездіє протягом тривалого часу. Відповідач Онуфріївська селищна рада заперечила проти позову та подала відзив (а.с.83 т.2), відповідачем позовні вимоги не визнаються в повному обсязі, просили відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Наведено положення абз. а) п.24 Перехідних положень ЗК України, та зазначено, що визначальним для правильного вирішення даного спору є з`ясування чи дійсно ДП «Конярство України» на законних підставах набуто право постійного користування землями на території Онуфріївської селищної ради до складу який увійшла спірна земельна ділянка. Відповідач ставить під сумнів зазначений факт. Вважає, що документи, на які посилається прокурор у позові, не несуть у собі достатньої доказової інформації щодо законності набуття ДП «Конярство України» право постійного користування землями. Посилається на ст. 15 ЗК УРСР, який був чинний на час вчинення запису у Державній земельній книзі, на яку посилається прокурор, та зазначає, що земля надавалася в безстрокове та тимчасове користування. У безстрокове користування землі надавалися тільки колгоспам, а іншим землекористувачам у тимчасове користування, строк якого не міг перевищувати 25 років. А у наданому витязі назва розділу «Радгосп», тобто «Онуфріївський кінний завод №175» мав юридичний статус «радгосп» (радянське господарство), а не «колгосп» (колективне господарство). Законодавство на той час не передбачало право постійного користування для суб`єктів, які не мали статусу колгоспу. Наголошував відповідач і на відсутності запису у гр.9 про документ, на підставі якого встановлено користування землею та зазначив, що державний акт на безстрокове користування землею Онуфріївському кінному заводу №175 видано не було, про що свідчить відсутність відповідного запису у Державній земельній книзі. Також наголошував на тому, що у гр. 7 Державної земельної книги не зазначено, що воно є безстроковим, як це зазначено щодо інших землекористувачів у книзі. Відсутність державного акту на право безстрокового користування, відсутність запису у книзі про те, що користування є безстроковим, а також, той факт, що Онуфріївський кінний завод №175 не відносився до колгоспів, свідчить про те, що землі йому були надані у тимчасове користування, строк якого закінчився до 1983 року, так як відповідне розпорядження Ради Міністрів Української РСР про встановлення більш тривалого строку користування відсутнє. А тому, на думку відповідача, за сукупності даних фактів, один тільки запис про вид користування, як постійний, не може достеменно підтверджувати той факт, що «Онуфріївський кінний завод №175» мав у користуванні земельну ділянку на постійній основі. Відповідач вважає, що технічний звіт по землеустрій ним вишукуванням для розроблення проекту внутрішньо господарського землеустрою конзаводу №175, не може свідчити про набуття земель у постійне користування, так як його складено тільки для розроблення проекту землеустрою, що є проміжним етапом у набутті прав на землю і не свідчить про завершення, передбаченої законом процедури. Також, відповідач вважає безпідставним посилання на технічну документацію по формуванню території району, затверджені розпорядженням представника Президента України в Онуфріївському районі від 13.07.1992 року №81, так як, враховуючи наведені норми законодавства, що діяло, надання земель у користування здійснювалося виключно за рішенням відповідних рад народних депутатів, тобто повноваження представника Президента України не включали у себе надання земель у постійне користування, тому технічна документація по формуванню території району, затверджена зазначеною особою, не може вважатися документом, що встановлював право Онуфріївського кінного заводу №175 на постійне користування землями. Тому, відповідач вважає, що жоден перелічений документ, який надано прокурором до позову, не є правовстановлюючим документом, на підставі якого у заводу №175 виникло право постійного користування землями та не містить посилання на такий документ, і з наданих суду матеріалів, відповідач вважає, неможливо встановити, чи дійсно заводу №175 було надано у постійне користування землі на території Онуфріївської селищної ради. Посилання позивача на довідку Держкомзему від 07.02.2012 року №47 вважає необґрунтованим, так як інформація зазначена у ній могла б мати доказове значення тільки у сукупності із іншими документами, які б підтверджували факт надання земель у постійне користування, в той же час у зазначеній довідці, як і у інших наданих Держгеокадастром документах, відсутнє навіть посилання на конкретну підставу набуття права постійного користування Онуфріївським кінним заводом №175. Відповідач вважає, що постанова ВГС від 02.11.2015 у справі №912/1677/14 не може підтверджувати факт набуття кінним заводом та його правонаступником права на постійне користування землями, що є предметом даного спору, так як з її змісту не вбачається, що саме земельна ділянка, яка є предметом позову у даній справі, була предметом дослідження у справі №912/1677/14. Також, заперечуючи позовні вимоги, відповідач зазначав, що на підтвердження свого права, у позовній заяві позивач посилається на наступні обставини - здійснення дій направлених на реєстрацію Конярство України свого права. Надання дозволу Держгеокадастром на розроблення проекту землеустрою, схематичне зображення місця розташування земель. На думку відповідача, вказане не може свідчити про правомірність набуття права постійного користування, так як за відсутності правовстановлюючого документа або рішення компетентного органу про передачу земель у постійне користування Онуфріївському кінному заводу №175, вказане свідчить лише про фактичн користування позивачем відповідними землями, а не про законність набуття на них права. Посилаючись на ст.ст.22, 23 ЗК України ред. 1990 року відповідач зазначав, що за законодавством, що діяло на час виникнення у Кінного заводу, за твердженням прокурора, права постійного користування, виникнення такого права пов`язувалося із отриманням державного акту, за відсутності якого твердження про правомірність володіння спірними землями, є хибним. Заперечуючи посилання прокурором на позицію ВП ВС у постанові від 13.11.2019 року №823/1984/16 відповідач зазначає, що таке посилання у контексті даних правовідносин є хибним, так як у справі 823/1984/16 спір виник щодо того, чи перейшло вже існуюче право постійного користування землею до правонаступника, а правомірність набуття такого права попередником не заперечувалася сторонами та не досліджувалася судом. Відповідач ставить під сумнів сам факт набуття Онуфріївським кінним заводом №175, а відповідно і ДП «Конярство України», права постійного користування, у порядку, встановленому законодавством чинним та той час. Посилаючись наст. 22 ЗК України 1990 року, відповідач зазначає про те, що матеріали справи не містять посилання на рішення компетентного органу щодо передання земель у постійне користування, з чого обґрунтовано припускає, що землі на території Онуфріївської селищної ради могли бути передані Онуфріївському кінному заводу №175 лише у тимчасове користування. Та, зазначає, що всі інші правові позиції ВС на які посилається прокурор зводяться до того, що право постійного користування, набуте у встановленому законом порядку не втрачається та не припиняється. Проте, матеріали справи не містять доказів того, що Онуфріївським кінним заводом №175 було набуто право постійного користування у встановленому діючим на той час законодавством порядку. Також заперечуючи позовні вимоги, відповідач вказував на те, що матеріали справи не містять доказів того, що земельні ділянки, рішення про державну реєстрацію прав на які оскаржують у даному позові дійсно увійшли до складу земель, яким на думку прокурора, володіє ДП «Конярство України» на праві постійного користування, для ідентифікації земель не надано жодних доказів, окрім загальної площі земель, що перебувала у користуванні Онуфріївського кінного заводу №175 на території Онуфріївського району Кіровоградської області. Висновок експерта також не свідчить про те, що саме спірні земельні ділянки увійшли до земель, що перебували у користуванні Онуфріївського кінного заводу №175, так як серед матеріалів справи відсутні докази набуття права постійного користування на законних підставах. Резюмуючи, відповідач зазначив, що прокурором не надано жодного достовірного доказу законного перебування у постійному користуванні ДП «Конярство України» спірних земельних ділянок, тому вимоги про визнання рішення включення їх до переліку земельних ділянок, які передаються із державної в комунальну власність є такими, що не підлягають задоволенню, так само, як і інші вимоги, які є похідними від них. Від представника відповідача ТОВ «Агродар ЛТД» надійшов до суду відзив на позовну заяву, в якому вважали, що позовна заява не підлягає задоволенню, просили відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Заперечуючи позовні вимоги відповідач, зокрема, зазначав, що кожен з наданих прокурором документів до позовної заяви ні кожен окремо, ні у їх комплексі, не підтверджує право постійного користування ДП «Конярство України» на спірну земельну ділянку, з огляду на те, що відповідно до норм діючого ЗК УРСР від 29.11.1922, який діяв до 30.09.1971 року, уповноваженим органом по розпорядженню державними землями були ради депутатів трудящих, як органи державної влади в областях, районах, містах, селищах і селах Української РСР в особі виконавчих комітетів відповідних рад. Рішення виконкому відповідної ради про надання земельних ділянок у постійне користування позивач не надав. Наголошував та звертав увагу суду на те, що Маршал Радянського союзу Будьоний С.М. не мав повноважень на розпорядження державними землями УРСР ані відповідно до ЗК УРСР від 29.11.1922 року, ані відповідно до Конституції УРСР від 30.01.1937 року. Також наголошував на тому, що позивачем не надано копії наказу Маршала Радянського союзу Будьоного С.М. 1947 року про заснування Онуфріївського кінного заводу №175, не зазначено дату прийняття такого наказу, тому незрозуміло чи передавались по даному наказу Онуфріївському кінному заводу №175 земельні ділянки саме у постійне (безстрокове) користування, якщо подавались, то у якій кількості, їх місцезнаходження та ін. З назви наказу зрозуміло лише про створення кінзаводу, а не про надання йому земель у користування. Посилаючись на норми ЗК УРСР від 08.07.1970 року та введено в дію з 01.01.1971 року, у редакції на час вчинення запису в державній земельній книзі, наводить положення ст.ст. 13, 15-16, 20 щодо землекористувачів та строків землекористування, надання земель у користування та документі, що стверджують право землекористування, акцентували увагу суду на тому, що автоматично, тобто в силу ст. 15 ЗК УРСР, саме у постійному користуванні перебували землі виключно у колгоспів, а радгоспам та усім іншим підприємствам, установам і організаціям виключно у тимчасове і строк землекористування визначався при відведенні земельних ділянок і повинен бути визначений у відповідних документах - рішенні відповідної ради, державному акті, тощо. Зазначав, що відповідно до діючого до 1990 року земельного законодавства, документами, що можуть підтверджувати право ДП «Конярство України», як правонаступника Онуфріївського кінного заводу №175, на безстрокове (постійне) користування спірною земельною ділянкою можуть бути виключно: постанова Ради Міністрів УРСР про відведення земельних ділянок у користування або рішення виконавчого комітету відповідної ради депутатів трудящих (області, району, міста, селища, села) та/або державним актом на право безстрокового (постійного) користування земельною ділянкою. Жодного із наведених документів позивачем не надано. Рішення про передачу (надання) Онуфріївському кінному заводу №175 земельних ділянок у постійне користування, відсутнє. Позивач по даній справі ні на підставі ЗК України 1922 р. та 1970 року, ні на підставі ЗК України 1990 р. жодним чином не оформив своє право на користування спірною земельною ділянкою. Зазначав, що станом на 01.01.2013 року земельні ділянки на праві власності, користування ані за ДП «Онуфріївський кінний завод №175», ані за ДП «Конярство України», не зареєстровані. Позивач ні на підставі ЗК України1922 р. та 1970 р., ні на підставі ЗК України 1990 р. жодним чином не оформив своє право на користування спірною земельною ділянкою. Звертав увагу і на копію витягу з державної земельної книги на яку посилається позивач, зокрема, щодо відсутності даних у гр. 9 по заводу, в порівнянні з наявними записами по інших колгоспах. Технічний звіт по землеустрійним вишукуванням для розроблення проекту внутрішньогосподарського землеустрою конзаводу №175 та план внутрігосподарського землеустрою не є документом, який підтверджує надання земельної ділянки у постійне користування кінзаводу, а лише технічним документом, який визначає порядок використання земель основного (виробничого) призначення радгоспів у відповідності з їх спеціалізацією (ст. 72 ЗК УРСР 1970 року). Заперечуючи посилання прокурора на позицію ВП ВС у справі №823/1984/16 від 13.11.2019 року, відповідачем зазначено, що у вказаній справі за умови відсутності самого державного акту на землю у попередника та правонаступника, судами був досліджений та встановлений факт надання попереднику земельних ділянок у постійне користування відповідно до рішення компетентного органу - постанова обкому КП України і виконкому обласної Ради депутатів і трудящих від 14.02.1961 року №131 була надана до суду та міститься в матеріалах вказаної справи. Відповідач звертав увагу, що у даній справі прокурором не надано ні копії відповідного рішення компетентного органу про надання кінному заводу №175 земельних ділянок саме у постійне користування, а навіть відсутнє посилання на відповідне рішення. Та, вважає, що посилання прокурора на вищезазначену постанову ВП ВС ґрунтується на цитуванні вирваних із контексту постанови окремих висновку, зручних для обґрунтування власної позиції позивача, без дослідження предмету та підстав спору в цілому. З приводу розпорядження представника Президента України в Онуфріївському районі №81 від 13.07.1992 року відповідачем зазначено із посиланням на відповідні норми ЗК України, що та час його прийняття ані Президент України і тим паче його представник не були уповноваженими суб`єктами щодо розпорядження земельними ділянками. Щодо передавального акту, відповідачем зазначено, що невід`ємною частиною передавального акта є додаток №1-передавальний баланс та додатки №2-12 за відповідними рядками балансу. У вказаному документі та у балансі відсутня будь-яка інформація про передачу земель. Спираючись на інформацію, що міститься у передавальному акті та з урахуванням того, що прокурором та позивачем не надано жодного документа, що може підтверджувати право ДП «Конярство України» на безстрокове (постійне) користування спірною земельною ділянкою можна стверджувати, що станом на серпень 2011 спірна земельна ділянка у постійному користуванні ні у ДП «Онуфріївський кінний завод №175», ні у його правонаступника ДП «Конярства України» не перебувала, а мало місце лише фактичне використання певної кількості земель кінзаводом на території Онуфріївської селищної ради. Тому, оскільки на момент складання передавального акта ДП «Онуфріївським кінним заводом №175» певна кількість землі знаходилась у його фактичному користуванні, рішення уповноваженого органу про передачу даної землі в постійне користування не приймалося і зворотне прокурором та позивачем не доведено, відповідач дійшов висновку, що за передавальним актом право постійного користування землею, загальною площею 3688,79 га третій особі не передавалось. З приводу постанови ВГСУ від 02.11.2015 року у справі №912/1677/14 представником відповідача зазначено, що у ній досліджувалось та встановлювалось питання виключно необхідності обсягу цивільної дієздатності осіб, які підписали договір про спільний обробіток земельної ділянки, наділення їх відповідними повноваженнями, підтвердження цих повноважень певними юридичними документами. Питання законності переходу до ДП «Конярства України» права постійного користування земельними ділянками на території Онуфріївської селищної ради площею 2137,59 га та Павлиської селищної ради площею 1551,20 га судом взагалі не досліджувались та не встановлювались, а отже не є такими, що не підлягають доказуванню. Наголошував на тому, що суд першої інстанції, розглядаючи спір, надав оцінку спірному договору, як договору оренди, виходячи з його невідповідності вимогам ст.ст. 125,126 ЗК України, а саме відсутності у ДП «Конярство України» документів на право власності на землю або право постійного користування, що виключало право сторін укласти спірний договір. Також відповідачем наведені заперечення щодо преюдиційності постанови ВГСУ від 02.11.2015, наказу позивача від 09.02.2018 №11-287/14-18-СГ, висновку експерта від 12.10.2021. Висловлено позицію щодо дійсності договору оренди землі від 17.02.2022, щодо витребування майна у добросовісного набувача. Ухвалою суду від 30.10.2023 року забезпечено позов. Ухвалою суду від 02.11.2023 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження. 17.11.20223 надійшов відзив від відповідача Онуфріївської селищної ради. 28.11.2023 року від представника Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області через електронний суд надійшли додаткові пояснення у справі з доданими до них доказами, які протокольною ухвалою в підготовчому судовому засіданні 01.02.2024 року постановлено не брати до уваги відповідно до ч.9 ст.83 ЦПК України. 06.12.2023 надійшов відзив від відповідача ТОВ «Агродар ЛТД». 11.12.2023 від представника третьої особи надійшли пояснення щодо позовної заяви, в яких останній підтримав позовні вимоги прокурора, вважав їх законними, обґрунтованими та таким, що підлягають задоволенню, просив позов прокурора задовольнити повністю. Ухвалою від 13.12.2023 встановлені строки для подачі заяв по суті справи. 07.02.2024 надійшла відповідь на відзив від представника позивача. Ухвалою суду від 25.03.2024 року закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні прокурор підтримала заявлені позовні вимоги у повному обсязі, просила їх задовольнити. Представник позивача підтримала позовні вимоги прокурора, просила їх задовольнити у повному обсязі. Зазначила, що наявність у ДП «Конярства України» права постійного користування земельними ділянками на території Онуфріївської селищної ради встановлена на підставі тих документів, які наявні при матеріалах справи. Формою 2-зем доводиться право постійного користування Онуфріївського кінного заводу земельними ділянками. На запитання представника відповідача, адвоката Горобець О.І., представник позивача відповіла, що правовстановлюючими документами, які свідчать про постійне право користування земельними ділянками ДП «Конярство України», у т.ч. щодо спірної земельної ділянки, є письмові докази, які наявні при матеріалах справи, державний акт, який за сплином часу міг не зберегтися, та їй, як представнику невідомо про його № та дату видачі; законодавством не обмежено кількість видачі наказів. Наказ Держгеокадастру з 2018 рік не несе ніяких наслідків, він частково реалізований, проте, по вказаному наказу у 2021 році реєструвалися земельні ділянки за ДП. Метою видачі наказу у 2020 р. №11-8069/14-20-СГ було те, що людина до них звернулася для отримання земельної ділянки і вони видали такий наказ. Відомості в ДЗК про право постійного користування були відсутні, виявили це при ретельній перевірці. На запитання чи було зареєстровано в ДЗК право постійного користування у ДП «Конярство України» на земельні ділянки, у т.ч. спірну, представник позивача відповіді не надала. Представник третьої особи підтримав позовні вимоги прокурора, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяв, клопотань від останнього до суду не надійшло. Представник відповідача Онуфріївської селищної ради просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві, додав, що цільове призначення спірною земельної ділянки унеможливлювало її перебування в постійному користуванні ДП, але громадянин [PERSON] вже скористався правом на приватизацію, тому земельна ділянка передана [PERSON] у відповідності до раніше виданого позивачем наказу щодо вказаної земельної ділянки, який реалізований, проект пройшов експертизу. Зауважив, що твердження позивача про те, що спірна земельна ділянка із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництв, є безпідставне та недоведене матеріалами справи. Представник відповідача ТОВ «Агродар ЛТД» просила відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі з підстав викладених у відзиві. Додатково зазначила, що позивачем та прокурором не надано жодних документів на підтвердження права постійного користування у ДП наданого у відповідності до чинного законодавства. Наголошувала на тому, що спірна земельна ділянка, була сформована у 2020 році відповідно до наказу позивача від 15.05.2020 року №11-8069/14-20-СГ, ще за рік до наказу позивача по масиву земель. Тобто, позивач, протягом років визначав земельні ділянки як такі, що можуть бути надані у користування. Але, наразі, є цілеспрямована діяльність ДП з метою подальшої приватизації земельних ділянок, а тому їхні права не порушені. Спірна земельна ділянка не перебуває у користуванні кінного заводу №175, відповідно таке право не перейшло по передавальному акту. Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, врахувавши, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. У позовній заяві прокурор стверджує, що у 1947 році на підставі наказу Маршала Радянського Союзу Будьоного С.М. засновано Онуфріївський кінний завод №175, який з того часу є постійним користувачем земель на території Онуфріївського району Кіровоградської області. Проте, на підтвердження зазначеного, прокурором не надано ні названого наказу з його реквізитами - дата, №, ні доказів постійного користування землею з 1947 року, в які б входила і спірна земельна ділянка. З назви наказу зрозуміло лише про створення кінзаводу, а не про надання йому земель у постійне користування. Відповідно до інформації з Державного реєстру (а.с.26-29 т.1) судом встановлено, що земельна ділянка 3524655100:02:000:0556, площею 2 га належить на праві приватної власності [PERSON] , на підставі рішення Онуфріївської селищної ради №1547 від 26.07.2021 року. Вказана земельна ділянка належала Онуфріївській селищній раді на праві комунальної власності на підставі рішення зазначеної селищної ради №860 від 15.06.2021 року. Та, встановлено, що вказана земельна ділянка власником передана в оренду ТОВ «Агродар ЛТД» на підставі договору оренди землі від 17.02.2022 року б/н. Проведена відповідна державна реєстрація. Із копії рішення Онуфріївської селищної ради від 26.07.2021 року №1547 «Про передачу у власність земельної ділянки гр. [PERSON] » (а.с.30 т.1), судом встановлено, що відповідно до ст.ст.12,116,118,121, п.24 розділу Х перехідних положень ЗК України та ст.ст.20, 25, 50 ЗУ «Про землеустрій», розглянувши клопотання гр. [PERSON] , селищна рада вирішила передати із земель комунальної власності Онуфріївської селищної ради гр. [PERSON] у власність земельну ділянку загальною площею 2,0000 га, в тому числі: 2,0000 га рілля для ведення особистого селянського господарства (кадастровий номер земельної ділянки 3524655100:02:000:0556 код КВЦПЗ 01.03) із земель сільськогосподарського призначення, яка знаходиться за адресою: Кіровоградська область, Олександрійський район Онуфріївська селищна рада. Гр. [PERSON] здійснити державну реєстрацію нерухомого майна. Із копії договору оренди землі від 17.02.2022 року судом встановлено, що останній укладено між [PERSON] та ТОВ «Агродар ЛТД» щодо земельної ділянки в строкове платне користування для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,0000 га, кадастровий номер земельної ділянки №3524655100:02:000:0556, у т.ч. рілля 2,0000 га., договір укладено строком на 10 років (а.с.31-36 т.1). Витяг із ЄРДР у кримінальному провадженні 42021000000001679 від 11.08.2021 року суд не бере до уваги, оскільки останній не стосується предмета позову (а.с.37 т.1). Із листа Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 28.09.2021 року №10-11-0.61-5521/2-21 (а.с.38-49 т.1) адресованого керівнику Кіровоградської обласної прокуратури В. Твердохлібу «Про захист інтересів держави» судом встановлено, що головним управління виявлено, що Онуфріївською селищною радою здійснено державну реєстрацію комунальної форми власності щодо, зокрема, спірної земельної ділянки. Крім того, на підставі рішення від 26.07.2021 року №1547 Онуфріївською селищною радою спірна земельна ділянка надана у приватну власність для ведення ОСГ [PERSON] . Та, зазначено, що таким чином наявне порушення інтересів держави, а саме селищною радою порушені інтереси Головного управління спрямованих на виконання функцій держави, передбачених чинним законодавством України. А тому, відповідно до ст.23 ЗУ «Про прокуратуру» просили здійснити процесуальні та інші дії, спрямовані на захист інтересів держави шляхом подання відповідних позовів в інтересах держави. Із копії постанови ВГСУ від 02.11.2015 року у справі №912/1677/14 (а.с.50-58 т.1) судом встановлено, що касаційну скаргу прокурора залишено без задоволення, постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 03.08.2015 року у справі №912/1677/14 господарського суду Кіровоградської області, залишено без змін. Сторони у справі - заступник прокурора Кіровоградської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області до ДП «Конярство України», ТОВ «Агрогрупа Деметра», предмет позову - про визнання недійсним договору, зобов`язання повернути земельну ділянку. Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 17.04.2015 року позов задоволено повністю - визнано недійсним договір про спільний обробіток земельної ділянки №5 від 21.02.2014 р.; зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрогрупа Деметра" та Державне підприємство "Конярство України" повернути державі в особі Головного управління Держземагенства Кіровоградської області земельну ділянку сільськогосподарського призначення загальною площею 2997,8 га ріллі (1571,3 га - на території Онуфріївської селищної ради Онуфріївського району Кіровоградської області, 1426,5 га - на території Павлиської селищної ради Онуфріївського району Кіровоградської області) вартістю 55830434,40 грн. у придатному для використання стані шляхом складання акту прийому-передачі цих земельних ділянок та звільнити ці земельні ділянки шляхом фактичного припинення господарської діяльності на них. Задовольняючи позовні вимоги, господарський суд першої інстанції виходив з того, що правовстановлюючі документи на підтвердження права власності (постійного користування, оренди) або права розпорядження земельними ділянками сільськогосподарського призначення загальною площею 2997,8 га ріллі, з яких1571,3 га - на території Онуфріївської селищної ради Онуфріївського району Кіровоградської області, 1426,5 га - на території Павлиської селищної ради Онуфріївського району Кіровоградської області на спірні земельні ділянки у Державного підприємства "Конярство України" відсутні. А тому, місцевий господарський суд вказав, що Державне підприємство "Конярство України" не мало повноважень передбачених законом на укладення договору про спільний обробіток земельної ділянки, що є підставою для визнання його недійсним. Предметом розгляду у даній справі було визнання недійсним договору про спільний обробіток земельної ділянки з підстав його укладення відповідачем - Державним підприємством "Конярство України" без необхідного обсягу цивільної дієздатності, а також повернення земельних ділянок сільськогосподарського призначення шляхом фактичного припинення господарської діяльності на них. Приймаючи рішення у даній справі про відмову у задоволенні позовних вимог, суд апеляційної інстанції з огляду на матеріали справи, зауважив, що внеском Державного підприємства "Конярство України" за спірним договором є не сама земельна ділянка, а право доступу до неї, що не суперечить видам господарської діяльності, визначеної статутом відповідача. Враховуючи вищевикладене, колегія суддів касаційної інстанції погодилася з висновками суду апеляційної інстанції та вважала, що укладаючи договір про спільний обробіток земельної ділянки сторони мали необхідний для цього обсяг цивільної дієздатності, який визначено законом, установчими документами (статутом), особи, які підписали договір, були наділені відповідними повноваженнями, підтвердженими певними юридичними документами, що відповідають вимогам чинного законодавства, тому відсутні підстави для визнання договору недійсним саме з цих обґрунтувань. Також, колегія суддів касаційної інстанції вважала правомірними висновки суду апеляційної інстанції про те, що договором про спільний обробіток земельної ділянки ніяким чином не були порушені права Державного агентства земельних ресурсів України, адже, його діяльність спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства України, який очолює Міністерство аграрної політики та продовольства України і яке, як було встановлено, погодило Державному підприємству "Конярство України" укладання договору про спільний обробіток земельної ділянки. З огляду на зазначене, судом встановлено, що у зазначеній справі предметом розгляду було визнання недійсним договору про спільний обробіток земельної ділянки з підстав його укладення відповідачем - Державним підприємством "Конярство України" без необхідного обсягу цивільної дієздатності, а також повернення земельних ділянок сільськогосподарського призначення шляхом фактичного припинення господарської діяльності на них, та, судами оцінювалися докази надані сторонами виключно з огляду на предмет позову. Прокурором у позові зазначено, що обставини встановлені постановою ВГСУ від 02.11.2015 у справі 912/1677/14 у відповідності до ч.5ст. 82ЦПК України, є такими, що не підлягають обов`язковому доказуванню. Проте, відповідно до постанови ВС від 04.06.2020 року у справі №522/7758/14-ц преюдиційні факти - це факти, встановлені рішенням суду, що набрало законної сили. Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і визначається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішенням у такій справі правовідносини. Суб`єктивними межами є те, що в двох справах беруть участь одні й ті самі особи чи їх правонаступники, чи хоча б одна особа, щодо якої встановлено ці обставини. Об`єктивні межі стосуються обставин, встановлених рішенням суду. Преюдиційні обставини не потребують доказування, якщо одночасно виконуються такі умови:обставина встановлена судовим рішення; судове рішення набрало законної сили; у справі беруть участь ті ж особи, які брали участь у попередній справі. При цьому, оскільки обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ лише в тому разі, коли в них беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, чи їх правонаступники, то в інших випадках - ці обставини встановлюються на загальних підставах. Особи, які не брали участі в цивільній, господарській або адміністративній справі, в якій судом ухвалено відповідне судове рішення, мають право при розгляді іншої цивільної справи за їх участю оспорювати обставини, встановлені цими судовими рішеннями. У даному випадку суд ухвалює рішення на основі досліджених у судовому засіданні доказів. Тобто, якщо у справі беруть участь нові особи, то преюдиційний характер рішення втрачається. Крім того, відповідно до ч.7ст.82ЦПК України правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду. Враховуючи, що у даній справі склад учасників інший, сторона відповідача повністю заперечує позовні вимоги, звертає увагу на те, що питання законності переходу до ДП «Конярство України» права постійного користування земельними ділянками на території Онуфріївської селищної ради площею 2137,59 га та Павлиської селищної ради площею 1551,20 га взагалі не було предметом розгляду у справі, що розглядалася, то обставини, на які посилається прокурор, за умов розгляду судом інших справ, зокрема з участю сторін цієї справи, підлягають встановленню на загальних підставах. Відповідно до рішення Онуфріївської селищної ради від 15.06.2021 року №860 «Про державну реєстрацію права комунальної власності за територіальною громадою» судом встановлено, що відповідно до ст.ст.15-1, 117, 122 ЗК України, п.24 р. Х Перехідних положень ЗК України, ЗУ №1423-ІХ від 28.04.2021 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин», та ст. 33 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», селищна рада вирішила доручити начальнику відділу земельних відносин Онуфріївської селищної ради Колосу Андрію Юрійовичу звернутись до органу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно для проведення державної реєстрації права комунальної власності за громадою Онуфріївської селищної ради на земельні ділянки сільськогосподарського призначення, які перебували у державній власності, згідно додатку. Відповідно до додатку до рішення сесії №860 від 15.06.2021 року у пункті 44 наявні дані щодо передачі із державної форми власності у комунальну спірної земельної ділянки. (а.с.59-69 т.1). З листа заступника керівника Кіровоградської обласної прокуратури від 19.10.2021 року №15/1-716вих-21, адресованого начальнику ГУ ДГК у Кіровоградській області, судом встановлено, що останній просив з метою вивчення питання щодо наявності підстав для застосування прокурором заходів представницького характеру, надати до обласної прокуратури інформацію та копії запрошуваних у листі документів (а.с.70-73 т.1). Із листа Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області адресованого заступнику керівника Кіровоградської обласної прокуратури О. Маленку від 10.11.2021 року №0-11-0.6-6401/2-21 (а.с.74-76 т.1) судом встановлено, що головне управління за результатом розгляду звернень від 19.10.2021 №15/1-71вих-21, №15/1-719вих.21 від 20.10.2021 надало наявні запитувані матеріали та повідомило, що згідно облікових даних Онуфріївської та Павлиської селищних рад за філією «Онуфріївський кінний завод №175» ДП «Конярство України» рахуються земельні ділянки загальною площею 3688,7935 га, в т.ч. 18,5935 га в межах населених пунктів. 13.07.1992 року розпорядженням представника Президента України в Онуфріївському районі Кіровоградської області №81 затверджено технічну документацію по формуванню території району, згідно якої за Державним підприємством Онуфріївський кінний завод №175 визнано право постійного користування на закріпленні та переданні в користування земельні угіддя. Головним управлінням видані накази на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок ДП «Конярство України» від 09.02.2018 року №11-287/14-18-СГ та №11-288/14-18-СГ та від 06.04.2018 року №11-1377/14-18-СГ. Відповідно до яких останнім замовлено виготовлення проекту землеустрою. В подальшому ГУ проведено інвентаризацію земель, сформовані земельні ділянки на підставі наказів були передані у постійне користування ДП «Конярство України». Разом з тим, у ГУ знаходиться на затвердженні проект землеустрою щодо передачі земельних ділянок у постійне користування ДП «Конярство України» на загальну площу 317,8145 га та 9 земельних ділянок, але в процесі розгляду матеріалів встановлено реєстрацію комунальної власності за Онуфріївською селищною радою, що унеможливлює затвердження проекту землеустрою, вказана реєстрація здійснена на підставі рішення зазначеної ради №806 від 15.06.2021 року, чим порушено п.24Перехідних положень ЗК України. Та, додатково повідомлено, що здійснення заходів державного нагляду (контролю) за дотриманням земельного законодавства шляхом проведення перевірки дотримання Онуфріївською селищною радою вимог земельного законодавства включено до Плану робіт управління з контролю за використанням та охороною земель головного управління на IV квартал 2021 року. У відповідь на зазначений лист головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області листом від 27.01.2022 року №10-11-0.3-402/2-22 «Про надання інформації» надало до прокуратури області запитувану інформацію в електронному вигляді (а.с.77 т.1). Із копії наказу головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 15.11.2021 року №630-ДК «Про здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності» судом встановлено, що наказано здійснити державний нагляд (контроль) за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів шляхом проведення перевірки додержання Онуфріївською селищною радо вимог земельного законодавства України та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю під час прийняття рішень про передачу у власність та користування ще мельни ділянок за рахунок земель переданих із державної власності у комунальну, а саме у термін з 01.12.2011 по 14.12.2021 року (а.с. 78-79 т.1). Із копії акта перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 14.12.2021 року №630-ДК/569/АП/09/01/-21 головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області (а.с.80-95 т.1) судом встановлено, що на підставі вищезазначеного наказу проведено перевірку з питань дотримання вимог земельного законодавства Онуфріївською селищною радою у результаті чого, зокрема, встановлено, що рішенням селищної ради від 15.06.2021 року №860 доручено звернутися до органу державної реєстрації для проведення державної реєстрації права комунальної власності за громадою на земельні ділянки, у т.ч. і щодо спірної земельної ділянки. Крім того, перевіркою встановлено, що на підставі рішення від 26.07.2021 року №1547 спірна земельні ділянка надана у власність [PERSON] для ведення особистого селянського господарства. Крім того, перевіркою встановлено, що наказом головного управління від 09.02.2018 року «11-287/14-18-СГ ДП «Конярство України» надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у постійне користування земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності на території Онуфріївської селищної ради, орієнтовний розмір земельних ділянок 1939,8000 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Посилаючись на ч.4 ст. 122 ЗК України, п.24 розділу Х Перехідних положень ЗК України, в акті зазначено, що розпорядником зазначених у акті земельних ділянок є головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області. Таким чином, зазначено у акті, що селищною радою при прийнятті рішення від 15.06.2021 року №860 порушено вимоги ст. 122 ЗК України та п.24 розділу Х Перехідних положень ЗК України. Судом зазначається, що акт не доводить того, що спірна земельна ділянка перебуває в постійному користуванні в ДП «Конярство України». Із копії постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 24.11.2022 року судом вставлено, що апеляційну скаргу Онуфріївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області залишено без задоволення, рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15.07.2022 року у справі 340/2241/22 залишено без змін (а.с.96-105 т.1). Із наказу головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 08.07.2021 року №11-1812/14-21-СГ «Про державну реєстрацію права власності держави на земельні ділянки в Державному реєстрі речових прав» судом встановлено, що за наведеною у ньому преамбулою наказано здійснити державну реєстрацію земельних ділянок за відповідними кадастровими номерами, у тому числі, щодо спірної земельної ділянки, що розташовані на території Онуфріївської селищної ради (а.с.106-108 т.1). Із копії наказу Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 09.02.2018 року №11-287/14-18-СГ «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою» судом встановлено, що надано дозвіл ДП «Конярство України» на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у постійне користування земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, розташованих на території Онуфріївської селищної ради, орієнтовний розмір земельних ділянок 1939,8000 га, із цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.109-110 т.1). Із копій наказів Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 26.11.2020 року №11-16604/14-20-СГ, 21.10.2020 №11-14801/14-20-СГ, 30.10.2020 №11-15375/14-20-СГ, від 09.11.2020 №11-15964/14-20-СГ, від 26.11.2020 №11-16551/14-20-СГ, від 28.12.2020 №11-17554/14-20-СГ,від 09.11.2020 №11-15967/14-20-СГ та № 11-15966/14-20-СГ (а.с. 111-120 т.1), судом встановлено, що надано ДП «Конярству України» у постійне користування земельні ділянки за відповідними площами та кадастровими номерами, із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Онуфріївської селищної ради Онуфріївського району Кіровоградської області, серед яких відсутня спірна земельна ділянка. Із листа Кіровоградської обласної прокуратури від 09.12.2021 року №15/1-811вих-21 адресованого директору ДП «Конярство України» судом встановлено, що з метою вивчення питання щодо наявності підстав для застосування прокурором заходів представницького характеру просили за наявності надати до обласної прокуратури інформацію та копії документів, що зазначені у листі (а.с.121-124 т.1). У відповідь на зазначений лист прокуратури області ДП «Конярство України» листом від 17.01.2022 року №2022-01-1719 надіслало завірені копії запитуваних документів, за переліком зазначеним у листі (а.с.125 т.1). Із копії проекту внутрішньогосподарського землеустрою кінзаводу №175 Онуфріївського району Кіровоградської області, Кіровоград 1982 р., розробленого Кіровоградським філіалом Республіканського проектного інституту по землеустрою «Укрземпроект» (а.с.126-212 т.1), судом встановлено, що останній розроблений на підставі замовлення Онуфріївського конзаводу № 175 від 04.02.82 р. №27 та у відповідності з діючими нормами і правилами, що відносяться до компетенції органів Державного нагляду. Згідно із завданням проектні рішення по організації території господарства розробити на перспективу до 1990 року з виділенням першої черги на 1985 рік. Основний виробничий напрямок заводу - конярство. Всього по конзаводу №175 рахується 4424,0 га земель, із них наданих у користування конзаводу 4214,2 га, а 209,8 га - землі несільськогосподарського призначення і транспорту (п.1.2-1.3). Із експлікації земель по проекту внутрігосподарського землеустрою Кінзаводу №175 встановлено, що склад земельних угідь різний, а саме с-г угідь 3669,8 га в які увійшли орні включаючи городи, в т.ч. зрошувані, сіножаті (чисті, поліпшені), пасовища (суходільні, поліпшені з чагарником) та присадибні землі, ліси, чагарники, болота, під водою, під шляхами і прогонами, під будівлями і дворами, під вулицями, провулками, під ярами, кургани, кладовища і скотомогильники. Всього земель закріплених за господарством 4214,2 гав т.ч.- громадських земель - земель вільного присадибного фонду - 4150,2 га, сторонні землекористування - 209,8 га, всього земель в межах плану - 4424,0 (а.с.153, стор.36, т.1). Тобто, із зазначеного документу видно, що більша частина земель, які були закріплені за кінзаводом №175 це були громадські землі - землі вільного присадибного фонду та сторонні землекористування. Загально відомо, що внутрішньогосподарський землеустрій це окремий вид землеустрою, самостійний розділ землеустрійного проектування. Об`єктом проектування виступає територіальна організація виробництва на підприємстві агропромислового комплексу. Його метою є підвищення економічної, екологічної, соціальної ефективності використання і охорони сільгоспугідь шляхом розробки та здійснення комплексу заходів, які забезпечують найвигідніше використання кожної земельної ділянки з урахуванням його індивідуальних характеристик, збільшення рентабельності виробництва сільгосппродукції; визначення призначення і організація раціонального використання і охорони кожної ділянки землі та ряд інших заходів. Тобто із зазначеного документу встановлено, що за завданням було розроблення проектного рішення по організації території господарства на перспективу до 1990 року з виділенням першої черги на 1985 рік, тобто, технічним документом визначався порядок використання земель основного (виробничого) призначення радгоспів у відповідності з їх спеціалізацією (ст. 72 ЗК УРСР 1970 року), та у господарстві в користуванні перебували землі, проте вид користування, підстава виникнення такого користування, у вказаному документі відсутня. І як видно із експлікації земель по проекту внутрігосподарського землеустрою що у загальну площу земель закріплених за господарством 4214,2 га в т.ч. включені громадські землі - землі вільного присадибного фонду - 4150,2 га, а всього земель в межах плану 4424,0 га, оскільки увійшли сторонні землекористування - 209,8 га, тобто 4214,2 га +209,8 га. Із архівної копії відділу Держгеокадастру в Онуфріївському районі розпорядження представника Президента України від 13.07.1992 року №81 «Про затвердження технічної документації по формуванню територій і встановленню меж сільських, селищних Рад народних депутатів, меж земельного запасу та особливо цінних продуктивних земель» (а.с.213 т.1) судом встановлено, що представником Президента України в районі Ю.М. Абрамовичем розглянуто технічну документацію по формуванню територій і встановленню меж сільських, селищних Рад, розроблену Кіровоградським філіалом інституту «УкрНДІ земпроект» на підставі Постанови Верховної Ради України «Про земельну реформу» та Земельного кодексу України та затверджено технічну документацію по формуванню територій і встановленню меж сільських, селищних Рад народних депутатів Онуфріївського району. На вказаній архівні копії міститься повідомлення про те, що документів, які стали підставою для прийняття відповідного розпорядження в архівному відділі райдержадміністрації немає. Із копії технічної документації по формуванню територій і встановленню меж сільських, селищних Рад народних депутатів та меж земельного запасу і особливо цінних продуктивних земель в границях Онуфріївської селищної Ради Онуфріївського району Кіровоградської області, 1992 року (а.с.214-230 т.1), яка затверджена розпорядженням представника Президента України в Онуфріївському районі від 13.07.1992 року №81, судом встановлено, що на підставі замовлення управління по земельних ресурсах і земельній реформі Кіровоградського облвиконкому від 26.04.1991 р. №45 Кіровоградським філіалом Українського науково-дослідного і проектно-вишукувального інституту по землеустрою розроблена вказана технічна документація, зокрема встановлено межі границь земель селищної Ради народних депутатів та склад угідь та її території. Із копії довідки про кількісні характеристики земельних ділянок розподілення земель між власниками і користувачами (за даними форми 6-зем) (za 788-98) від 07.02.2012 року №47 відділу Держкомзему у Онуфріївському районі Головного управління Держкомзему у Кіровоградській області видану по філії «Онуфріївський кінний завод №175» ДП «Конярство України», судом встановлено, що згідно наведеної у довідці таблиці в графі показники: «Документ, що посвідчує право на землю» наявні відомості в рядку держакт на право пост. корист., га, а саме по Онуфріївській селищній раді всього 2137,59 га, з них в межах н.п.18,59, з них: рілля 1571,3, пасовища 284,1, господарські будівлі і двори 78,89, ставки 44,1, лісосмуги 118,5, проектні дороги 21,1, інші землі 19,6. Цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, категорія земель - сільськогосподарські (а.с.231 т.1). Суд критично ставиться до інформації зазначеній у вищевказаній довідці, оскільки матеріалами справи не підтверджено видачу державного акту на право постійного користування Онуфріївському кінному заводу №175 ДП «Конярство України» та на вказану у зазначеній довідці площу землі. Не доводить вказана довідка і того, що у наведену площу землі увійшла спірна земельна ділянка. Відповідно до Передавального акта від 11.08.2011 року затвердженого заступником Міністра аграрної політики та продовольства України (а.с.232-237 т.1) судом встановлено, що на виконання розпорядження КМ України від 01.12.2010 року №2305-р «Деякі питання розвитку конярства» та наказу Міністерства аграрної політики України від 01.02.2011 р. №33 «Про реорганізацію державних підприємств, діяльність яких пов`язана з розвитком конярства»(зі змінами), комісія з реорганізації державного підприємства Онуфріївський кінний завод №175 (список наведено у передавальному акті) склала цей акт про нижченаведене: Державне підприємство Онуфріївський кінний завод №175 в особі директора Горобця М.А. передано, а державним підприємством «Конярство України» в особі директора Ничепоренко Т.В., прийнято майно, майнові та немайнові права та обов`язки станом на 31 липня 2011 року у сумі 38 287 млн грн, що відображено у передавальному балансі - Додаток №1:, який одразу наведено нижче та в якому відображено актив, пасив, баланс. Права та обов`язки ДП «Онуфріївський кінний завод №175» переходять до ДП «Конярство України» з моменту підписання акта і приймаються до бухгалтерського обліку на дату підписання акту. З моменту підписання передавального акта ДП «Конярство України» стає правонаступником всіх майнових та немайнових прав та обов`язків, в тому числі у відношенні кредиторів і боржників ДП «Онуфріївський кінний завод №175». Невід`ємною частиною передавального акта є додаток №1 - передавальний баланс та додатки №2-12 за відповідними рядками балансу, з яких, судом встановлено, відсутність інформації про передачу земель. Схематичне зображення спірної земельної ділянки та суміжних земельних ділянок а.с.238-240 т.1. Із висновку експерта за результатами проведення земельно-технічної експертизи від 12.10.2021 року №200/08-2021 (а.с.241-250 т.1, 1-32 т.2) судом встановлено наступне. 12.08.2021 до Українського незалежного інституту судових експертиз від в.о. директора ДП «Конярства України» Веретюка Є.О. надійшла заява про проведення земельно-технічної експертизи у господарській справі №910/21682/15 (910/12376/21) за позовом Державного підприємства «Конярство України» до Онуфріївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області про скасування рішень, визнання права постійного користування та припинення права власності, з матеріалами на 234 арк. На вирішення експертизи поставлено 8 питань (а.с.240-242). Відповідно до ст.101 ГПК України висновок підготовлений для подання до суду, експерт відповідно до ч.5ст. 101 ГПК України, про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку обізнаний, наявний підпис судового експерта Л.А. Коваленко. Об`єктами дослідження були земельні ділянки за кадастровими номерами: 3524655100:02:000:0717, 3524655100:02:000:0713, 3524655100:02:000:0715, 3524655100:50:035:0049, поле № [NUMBER] , поле № [NUMBER] , які розташовані на території Онуфріївської селищної ради Кіровоградської області. По першому питанню експерт виснував, що у фактичному користуванні ДП «Конярство України» (в особі філії «Онуфріївський кінний завод №175»), знаходяться земельні ділянки за кадастровими номерами: 3524655100:02:000:0717, 3524655100:02:000:0713, 3524655100:02:000:0715, а також земельні ділянки площею 52,00 га (поле №1) та площею 64,15 га (поле №2), що знаходяться в північній частині території Онуфріївської селищної ради, яке використовується протягом багатьох років, зокрема для сінокосіння (сіножаті, пасовища) та вирощування сільськогосподарських культур (рілля). Обґрунтовуючи свій висновок по першому питанню судовий експерт зазначав, що слід відрізняти порядок використання земельних ділянок встановлений правовстановлюючими документами та документацією із землеустрою і фактичний порядок використання земельних ділянок. Наводила визначення цільовому призначенню земельної ділянки, факту, порядку, діяльності та зазначила, що порядок використання земельної ділянки згідно правовстановлюючих документів та документації із землеустрою - це те, як має використовуватися земельна ділянка, а фактичний порядок користування земельною ділянкою - це те як насправді вона використовується в дійсності; користування земельною ділянкою для тих чи інших потреб, в тому числі для ведення особистого селянського господарства, передбачає здійснення тих чи інших активних дій. В результаті обстеження земельних ділянок в натурі (на місцевості) встановлено використання земельних ділянок для сінокосіння (сіножаті, пасовища), вирощування с/г продукції (рілля), з наведенням фото та малюнків. Тому, експерт дійшла висновку, що досліджувані земельні ділянки - це землі сільськогосподарського призначення,які протягом багатьох років використовуються, зокрема, для сінокосіння (сіножаті, пасовища) та вирощування сільськогосподарських культур (рілля). По другому та третьому питаннях судовий експерт виснувала, що земельні ділянки з кадастровими номерам: 3524655100:02:000:0717, 3524655100:02:000:0713, 3524655100:02:000:0715, 3524655100:02:000:9096, 3524655100:02:000:9073, 3524655100:02:000:9089, поле № [NUMBER] та поле № [NUMBER] , знаходяться в межах Плану землекористування Онуфріївського «Кінного заводу №175». Земельні ділянки з кадастровими номерам: 3524655100:02:000:0717, 3524655100:02:000:0713, 3524655100:02:000:0715, 3524655100:50:035:0049 входять в межі постійного землекористування Державного підприємства «Конярство України», як правонаступника Державного підприємства «Онуфріївський кінний завод №175» згідно передавального акта від 11.08.2011 року, складеного Комісією з реорганізації Державного підприємства «Онуфріївський кінний завод №175»та Плану землекористування Онуфріївського «Кінного заводу №175». Одночасно судом зазначається, що зазначений експертом План землекористування Онуфріївського кінного заводу №175 до матеріалів справи учасниками справи, не надано, відповідно останній судом не досліджувався. Обґрунтовуючи свій висновок по зазначених питаннях судовий експерт навела визначення, зокрема, землекористування, сітки кілометрової, сітки координатної, масштабної сітки, послалася на Передавальний акт від 11.08.2011 року, а саме на додаток №1 (мал.7) на якому зображено таблицю, яка не надана до матеріалів справи ні прокурором, ні позивачем. Також судовим експертом зазначено, що порівнюючи інформацію, яка міститься у Додатку №1, що є складовою передавального акта (мал.7) і відповідь в.о. начальника ГУ ДГК у Кіровоградській області від 06.08.2021 за №29-11-0.331-4841/2-21, де зазначена площа по угіддях відповідно до форми 6-зем, яка складається 1 січня кожного року, можливо прийти до висновку, що за ДП «Конярство України» (в особі філії «Онуфріївський кінний завод №175»), відповідно до облікових даних форми (6-зем) по Онуфріївській селищній раді рахуються земельні ділянки загальною площею 2137,5935 га. Судом одночасно зазначається, що відповідь в.о. начальника ГУ ДГК у Кіровоградській області від 06.08.2021 за №29-11-0.331-4841/2-21 до матеріалів справи ні позивачем ні прокурором, не додано. За результатами камеральних робіт та узагальнюючи результати дослідження, експерт прийшов до висновку, що земельні ділянки з кадастровими номерами 3524655100:02:000:0717, 3524655100:02:000:0713, 3524655100:02:000:0715, 3524655100:50:035:0049, 3524655100:02:000:9096, 3524655100:02:000:9073, 3524655100:02:000:9089, а також поле № [NUMBER] та поле № [NUMBER] , знаходиться в межах Плану землекористування Онуфріївського «Кінного заводу №175» та входять в межі постійного землекористування ДП «Конярство України», як правонаступника Державного підприємства «Онуфріївський кінний завод №175» згідно з передавального акта від 11.08.2011 року, складеного Комісією з реорганізації Державного підприємства «Онуфріївський кінний завод №175». По четвертому - восьмому питаннях судовий експерт виснувала про накладення земельних ділянок, та про те, що спірна земельна ділянка повністю накладається на поле № [NUMBER] , яке знаходиться в межах постійного землекористування ДП «Конярство України», як правонаступника Державного підприємства «Онуфріївський кінний завод №175» згідно з передавального акта від 11.08.2011 року, складеного Комісією з реорганізації Державного підприємства «Онуфріївський кінний завод №175» та плану землекористування Онуфріївського кінного заводу №175. Обґрунтовуючи свій висновок, зокрема, по питанню №8, що стосується предмету позову, судовий експерт посилалася на п.4.3, 4.4 Інструкції №376, відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на підставі рішення розробленої та затвердженої відповідно до ст.186 ЗК України документації із землеустрою. У разі відсутності такої документації розробляється технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У разі неможливості виявлення дійсних меж їх встановлення здійснюється за фактичним використанням земельної ділянки. Зазначено, що фактичні межі поля №1 і поля №2 були встановлені у вигляді межових знаків (кілочки). Під час обстеження земельних ділянок в натурі (на місцевості) були визначені координати поворотних точок меж наступних земельних ділянок (по фактичних межах встановлених у вигляді межових знаків (кілочків), а саме таблиця № [NUMBER] поле №2 площею 64,15 га, межі якого зображені на малюнку № [NUMBER] , згідно наданих координат поворотних точок меж, межі земельних ділянок, зображені на малюнках № [NUMBER] , а саме, зокрема, спірна земельна ділянка позначена під № 1. З огляду на зазначене, аналізуючи та оцінюючи висновок експерта, суд дійшов висновку, що судовий експерт встановила фактичне користування Онуфріївським кінним заводом №175 та його правонаступником ДП «Конярство України» землею, а не юридичне - на підставі правовстановлюючого документу та документації із землеустрою, жодні правовстановлюючі документи на право постійного користування у висновку, не зазначені. Відповідно до ст.110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні. Судом вище зазначено про те, що судовий експерт даючи висновки посилалася на Передавальний акт від 11.08.2011 року, а саме на додаток №1 (мал.7) на якому зображено таблицю, яка не додана до матеріалів справи. Крім того, план землекористування Онуфріївського кінного заводу №175 до матеріалів справи учасниками справи, не надано, відповідно останній судом не досліджувався, як не надана і відповідь в.о. начальника ГУ ДГК у Кіровоградській області від 06.08.2021 за №29-11-0.331-4841/2-21. З огляду на зазначене, оцінивши висновок експерта суд його відхиляє. Із копії листа Кіровоградської обласної військової адміністрації про сплату земельного податку, штрих-код листа 30-86230-91526-03002 (а.с.198 т.2) судом встановлено, що ДП «Конярство України» є платником податку на землю по Онуфріївській територіальній громаді, підприємством подано податкову декларацію з плати за землю в якій задекларовано земельну ділянку площею 3553,4468 га та нараховано плати за землю на 2023 рік в сумі 907,1 тис. грн. Станом на 01.11.2023 ДП «Конярство України» має заборгованість по земельному податку в сумі 4120,0 тис. грн. Ухвалою Господарського суду м. Києва від 15.10.2016 по справі 910/21682/15 за заявою ТОА «Астра-Київ» відкрито провадження про банкрутство ДП «Конярство України». Ухвалою від 30.05.2016 Господарський суд м. Києва визнав вимоги Світловодської ОДНІ ГУ ДФС у Кіровоградській області та включив до другої черги заборгованість по земельному податку в сумі 31,7 тис. грн., до третьої черги 63,1 грн та до шостої черги 22,9 тис.грн. На сьогоднішній день по ДП «Конярство України» відкрита процедура розпорядження майном. Повідомлено про іншу заборгованість та вжиті заходи щодо її стягнення. Із копії витягу з державної земельної книги (а.с.41 т.2) судом встановлено, що у розділі 3 - Землі радгоспів, за порядковим номером 13 містяться записи про землекористувача - Онуфріївський кінний завод №175 (гр. 4) з датами запису у графі 3 - 01.11.1973 р., 01.11.1973 р., 01.11.1974 р., 01.11.1982 р., у графі 5 - вид користування землею зазначено - постійне, в сел. Онуфріївка, Онуфріївської с-р. (гр.6), у графі 7 - на який строк надана земля, запис відсутній. Земельна площа зазначена у граф 8- 4206,6, 4202,6, 4202,8, 4217,4 відповідно до дат гр.3. Відомості у гр. 9 - назва документу на право користування землею, його номер і дата видачі землекористувачу, відсутні. Із довідки про розміри землекористування і розподіл земель по вгіддях колгоспу (радгоспу) Кінзаводу №175 на 01.11.1980 року видно, що всього земель закріплених за господарством 4214,2 в т.ч. громадських земель 4150,2 га, сторонні землекористування 209,8 га, і всього земель в межах плану 4424,0 га. Також у таблиці з назвою «крім того, знаходиться в довгостроковому користуванні» (а.с.65 т.2) відсутні будь-які записи у рядках «на землях держлісфонду» та «на землях держземфонду», рядок з назвою «всього в користуванні господарства» дані відсутні (а.с.43-46 т.2). Із відповіді Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області управління надання адміністративних послуг відділ №4 від 12.09.2022 року «Про надання інформації» (а.с.217 т.3) судом встановлено, що станом на 01.01.2013 року земельні ділянки на праві власності, користування ДП «Онуфріївський кінний завод №175» та ДП «Конярство України» на території Онуфріївської селищної ради Олександрійського району, не зареєстровані. Із відповіді Державного архіву Кіровоградської області від 18.10.2022 року №192/335/01-40 наданої на адвокатський запит судом встановлено, що у документах архівного фонду «Онуфріївська районна рада Кіровоградської області» у протоколах засідань виконавчого комітету районної ради за 1947-1954 роки рішення про надання або перебування у користуванні ДП «Онуфріївський кінний завод №175» земельних ділянок, розташованих на території Онуфріївської та Павлиської селищних рад Онуфріївського району Кіровоградської області, відсутні (а.с.218 т.3). Із копії архівного витягу з рішення виконавчого комітету Онуфріївської районної ради депутатів трудящих Кіровоградської області від 05.09.1961 року №253 «Про передачу колгоспам і кінзаводу району вільних земель у смугах відводу залізниць, автошляхів та земель, що не використовуються за призначенням організаціями і установами» стосовно надання земель кінзаводу №175 (а.с.219-22 т.3) судом встановлено, що на виконання розпорядження Ради Міністрів УРСР від 04.08.1961 року №2Р-1334 та листа Облвиконкому від 09.08.1961 року «Про передачу колгоспам і радгоспам вільних земель та земель, що не використовуються за призначенням у смугах відводу залізниць та автошляхів, організацій і установ» виконком райради депутатів трудящих рішив передати колгоспам і кінзаводу №175 вільні землі та землі, що не використовуються за призначенням в смугах відводу залізниць, автошляхів організацій та установ, а саме: а) кінзаводу №175 в постійне користування такі землі: в смузі відводу залізниці Олександрії дистанції путі - 4,4 га, в тім числі орної - 4,4 га; в смугах відводу автошляхів: Павлиш - Василівка 6,3 га, в тім числі орної 6,3 га, Онуфріївка - Крюків - 3,3 га, в тім числі орної - 3,3 га; Онуфріївка - Іванівка 13,8 га, в тім числі орної - 6,9 га, лісосмуг - 3,9 га, інших - 3,0 га. Із відповіді Державного архіву Кіровоградської області від 11.11.2022 року №211/373/01-40 наданої на запит адвоката, судом встановлено, що у документах архівного фонду «Онуфріївська районна рада Кіровоградської області» у протоколах засідань виконавчого комітету районної ради за 1962; 1967-1969 роки та у документах архівного фонду «Світловодська районна рада Кіровоградської області» (до складу Світловодського/Кремгесівського району входив розформований Онуфріївський район) за 1963-1966 роки рішення про надання земельних ділянок у постійне користування ДП «Онуфріївський кінний завод №175» відсутнє (а.с.223 т.3). Із відповіді Державного архіву Кіровоградської області від 17.11.2022 року №214/385/01-40 наданої на запит адвоката, судом встановлено, що у документах архівного фонду «Онуфріївська районна рада Кіровоградської області» у протоколах засідань виконавчого комітету районної ради за 1970-1975 роки рішення про надання земельних ділянок у постійне користування ДП «Онуфріївський кінний завод №175» відсутнє (а.с.224 т.3). Із архівної копії рішення виконкому Онуфріївської райради депутатів трудящих від 08.04.1977 року №164 «Про відведення земельної ділянки Онуфріївському кінному заводу №175 під сільськогосподарське виробництво» (а.с.225-226 т.3), судом встановлено, що розглянувши проект відведення земельної ділянки площею 100,9 га Онуфріївському кінному заводу №175 під сільськогосподарське виробництво за рахунок землекористування колгоспу «Зоря», яких вилучаються земельні ділянки та враховуючи згоду землекористувачів, а також позитивний висновок управління сільського господарства виконком райради депутатів трудящих вирішив погодитись з проектом відведення земель загальною площею 100,9 га, в тому числі: в постійне користування 100,9 на, із них орної 60,1 га, садів 17,1 га, лісосмуг 0,9 га, вулиць 4,7 га, присадибних земель 18,1 га з землекористування колгоспу «Зоря». Із відповіді Державного архіву Кіровоградської області від 08.12.2022 року №224/404/01-40 наданої на запит адвоката (а.с.227 т.3), судом встановлено, що у документах архівного фонду «Онуфріївська районна рада Кіровоградської області», у протоколах засідань виконавчого комітету районної ради за 1976, 1978-1981 роки рішення про надання земельних ділянок у постійне користування ДП «Онуфріївський кінний завод №175» відсутні. Із відповідей державного архіву Кіровоградської області від 18.01.2023 року №4/5/01-40 та від 03.01.2023 року №1/1/01-40 наданих на адвокатський запит, судом встановлено, що у документах архівного фонду «Онуфріївська районна рада Кіровоградської області» у протоколах засідань виконавчого комітету районної ради за 1982-1986 роки та 1987-1990 роки рішення про надання земельних ділянок у постійне користування ДП «Онуфріївський кінний завод №175» відсутні (а.с.228-229 т.3). Із витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 04.12.2023 (а.с.230-241 т.3) судом встановлено, що спірна земельна ділянка сформована на підставі Проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, 29.05.2020, ТОВ «Тектоареал». Із копії рішення Господарського суду м. Києва від 25.07.2022 року у справі №910/21682/15 (910/12376/21) (а.с.72-83 т.4), судом встановлено, що позов ДП «Конярство України» до Онуфріївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Міністерство економіки України про скасування рішень, визнання права постійного користування та припинення права власності задоволено повністю, визнано незаконними та скасовано прийняті державним реєстратором речових прав на нерухоме майно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень по земельним ділянка кадастрові номери - 3524655100:02:000:0717, 3524655100:02:000:0713, 3524655100:02:000:0715. 3524655100:50:035:0049. Припинено право комунальної власності Онуфріївської селищної ради на земельні ділянки з вищезазначеними кадастровими номерами. Визнано за ДП «Конярство України» право постійного користування на земельні ділянки з вищезазначеними кадастровими номерами. Вказане рішення залишено без змін відповідно до постанови Північного апеляційного господарського суду від 30.11.2022 року (а.с.36-58 т.4), яке, у свою чергу, залишено без змін постановою Верховного Суду КГС від 30.03.2023 рішення Господарського суду м. Києва від 25.07.2022 року у справі №910/21682/15 (910/12376/21) (а.с.84-98 т.4). Судом встановлено, що як вбачається з матеріалів справи, позивач з 2011 року є правонаступником майна, всіх прав і обов`язків ДП «Онуфріївський кінний завод № 175», в тому числі й права постійного користування земельними ділянками площею 2137,59 га на території Онуфріївської селищної ради та 1551,2 га на території Павлиської селищної ради Онуфріївського району Кіровоградської області. Вказане право виникло у правопопередника ДП «Конярство України» - ДП «Онуфріївський кінний завод № 175» до 1990 року. Суд посилався на норми ЗК УРСР 1970 року, ЗК України, інші НПА та судову практику щодо того, що відсутність у юридичної особи акта про право постійного користування земельною ділянкою не є достатньою підставою для позбавлення права землекористування. Державний акт про право постійного користування земельною ділянкою є документом, який посвідчує наявність такого права. Існування права постійного користування земельною ділянкою у відповідного суб`єкта не залежить від наявності чи відсутності у нього такого державного акта. Суд виснував, що вказане дає підстави для висновку про те, що позивач є постійним користувачем земельної ділянки площею 2137,59 га, розташованої на території Онуфріївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області. При цьому, факт відсутності оригіналу державного акта у зв`язку зі сплином значного періоду часу чи нереєстрації права постійного користування у Державному реєстрі прав не є обставиною, яка свідчить про відсутність у ДП «Конярство України» права постійного користування землею площею 2137,59 га на території Онуфріївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області. Зважаючи на те, що станом на дату набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин» позивач використовував на праві постійного користування земельні ділянки з кадастровими номерами: 3524655100:02:000:0717, площею 86,1759 га, 3524655100:02:000:0713, площею 51,3197 га, 3524655100:02:0715, площею 88,3456 га, 3524655100:50:035:0049, площею 5,6453 га сільськогосподарського призначення, що розташовані на території Онуфріївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області, то вказані земельні ділянки не вважаються землями комунальної власності територіальної громади. Тому державний реєстратор речових прав на нерухоме майно Онуфріївської селищної ради Кіровоградської області не був наділений повноваженнями приймати рішення про державну реєстрацію щодо реєстрації права власності на вказані земельні ділянки за Онуфріївською селищною радою Олександрійського району Кіровоградської області. Тобто, у даній справі за вищевказаного суб`єктного складу, суд дійшов висновку про право постійного користування ДП «Конярство України» на земельні ділянки кадастрові номери - 3524655100:02:000:0717, площею 86,1759 га, 3524655100:02:000:0713, площею 51,3197 га, 3524655100:02:0715, площею 88,3456 га, 3524655100:50:035:0049, оскільки з матеріалів справи судом встановлено, що позивач з 2011 року є правонаступником майна, всіх прав і обов`язків ДП «Онуфріївський кінний завод № 175», в тому числі й права постійного користування земельними ділянками площею 2137,59 га на території Онуфріївської селищної ради та 1551,2 га на території Павлиської селищної ради Онуфріївського району Кіровоградської області. Вказане право виникло у правопопередника ДП «Конярство України» - ДП «Онуфріївський кінний завод № 175» до 1990 року. Представник третьої особи вказував на преюдиційне значення зазначеного рішення суду. За положеннямич.ч.4-5 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Відповідно до ч.7 зазначеної статті правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду. Крім того, відповідно до постанови ВС від 04.06.2020 року у справі №522/7758/14-ц преюдиційні факти - це факти, встановлені рішенням суду, що набрало законної сили. Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і визначається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішенням у такій справі правовідносини. Суб`єктивними межами є те, що в двох справах беруть участь одні й ті самі особи чи їх правонаступники, чи хоча б одна особа, щодо якої встановлено ці обставини. Об`єктивні межі стосуються обставин, встановлених рішенням суду. Преюдиційні обставини не потребують доказування, якщо одночасно виконуються такі умови:обставина встановлена судовим рішення; судове рішення набрало законної сили; у справі беруть участь ті ж особи, які брали участь у попередній справі. При цьому, оскільки обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ лише в тому разі, коли в них беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, чи їх правонаступники, то в інших випадках - ці обставини встановлюються на загальних підставах. Особи, які не брали участі в цивільній, господарській або адміністративній справі, в якій судом ухвалено відповідне судове рішення, мають право при розгляді іншої цивільної справи за їх участю оспорювати обставини, встановлені цими судовими рішеннями. У даному випадку суд ухвалює рішення на основі досліджених у судовому засіданні доказів. Тобто, якщо у справі беруть участь нові особи, то преюдиційний характер рішення втрачається. Враховуючи, що у даній справі склад учасників інший, сторона відповідача повністю заперечує позовні вимоги, звертає увагу на фактичне користування землями та відсутність будь-яких правовстановлюючих документів на право постійного користування земельними ділянками про які зазначає сторона позивача, то обставини, на які посилається прокурор, за умов розгляду судом інших справ, зокрема з участю сторін цієї справи, підлягають встановленню на загальних підставах. Крім того, правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду (ч.7 ст. 82ЦПК України). Копії податкових декларацій з плати за землю (земельний податок) за 2021 та 2022 роки (а.с.59-71 т.4) суд не бере до уваги, оскільки останні не стосуються предмета позову, відсутня інформація про отримання таких декларації податковим органом, відповідно до наказу Міністерства фінансів України від 06.06.2017 №557 «Про затвердження Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами» та останні свідчать лише про розрахунок суми земельного податку. Із копії наказу ГУ ДГК у Кіровоградській області від 15.05.2020 №11-8079/14-20 СГ «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою» (а.с.161-163 т.4) судом встановлено, що надано [PERSON] дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки с/г призначення державної власності розташованої на території Онуфріївської селищної ради, орієнтовний розмір земельної ділянки 2 га, в тому числі 2 га ріллі, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства. Також судом встановлено, що оскільки [PERSON] скористався свої правом на приватизацію землі, то земельну ділянку в подальшому передано [PERSON] . Із Проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок безоплатно у власність громадянам України в кількості 32 осіб для ведення ОСГ (код КВЦПЗ А 01.03) загальною площею 64 га, за адресою Кіровоградська область, Олександрійський район, Онуфріївська селищна територіальна громада за межами населеного пункту, 2020 (а.с.165-250 т.4) судом встановлено, що зазначений проект розроблений ТОВ «Тектоареал». За завданням на виконання робіт виконувана робота передбачала розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок безоплатно у власність громадянам України (згідно додатку) для ведення особистого селянського господарства (код КВЦПЗ А 01.03), які розташовані за адресою Кіровоградська область, Олександрійський район, Онуфріївська селищна територіальна громада за межами населеного пункту. Підставою для виконання роботи були накази Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області (згідно додатку). Характеристика об`єктів: місце розташування за межами населеного пункту, форма власності державна, цільове призначення землі запасу (код КВЦПЗ К.16.00). Додаток до заяви з виконання робіт містить перелік за ПІБ громадян (32 особи, підстава накази Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 15.05.2020 року, площею по 2 га. Відповідно до пояснювальної записки проекту судом встановлено, що відповідно до наказів Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 15.05.2020 року за наведеними номерами (а.с.205-236 т.4), громадянам України в кількості 32 осіб надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок безоплатно у власність площею 64, 0000 га, в т.ч. рілля, 64 га, для введення особистого селянського господарства (код КВЦПЗ А.01.03), за рахунок земель сільськогосподарського призначення, за адресою Кіровоградська область, Олександрійський район, Онуфріївська селищна територіальна громада за межами населеного пункту. Запроектовані до відведення земельні ділянки мають просту конфігурацію і під`їзні шляхи та на момент розроблення проекту землеустрою розташовані на землях с/г призначення на території Онуфріївської селищної ради Онуфріївського району, код та цільове призначення згідно з КВЦПЗ К 16.00 - землі запасу (земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам). Кадастрові номери відсутні. Проектом передбачено відвести безоплатно у власність громадянам України в кількості 32 осіб земельні ділянки загальною площею 64 га, у т.ч. рілля 64 га, для ведення ОСГ, код КВЦПЗ 01.03 за рахунок земель с/г призначення, розташованих за адресою Кіровоградська область, Олександрійський район, Онуфріївська селищна територіальна громада за межами населеного пункту. Обмеження у використанні земельних ділянок, відсутні. Судом встановлено, що 32 громадянина України звернулися до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області із заявою надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність (безоплатно) для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,0000 га, яка розташована на території Онуфріївської селищної територіальної громади Олександрійського району Кіровоградської області (173-204 т.4), які 29.04.2020 року зареєстровані у головному управлінні. По Переліку обмежень у використанні земельної ділянки жодна із земельних ділянок, що відводилася не мала обмежень у використанні земельної ділянки (а.с.237-250 т.4, а.с.1-50 т.5). Кадастрові плани земельних ділянок та відомість обчислення площі земельної ділянки наведені з а.с.58-152 т.5, у тому числі спірна земельна ділянка. Із акта прийомки-передачі межових знаків на зберігання (а.с. 154 т.5) судом встановлено, що межі спірної земельної ділянки закріплені в натурі (на місцевості) межовими знаками. Власник/користувач суміжних земельних ділянок претензій до існуючих меж та конфігурацій не мав. Підписаний акт, у т.ч., представником ГУ ДГК у Кіровоградській області (а.с.154-250 т.5, а.с.1-107 т.6). Форма 2-зем (а.с.167-173 т64) жодним чином не доводить право постійного користування Онуфріївським кінним заводом №175 землею. Із висновку про розгляд документації із землеустрою (а.с.104-105 т.6) судом встановлено, що проект відповідає земельному законодавству та прийнятим відповідно до цього НПА, зауваження та пропозиції відсутні, проект погоджується. Строк дії висновку необмежений. Також судом встановлено, що категорія земель на момент складення документації із землеустрою та запропоновано документацією із землеустрою - землі сільськогосподарського призначення; цільове призначення земельної ділянки, код згідно з КВЦПЗ: на момент складення документації із землеустрою:16.00 - землі запасу, запропоновано документацією із землеустрою: 01.03 - Для ведення особистого селянського господарства. Вищезазначеним спростовується пояснення представника позивача надані в судовому засіданні щодо того, що спірна земельна ділянка до надання дозволу на розроблення документації із землеустрою мала цільове призначення - для ведення товарного виробництва. Відповідно до ст. 57 Земельного кодексу Української РСР від 08.07.1970 р., який діяв з 01.01.1971 р. по 01.07.1992 р., землі громадського користування використовуються колгоспами для ведення громадського господарства, зокрема під посіви сільськогосподарських культур, посадку багаторічних насаджень, сінокоси, пасовища, лісові та декоративні насадження, під будівництво виробничих, житлових, культурно-побутових та інших споруд, а також для інших громадських потреб. Відповідно до ст. 71 зазначеного вище кодексу землі, надані радгоспам та іншим державним сільськогосподарським підприємствам і організаціям у безстрокове користування, складаються із земель основного (виробничого) призначення та присадибних земель. Як видно, за кінним заводом були закріплені лише землі вільного присадибного фонду. Закріплення за заводом земель основного (виробничого) призначення, із досліджених документів, судом не встановлено. Відповідно до ч.1 ст. 73 вказаного кодексу із земель, наданих в користування радгоспам для сільськогосподарських потреб, відповідно до затверджених проектів внутрігосподарського землеустрою,виділяються і відмежовуються в натурі присадибні землі,призначені для надання робітникам і службовцям присадибних земельних ділянок в межах норм, передбачених статтею 78 цього Кодексу. Тобто присадибні землі призначені для надання радгоспами та іншими державними сільськогосподарськими підприємствами, організаціями і установами постійним робітникам і службовцям, а також вчителям, лікарям та іншим спеціалістам, які працюють і проживають у сільській місцевості. Відповідно до ч.1ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду, порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, що передбачено ч. 1ст. 81 ЦПК України. Відповідно дост.72 Конституції Української РСР від 30.01.1937 (далі по тексту - Конституція УРСР від 30.01.1937), органами державної влади в областях, районах, містах, селищах і селах Української РСР були ради депутатів трудящих. Виконавчими і розпорядливими органами обласних, районних, міських, селищних і сільських Рад депутатів трудящих були вибирані ними виконавчі комітети. Згідно з ст.73 Конституції УРСР від 30.01.1937, виконавчі комітети Рад депутатів трудящих (області, району, міста, селища, сіла) здійснювали керівництво культурно-політичним і господарським будівництвом на своїй території. Відповідно до ст. 1 Загальних початків землекористування і землеустрою від 15.12.1928 р., суб`єктом державної власності на землю у 1947 році була держава, насамперед СРСР, яка своїми органами здійснювала і загальне управління земельним фондом, посередньо або безпосередньо експлуатацію земель. Отже, відповідно до вимог Земельного кодексу УРСР 1922 року усі землі перебували у державній власності, а ради депутатів виступали як органи державної влади в областях, районах, містах, селищах і селах Української РСР і відповідно повноваження на розпорядження державними землями мали Виконавчі комітети відповідних рад. Положеннями ст.168 Земельного кодексу УРСР від 29.11.1922 р., який діяв до 30.09.1971, передбачалося, що землеустрій має на меті упорядкування існуючих землекористувань та створення нових у відповідності до прав на землю та вимог господарсько-технічної доцільності. До землевпорядних дій стаття 169Земельногокодексу УСРС відносила, окрім іншого, відвід земель, які надавалися у користування державним організаціям, установам, підприємствам тощо. Відповідно до вимогст.180 Земельного кодексу УРСР справи із землеустрою вчинялися у такій послідовності: 1) порушення землевпорядної справи; 2) підготовка землевпорядної справи, складання землевпорядного проекту та пред`явлення його учасникам землеустрою; 3) затвердження проекту землеустрою та виконання його зі встановленням на місці межових знаків; 4) складання і видача сторонам землевпорядних документів. Відповідно до ст.192, 193 Земельного кодексу УРСР правильно виконаний проект землеустрою остаточно затверджується землевпорядною установою. Після остаточного затвердження проектів землеустрою землевпорядними установами та після державної реєстрації створених землекористувань (земельної реєстрації), учасникам землеустрою видаються належним чином засвідчені документи. В зазначених документах повинні бути означені межі, місце розташування, склад землекористувань, а також вказані їх назви, найменування землекористувачів, час проведення землеустрою і його підстави, умови землекористування та інші обов`язкові відомості, що містяться в постанові про затвердження проекту землеустрою. Відповідно до ст.195 Земельного кодексу УРСР державний запис землекористувань (земельна реєстрація) має на меті загальнодержавне управління землями та земельна реєстрація, крім іншого, містить відомості про кожну земельну ділянку, як то: місце розташування, назва земельної ділянки, площа землі у ній загалом та по окремим угіддям, відомості щодо будівель; найменування землекористувачів і підстави надання їм земельних ділянок тощо. Таким чином, вказаним вище земельним законодавством була передбачена обов`язкова процедура оформлення права землекористування. В подальшому, 13.12.1968 Верховною радою СРСР затверджені основи земельного законодавства СРСР і союзних республік загальносоюзний закон, що визначав основні положення, зміст і характер правового регулювання земельних відносин. Положеннями статті 10 основ передбачалося, що надання земельних ділянок у користування здійснюється в порядку землевідводу. Відвід земельних ділянок здійснюється на підставі постанови Ради Міністрів союзної республіки або Ради Міністрів автономної Республіки або рішенням виконавчого комітету відповідної Ради депутатів трудящих в порядку, визначеному законодавством СРСР і союзних республік. Приступати до використання земельної ділянки до встановлення відповідними землевпорядними установами в натурі (на місцевості) її меж та видачі документа, що посвідчує право користування землею, забороняється. Право користування колгоспів, радгоспів і інших землекористувачів засвідчується державними актами на право користування землею. Форми актів встановлюються Радою Міністрів СРСР. Порядок тимчасового користування землею встановлюється законодавством союзних республік. Отже, відповідно до норм Земельного кодексу УРСР від 29.11.1922, який діяв до 30.09.1971 року, уповноваженим органом по розпорядженню державними землями були ради депутатів трудящих, як органи державної влади в областях, районах, містах, селищах і селах Української РСР в особі виконавчих комітетів відповідних рад. Рішення виконавчого комітету відповідної ради про надання земельних ділянок, у тому числі спірної, у постійне користування позивач не надав. Відповідно до Земельного кодексу Української РСР, прийнятого 08.07.1970 року та введеного в дію з 01.01.1971 року - ст. 13 « Землекористувачі» - земля в Українській РСР надається в користування: - колгоспам, радгоспам, іншим сільськогосподарським державним, кооперативним, громадським підприємствам, організаціям і установам; - промисловим, транспортним, іншим несільськогосподарським державним, кооперативним, громадським підприємствам, організаціям і установам; - громадянам СРСР. Стаття 15 регламентувала «Строки землекористування» - земля надається в безстрокове або тимчасове користування. Безстроковим (постійним) визнається землекористування без заздалегідь встановленого строку. Земля, яку займають колгоспи, закріплюється за ними в безстрокове користування, тобто навічно. Тимчасове користування землею може бути короткостроковим - до трьох років і довгостроковим - від трьох до десяти років. По окремих видах користування землею Радою Міністрів Української РСР може бути встановлений і триваліший строк довгострокового користування, але не більш як двадцять п`ять років. Стаття 16 регламентувала - «Надання земель у користування» - надання земельних ділянок у користування здійснюється в порядку відведення. Відведення земельних ділянок провадиться на підставі постанови Ради Міністрів УРСР або рішення виконавчих комітетів обласної, районної, міської, селищної і сільської Рад депутатів трудящих в порядку, встановлюваному законодавством Союзу РСР і Української РСР. У постановах або рішеннях про надання земельних ділянок вказується мета, для якої вони надаються, і основні умови користування землею. Статтею 20 передбачалося - «Документи, що стверджують право землекористування» - відповідно до Основ земельного законодавства Союзу РСР і союзних республік право землекористування колгоспів, радгоспів та інших землекористувачів засвідчується державними актами на право користування землею. Форми актів встановлюються Радою Міністрів СРСР. Право короткострокового тимчасового користування землею засвідчується рішенням органу, який надав земельну ділянку в користування. Право довгострокового тимчасового користування землею засвідчується актами, форма яких встановлюється Радою Міністрів Української РСР. Зазначені документи видаються після відводу земельних ділянок в натурі. В силуст.15 Земельного кодексу УРСР, саме у постійному користуванні перебували землі виключно у колгоспів. Інші підприємства, організації, у т.ч. і радгоспи могли отримувати землю як у постійне так і у тимчасове користування і строк землекористування визначався при відведенні земельних ділянок і повинен бути визначений у відповідних документах: рішенні відповідної ради, державному акті тощо. Таким чином, відповідно до діючого до 1990 року земельного законодавства, документами, що можуть підтверджувати право ДП «Конярство України», як правонаступника Онуфріївського кінного заводу №175, на безстрокове (постійне) користування земельною ділянкою з кадастровим номером 3524655100:02:000:0589 можуть бути виключно: 1) Постанова Ради Міністрів УРСР про відведення земельних ділянок у користування або Рішення виконавчого комітету відповідної ради депутатів трудящих (області, району, міста, селища, сіла) та/або 2) Державними актом на право безстрокового (постійного) користування земельною ділянкою. Жодного із цих документів позивачем не надано. Рішення про передачу (надання) Онуфріївському кінному заводу №175 земельних ділянок, у тому числі спірної земельної ділянки, у постійне користування, суду не надано. Матеріали справи не свідчать про те, що спірна земельна ділянка входить до тих земельних ділянок, які передані у постійне користування Онуфріївському кінному заводу №175, про їх об`єми та орієнтири зазначалося вище. Матеріалами справи підтверджується той факт, що за Онуфріївським кінним заводом №175 станом на 1981-1982 роки обліковано всього земель закріплених за господарством 4214,2 га в т.ч. - громадських земель - земель вільного присадибного фонду - 4150,2 га, сторонні землекористування - 209,8 га, всього земель в межах плану - 4424,0 та землі, які були погоджені у відведення у постійне користування заводу на підставі рішення виконкому Онуфріївської райради депутатів трудящих від 08.04.1977 року №164 «Про відведення земельної ділянки Онуфріївському кінному заводу №175 під сільськогосподарське виробництво» загальною площею 100,9 га, в тому числі: в постійне користування 100,9 на, із них орної 60,1 га, садів 17,1 га, лісосмуг 0,9 га, вулиць 4,7 га, присадибних земель 18,1 га з землекористування колгоспу «Зоря», а також землі, що передані у постійне користування відповідно до рішення виконавчого комітету Онуфріївської районної ради депутатів трудящих Кіровоградської області від 05.09.1961 року №253. При цьому, суд звертає увагу на те, що у п.4 вищевказаного рішення від 08.04.1977 року №164 зазначено про те, що вирішено зберегти в попередніх розмірах присадибні ділянки колгоспників, робітників та службовців, які увійдуть до складу землекористування кінного заводу №175. Будь-яких інших документів щодо вищезазначених земель, суду не надано. При цьому, із експлікації земель по проекту внутрігосподарського землеустрою Кінзаводу №175 встановлено, що склад земельних угідь різний, а саме с-г угідь 3669,8 га, в т.ч в населених пунктах, І та ІІ відділок в т.ч. в населених пунктах, в які увійшли орні включаючи городи, в т.ч. зрошувані, сіножаті (чисті, поліпшені), пасовища (суходільні, поліпшені з чагарником) та присадибні землі, ліси, чагарники, болота, під водою, під шляхами і прогонами, під будівлями і дворами, під вулицями, провулками, під ярами, кургани, кладовища і скотомогильники. Всього земель закріплених за господарством 4214,2 га в т.ч. - громадських земель - земель вільного присадибного фонду - 4150,2 га, сторонні землекористування - 209,8 га, всього земель в межах плану - 4424. Тобто, як зазначалося судом вище, видно, що із закріплених земель більша частина становили громадські землі - землі вільного присадибного фонду та сторонні землекористування. З огляду на зазначене, враховуючи наявність даних у затвердженій технічній документації по формуванню територій і встановленню меж сільських, селищних Рад народних депутатів та меж земельного запасу і особливо цінних продуктивних земель в границях Онуфріївської селищної Ради Онуфріївського району Кіровоградської області, 1992 року, проект внутрішньогосподарського землеустрою кінзаводу №175 Онуфріївського району Кіровоградської області, Кіровоград 1982 р. та витяг із Державної земельної книги, вказані документи не доводять актуальної інформації станом на 1992 рік про площу землі закріпленої за Онуфріївським кінним заводом №175 та того, що спірна земельна ділянка входила чи входить до земель постійного користування чи до закріплених земель. Крім того, дані вищезазначеної документації жодним чином не підтверджують того, що за державним підприємством Онуфріївський кінний завод №175 визнано/надано право постійного користування на закріпленні та переданні в користування земельні угіддя. Вид права користування землею та на підставі якого правовстановлюючого документу не зазначено, будь-яких документів з цього приводу до матеріалів справи не додано. Із копії наказу ГУ ДГК у Кіровоградській області від 15.05.2020 №11-8079/14-20 СГ «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою» (а.с.161-163 т.4) судом встановлено, що надано [PERSON] дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки с/г призначення державної власності розташованої на території Онуфріївської селищної ради, орієнтовний розмір земельної ділянки 2 га, в тому числі 2 га ріллі, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства. Характеристика об`єктів: місце розташування за межами населеного пункту, форма власності державна, цільове призначення землі запасу (код КВЦПЗ К.16.00). Матеріалами справи підтверджено, що на момент видання Головним управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області наказів, зокрема, від 15.05.2020 року №11-8079/14-20 СГ «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою» земельна ділянка кадастровий номер 3524655100:02:000:0556 мала наступну інформацію - тип власності: державна, цільове призначення: 16.00 Землі запасу. Суд не бере до уваги твердження представника позивача про те, що спірна земельна ділянка, як і ряд інших мали цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, оскільки такі твердження представника нічим не підтверджені. Довідка про кількісні характеристик земельних ділянок розподілення земель між власниками і користувачами (за даними форми 6-зем) (za 788-98) від 07.02.2012 року №47 відділу Держкомзему у Онуфріївському районі Головного управління Держкомзему у Кіровоградській області видану по філії «Онуфріївський кінний завод №175» ДП «Конярство України» (а.с.232 т.1), суд не бере до уваги, оскільки з огляду на відсутність у матеріалах справи даних про видачу Онуфріївському кінному заводу державного акта на право постійного користування землею, або ж рішення компетентного органу щодо передання/надання земель у постійне користування, така довідка, в сукупності з дослідженими судом матеріалами справи, не відповідає критеріям належності, достовірності та достатності доказів. Таким чином, суду не надано жодного належного та допустимого доказу належності спірної земельної ділянки до земель, які перебувають у постійному користуванні ДП «Конярства України». Суд вважає безпідставним посилання прокурора на практику Верховного Суду, яка зводиться до того, що існування права постійного користування земельною ділянкою у відповідного суб`єкта не залежить від наявності чи відсутності у нього такого державного акта; відсутність у юридичної особи акта про право постійного користування земельною ділянкою не є достатньою підставою для позбавлення права землекористування; право постійного користування земельною ділянкою, набуте у встановленому законодавством порядку, відповідно до законодавства, що діяло на момент набуття права постійного користування, не втрачається та не припиняється. В даному випадку, матеріали справи не свідчать про набуття Онуфріївським кінним заводом №175 у встановленому законодавством порядку, відповідно до законодавства, що діяло на момент набуття, права постійного користування земельними ділянками, у т.ч. щодо спірної земельної ділянки, за виключенням земельних ділянок, що передані у постійне користування на підставі рішення виконкому Онуфріївської райради депутатів трудящих від 08.04.1977 року №164 «Про відведення земельної ділянки Онуфріївському кінному заводу №175 під сільськогосподарське виробництво» та рішення виконавчого комітету Онуфріївської районної ради депутатів трудящих Кіровоградської області від 05.09.1961 року №253. Судом встановлено, що державна реєстрація права комунальної власності на спірну земельну ділянку за Онуфріївською селищною радою була здійснена, зокрема, на підставі п.24 а) розділу ХПерехідних положень Земельного кодексу України, ЗУ №1423-ІХ від 28.04.2021 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин», який набрав чинності 27.05.2021 року, за положеннями якого з дня набрання чинності цим пунктом землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, крім земель, що використовуються органами державної влади, державними підприємствами, установами, організаціями на праві постійного користування (у тому числі земельних ділянок, що перебувають у постійному користуванні державних лісогосподарських підприємств, та земель водного фонду, що перебувають у постійному користуванні державних водогосподарських підприємств, установ, організацій, Національної академії наук України, національних галузевих академій наук), про що Онуфріївською селищною радою прийнято оскаржуване рішення №860 від 15.06.2021 року. Відповідно до абз. 13 п.24 розділу Х Перехідних положень Земельного кодексу України надані до дня набрання чинності цим пунктом рішеннями Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів виконавчої влади дозволи на розроблення документації із землеустрою щодо земельних ділянок державної власності, які відповідно до цього пункту переходять у комунальну власність, є чинними. Особи, які отримали такі дозволи, а також органи, що їх надали, зобов`язані повідомити про це протягом місяця відповідні сільські, селищні, міські ради з дня набрання чинності цим пунктом. Рішення про затвердження такої документації, що не була затверджена на день набрання чинності цим пунктом, приймають сільські, селищні, міські ради. Судом встановлено, що на момент прийняття рішення про передачу [PERSON] у власність земельної ділянки, вона мала статус окремого об`єкту, так як була вже сформована на підставі наказів позивача з присвоєнням їй кадастрового номеру та внесення даних про неї до Державного земельного кадастру, що підтверджується відповідними витягами з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за відповідачем, а проект землеустрою, згідно з якого сформовано спірну земельну ділянку, як окремий об`єкт цивільних прав, був розроблений на підставі наказу головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 15.05.2020 року, ще коли дана земельна ділянка перебувала у державній власності, як землі запасу. Відповідно, проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється у разі, якщо земельна ділянка є несформованою, або у разі зміни її цільового призначення. З огляду на відсутність вказаних обставин, для отримання громадянами земельних ділянок у порядку безоплатної приватизації, у т.ч., [PERSON] , за зазначених обставин, не було необхідності розробляти проект землеустрою. Розпорядник земель державної власності та орган контролю - головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області наказами від 15.05.2020 року надав дозвіл 32 громадянам України на розроблення проектів землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок с/г призначення державної власності розташованих на території Онуфріївської селищної ради Онуфріївського району загальною площею 64 га, орієнтовним розміром земельної ділянки по 2 га кожному, із цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства. На підставі зазначених наказів розроблений проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок безоплатно у власність громадян України для ведення особистого селянського господарства загальною площею 64 га за адресою Кіровоградська область, Олександрійський район, Онуфріївська селищна територіальна громада, за межами населеного пункту. На підставі даного проекту сформовані земельні ділянки, серед яких і спірна земельна ділянка, проект був погоджений відповідно до законодавства, земельні ділянки зареєстровані у державному земельному кадастрі та проект був поданий на затвердження до головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області. І в силу того, що 27.05. 2021 року набрали чинності зміни до ЗК України, відповідно до яких землі державної власності перейшли у комунальну власність, Держгеокадастр не встиг затвердити даний проект та передати дані земельні ділянки у власність. За затвердженням даного проекту, відповідно до ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин» від 28.04.2021 року №1423, громадяни звернулись вже до Онуфріївської селищної ради. Та обставина, що фактично землі були передані іншим громадянам, а не тим, які першочергово зверталися із заявами, ніким не оспорюється. Враховуючи дані про сформовану земельну ділянку з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, державної форми власності, розташованої за межами населеного пункту у межах Онуфріївської територіальної громади та відсутність по ній будь-яких обмежень та наведених положень ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин від 28.04.2021 року №1423-ІХ» та ст.ст.20,25,50 ЗУ «Про землеустрій», селищною радою правомірно передана спірна земельна ділянка у власність [PERSON] . На підставі зазначеного, суд не вбачає порушень наведених норм закону під час прийняття селищною радою оскаржуваних рішень. Враховуючи вищезазначене, у даній справі позивачем не доведено належності спірної земельної ділянки до земель державної форми власності, що перебувають у постійному користуванні ДП «Конярство України». З матеріалів справи слідує, що у 2020 році саме держава в особі головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області виявила свою позицію та волю на передачу земель державної власності у приватну власність громадян, що є підтвердженням того, що спірна земельна ділянка, не перебувала і не могла перебувати у постійному користуванні ДП «Конярства України», оскільки у протилежному випадку, власник землі, держава, в особі вказаного органу не могла б надати дозвіл на розроблення проектів землеустрою щодо відведення у власність громадян земельних ділянок та видати вищезазначені накази, і виключно через зміни у законодавстві головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області було позбавлене права розпорядження зазначеними земельними ділянками, рішення про затвердження документації із землеустрою не було прийнято, що ніяким чином не спростовує волю держави на передачу даних ділянок у приватну власність, яка була виявлена у наказах від 15.05.2020 року, зокрема, №11-8079/14-20 СГ «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою». Відповідно, розпочату процедуру головного управління завершено селищною радою у відповідності до наданих законом повноважень. Також судом встановлено, що зазначені накази головного управління ніким не оскаржені в судовому порядку. Враховуючи все вищезазначене, суд не вбачає жодних порушених прав позивача та жодних порушень при прийнятті Онуфріївською селищною радою оскаржуваних рішень. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Враховуючи вищезазначене, предмет та підстави позову суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову повністю, оскільки в ході судового розгляду справи позивачем не доведено, що його право порушене. Та, на переконання суду, оскаржувані рішення прийняті селищною радою у відповідності до чинного законодавства. Оскільки інші позовні вимоги є похідними та взаємопов`язаними із основними, то у їх задоволенні слід також відмовити. За правилами ч.1ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За правилами абз.2 ч.5ст.56 ЦПК України у разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. На підставі вищезазначеного,

Outcome: dismissed