Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-20 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. До Ямпільського районного суду Сумської області 15.08.2024 року через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» подана представником позивача [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору № 1213-2311 від 28.05.2023 у розмірі 49000,00 грн, та судові витрати в сумі 2422,40 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 28.05.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (далі - позивач) та [PERSON] (далі - відповідачка) за допомогою веб-сайту (https://creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в межах якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів, що у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1213-2311. Відповідно до умов договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачці кредитні кошти в розмірі 9800,00 грн., зі строком кредитування 300 днів, зі зниженою процентною ставкою 2,50% в день, стандартною процентною ставкою 3,00% в день. На виконання зазначених вимог, відповідачці (позичальнику) було надано одноразовий ідентифікатор А3910 для підписання кредитного договору № 1213-2311 від 28.05.2023. Відповідачка, в свою чергу, підтвердила виникнення своїх зобов`язань, відповідно до умов укладеного кредитного договору, шляхом прийняття виконання зобов`язань, а саме отримавши кредитні кошти не скористалась своїм правом протягом 14 календарних днів з дня укладення кредитного договору відмовитися від договору без пояснення причин, в тому числі, в разі отримання нею грошових коштів. Всупереч умов кредитного договору відповідачка не повернула в повному обсязі кредитні кошти позивачу, а також не виконала всі інші свої грошові зобов`язання перед кредитодавцем, внаслідок чого станом на 11.07.2024р. за відповідачкою утворилась заборгованість в розмірі 97314,00 грн, яка складається з: прострочена заборгованість за кредитом -9800,00 грн.; прострочена заборгованість за нарахованими відсотками 87514,00 грн., однак, враховуючи програму лояльності до споживачів фінансових послуг, відповідачці частково списано заборгованість за нарахованими процентами яка становить 39200,00 грн, тому позивач просить стягнути заборгованість в сумі 49000,00 грн. Відзиву на позовну заяву не надходило. У судове засідання представник позивача не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, повідомлялась належним чином про час та місце розгляду справи за зареєстрованим місцем проживання, відзиву, клопотань не надала. Рекомендована кореспонденція повернулась з відміткою про відсутність адресата за зазначеною адресою. У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням про поважність причин такої неявки, в порядку, визначеному ст. 280 ЦПК України, зі згоди позивача, суд постановив провести розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Відповідно до ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу у судовому засіданні за відсутності позивача і відповідача без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, доходить висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з такого. Заяви, клопотання. Представник позивача одночасно із поданням позовної заяви скерував клопотання про розгляд справи без участі представника позивача (а.с.46). Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено на підставі дослідженої копії кредитного договору про відкриття кредитної лінії №1213-2311, що 28.05.2023 о 13 год 40 хв. між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] укладено договір про відкриття кредитної лінії № 1213-2311 у формі електронного документу з використанням електронного підпису А3910 на підставі якого відповідачкою був отриманий кредит шляхом перерахування на її банківський рахунок (банківська картка), грошових коштів у розмірі 9800,00 грн, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі стандартної процентної ставки 3,00% за кожен день користування кредитом, строком на 300 календарних днів до 22.03.2024 року (а.с.10-15зв). З усіма істотними умова кредитного договору відповідачка ознайомилась в тому числі отримавши і підписавши паспорт споживчого кредиту, у виді інформації яку надає позивач до укладення договору про споживчий кредит, який долучено до матеріалів справи (а.с.23-24зв). Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором № 1213-2311, була також надана відповідачці для ознайомлення та погодження про що свідчить підпис [PERSON] у виді електронного підпису одноразовим ідентифікатором А3910 (а.с.25-26). На підтвердження факту отримання відповідачем кредитних коштів, позивач долучив до матеріалів справи копію довідки про перерахування суми кредиту № 1213-2311 від 28.05.2023 року здійсненого за допомогою системи LiqPay (а.с.27). Як вбачається із довідки про перерахування суми кредиту № 1213-2311 від 28.05.2023 року, видача коштів за кредитним договором № 1213-2311 від 28.05.2023 у розмірі 9800,00 грн здійснена 28.05.2023 за допомогою системи LIQPAY на платіжку карту № [NUMBER] , платіж № 2320231718.(а.с.28-31) Відповідно до довідки за укладеним договором № 1213-2311 від 28.05.2023 року, загальна заборгованість [PERSON] станом на 11.07.2024 року становить 97314,00 грн, з яких: 9800,00 грн - прострочена заборгованість за кредитом, 87514,00 грн - прострочена заборгованість за нарахованими процентами (а.с.36-38зв). Відповідно до Правил акції під умовною назвою «Обмеження нарахування відсотків при примусовому стягненні заборгованості» для споживачів фінансової послуги ТзОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», затверджених наказом ТзОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» № 96-П від 26.12.2023 року, з метою сприяння виконання клієнтами товариства своїх договірних зобов`язань, товариство може зменшити за рахунок часткового прощення (припинення) зобов`язань учасника акції за укладеним ним кредитним договором з товариством (а.с.39-40-зв.). Як зазначає позивач у позовній заяві, кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до відповідачки (позичальника) Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТзОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими процентами у сумі 48314,00 грн. Оцінка Суду. Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд виходить з такого. У статтях 3, 6, 203, 626, 627 ЦК України визначено загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору, та сформульовано загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину). Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частина перша статті 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За положенням статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Статтями 1054, 1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Матеріали справи свідчать про те, що оспорюваний договір укладений в електронній формі. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Враховуючи положення частини першої статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Також, відповідно до частини першої та другої статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. З врахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Нормою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Також, приписами статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», передбачено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до пункту 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Згідно статті 638 ЦК договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до статті 640 ЦК - договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно статті 642 ЦК - відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. З матеріалів справи вбачається, що 28.05.2023 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» і фізичною особою [PERSON] за допомогою Веб-сайту (https://creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено в електронній формі кредитний договір № 1213-2311. Відповідно до п. 11.12 договору невід`ємною частиною цього договору є додатки: правила відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), паспорт споживчого кредиту, таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором (Графік платежів за договором) відповідно до методики НБУ (а.с.15). Відповідно до розділу третього договору цей договір укладається сторонами у вигляді електронного договору у розумінні Закону України «Про електронну комерцію». Для укладення цього договору позичальник надає кредитодавцю інформацію щодо бажання отримати кредит, шляхом заповнення на веб-сайті кредитодавця усіх граф відповідної форми. За результатами розгляду наданої позичальником інформації, кредитодавець здійснює перевірку дійсності та достовірності особистих даних позичальника. Ідентифікація та верифікація позичальника здійснюється за допомогою технології «BankID» та/або шляхом надання позичальником документів/копій документів та проведення перевірок для проходження процедур ідентифікації та верифікації. У разі погодження із запропонованими кредитодавцем умовами договору, позичальник надає кредитодавцю відповідь про повне і безумовне прийняття пропозиції кредитодавця (акцепт) шляхом надсилання електронного повідомлення, підписаного шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем), який надсилається кредитодавцем позичальнику в СМС-повідомленні або надається шляхом здійснення дзвінка на номер телефону, який був наданий позичальником, що вважається підписанням договору відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Згідно з п. 4.2 договору кредит надається позичальнику шляхом безготівкового переказу грошової суми, вказаної в п. 4.1. цього договору, на банківський рахунок позичальника шляхом використання вказаних позичальником реквізитів електронного платіжного засобу. Кредитні кошти\~в розмірі\~9800,0\~грн були\~перераховані відповідачу 28.05.2023 на її платіжну картку за допомогою системи платежів LiqPay, що підтверджується довідкою ТзОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та відомостями АТ КБ «ПриватБанк» про перерахування коштів. На виконання зазначених вимог ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», позичальнику було надано одноразовий ідентифікатор А3910, для підписання кредитного договору № 1213-2311 від 28.05.2023, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів. Таким чином, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі. Нормою статті 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Доказів повернення відповідачем кредиту та сплати процентів за користування кредитними грошима у повному обсязі матеріали справи не містять. З врахуванням викладеного вище, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача суми непогашеного тіла кредиту в розмірі 9800,00 грн. Перевіривши вимогу позивача в частині стягнення процентів згідно кредитного договору суд встановив таке. Частиною 1 статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц зроблено висновок про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною 2 статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, постанові Верховного Суду від 18 січня 2023 року у справі № 686/13446/15. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу (частина 1 статті 1050 ЦК України). Згідно ст. 16 ЦК України однією із форм судового захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обов`язку в натурі. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч.3 ст.12, ч.1ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Отже, дослідивши надані докази у їх сукупності, перевіривши відповідність позовних вимог діючому законодавству України, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимоги про стягнення з відповідачки на користь позивача простроченої заборгованості за нарахованими процентами в сумі 39200,00 грн за кредитним договором № 1213-2311 від 28.05.2023 року, з урахуванням часткового списання кредитором заборгованості. Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору.. Розподіл судових витрат між сторонами. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, у відповідності до вимог ч.3 ст.133 ЦПК, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволення позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача (ч.1, 2 ст.141 ЦПК). Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн. сплачений при подачі позову до суду (а.с.1). На підставі викладеного та

Outcome: approved