Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-14 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом, в якому просить визначити додатковий строк для подачі до нотаріальних органів заяви про прийняття спадщини за законом після смерті матері [PERSON] , терміном в два місяці з часу набрання рішенням суду законної сили. Свої вимоги позивач мотивує тим, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] . За життя нею було складено заповіт, посвідчений секретарем Медвинської сільської ради Богуславського району Київської області за № 165, яким все своє майно [PERSON] заповіла дочці [PERSON] . При цьому, позивач зазначає, що вона є єдиним спадкоємцем після смерті матері [PERSON] , про що нею 22.02.2019 було подано у встановлений законом строк до уповноваженої на це особи Медвинської сільської ради Богуславського району Київської області заяву про прийняття спадщини після смерті матері, яка була зареєстрована в реєстрі за № 33. Однак, після звернення позивача 27.06.2024 до нотаріуса про видачу свідоцтва про прийняття спадщини, її було повідомлено, як такій що не прийняла спадщину після [PERSON] . З цих підстав просить позов задовольнити. В судове засіданні позивач не з`явилася, проте надіслала заява про слухання справи у її відсутніть, позов підтримує та просить його задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявна заява представника відповідача про слухання справи у його відсутність, проти задоволення позову не заперечує. Згідно з частиною 3 статті 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. З урахуванням зазначеного положення ЦПК України та клопотання учасників справи суд вирішив за можливе розглянути справу за їх відсутності. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 3 ст.200, ч. 4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову на підготовчому судовому засіданні. Дослідив матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 05.11.2018 виконавчим комітетом Медвинської сільської ради Богуславського району Київської області (а.с.10). Позивач [PERSON] у відповідності до ч. 1 ст. 1223 ЦК України згідно заповіту від 27.12.2006 являється спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть спадкодавця та копією заповіту посвідченого 27.12.2006 секретарем Медвинської сільської ради Богуславського району Київської області та зареєстрованого в реєстрі за реєстровим номером 165. Відповідно до копії довідки виданої виконавчим комітетом Медвинської сільської ради Білоцерківського району Київської області, [PERSON] , [INFO] була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] , до дня смерті [INFO] (а.с.17). Відповідно до довідки виданої відділом надання адміністративних послуг виконавчого комітету Медвинської сільської ради Білоцерківського району Київської області, [PERSON] , [INFO] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с.18). З копії заяви [PERSON] від 22.02.2019 адресованої до нотаріальної контори, що була посвідчена секретарем виконкому Медвинської сільської ради Богуславського району Київської області та зареєстрована в реєстрі за № 33, вбачається, що позивач повідомила про намір прийняти спадщину після смерті своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с.12). Згідно копії матеріалів спадкової справи заведеної Таращанською державною нотаріальною конторою за № №54/2024 встановлено, що спадкова справа щодо майна померлої [PERSON] заведена за заявою [PERSON] . Реєстрація спадкової справи була проведена держаним нотаріусом Таращанської державною нотаріальною конторою Савчук С.А., за заявою позивача [PERSON] від 27.06.2024. Постановою держаного нотаріуса Таращанської державною нотаріальною конторою Савчук С.А. від 27.06.2024 позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , як такій що не прийняла спадщину після померлого на протязі шести місяців з часу відкриття спадщини. (а.с. 15). За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.ст.1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч.3 ст.1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Згідно з роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України, викладеними у п.24 Постанови Про судову практику у справах про спадкування від 30.05.2008 р. особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину ( частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Також, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у Постанові від 17 жовтня 2018 року, справа № 681/203/17-ц, зазначив, що гарантоване\~статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, встановленому статтею 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного\~статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Принцип "пропорційності" тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип "пропорційності", натомість принцип "пропорційності" є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Прецедентна практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип "пропорційності", як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу "пропорційності" передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,\~

Outcome: approved