Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду 22.08.2024 із указаним позовом, уточнивши який 23.09.2024, просила розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] , зареєстрований 27.08.2016 виконавчим комітетом Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис № 19, стягнувши з відповідача витрати зі сплати судового збору в розмірі 1211,20 грн. В обґрунтування позову зазначила, що подружні стосунки між сторонами припинено з червня 2024 року, сторони єдиного бюджету не мають, спільного господарства не ведуть, загальних питань сім`ї не вирішують, проживають окремо. Як на причину розпаду сім`ї вказано на відсутність порозуміння, різні погляди на вирішення сімейних проблем що призвело до втрати почуття любові. Від даного шлюбу сторони дітей не мають. Позивач зазначає, що збереження шлюбу недоцільне, оскільки сторони не мають наміру поновлювати шлюбні відносини. Спір з приводу поділу майна між сторонами відсутній. Ухвалою судді Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 29.08.2024 відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Правом на участь у судовому засіданні сторони не скористались. Представником позивача [PERSON] , подано заяву про розгляд справи за його та позивача відсутності, на задоволенні позовних вимоги наполягав. Відповідачем подано заяву про розгляд справи без його участі, проти розірвання шлюбу не заперечував. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, визнання відповідачем позову, що не суперечить закону та не порушує права і свободи інших осіб, суд вважає за можливе ухвалити рішення за відсутності сторін з урахуванням поданих ними заяв. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо, відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази в справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову, виходячи з наступного. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище « [PERSON] »), 27.08.2016\~укладено шлюб,\~який зареєстровано\~виконавчим комітетом\~Лозуватської сільської\~ради Криворізького\~району Дніпропетровської\~області,\~актовий запис\~№ 19 (а.с.5). Судовим розглядом встановлено, що шлюбні стосунки між сторонами припинено з червня 2024 року через відсутність порозуміння, різні погляди на вирішення сімейних проблем, що призвело до втрати почуття любові. Сторони спільного господарства не ведуть, єдиного бюджету не мають, проживають окремо. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Частина перша статті 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а й під час перебування в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що зазначено в ст. 16 Конвенції «Про дискримінацію жінок» в ч. 1 п.п. «с», «однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання». Приймаючи до уваги те, що сторони шлюбні відносини не підтримують, збереження їх сім`ї на майбутнє неможливо, позивач наполягає на розірванні шлюбу, вказуючи, що збереження шлюбу суперечить її інтересам, відповідач позовні вимоги визнав, тому суд вважає за необхідне шлюб, зареєстрований 27.08.2016 виконавчим комітетом Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис № 19, - розірвати. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач не бажає змінювати своє прізвище на дошлюбне, після розірвання шлюбу залишити [PERSON] прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у рішенні у порядку встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору сплаченого при поданні позову. Аналогічні положення містить ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір». Крім того, згідно з вимогами ч. 1 ст. 141 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки до початку розгляду справи по суті відповідач визнав позов, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого нею при поданні позову, що складає 605,60 грн. Беручи до уваги задоволення позовних вимог, повернення позивачу з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача решту судових витрат, що складає 605,60 грн.

Outcome: approved