Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-13 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача 18.07.2024 до Звенигородського районного суду надійшла дана позовна заява в якій позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача аліменти для утримання повнолітньої дитини, що навчається [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини всіх доходів, щомісячно, на період продовження навчання, а саме до 04.07.2027 року, а також понесені позивачем витрати за надання правової допомоги. В обґрунтування позову позивач зазначає, що позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу сторони мають сина: [PERSON] , [INFO] . З відповідача стягувалися аліменти на утримання сина до 18 річного віку. На даний час позивач перебуває на обліку в Звенигородському відділі обслуговування громадян ГУПФУ в Черкаській області і отримує пенсію по інвалідності, розмір якої складає 2980.00 грн. Син продовжує навчання, в зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги. Відповідач є працездатним, не являється інвалідом, має постійну роботу та стабільний заробіток, а тому фінансово спроможний надавати матеріальну допомогу у зв`язку з продовженням навчання сина. Відповідач був належно повідомлений про розгляд справи, що підтверджується поштовими повідомленнями, які містяться в матеріалах справи, з яких вбачається, що член сім`ї відповідача (мати) отримувала ухвалу про відкриття провадження, копію позовної заяви та судові повістки, а також відповідач був повідомлений про розгляд справи шляхом оголошення на веб-сайті Звенигородського районного суду, що відповідно до вимог ч. 11 ст. 128ЦПК України - з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, однак, відзив до суду на позов не надав, про причини неподання суду відзиву не повідомив, зустрічного позову не пред`являв, а тому враховуючи ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 18.07.2024 позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків. Ухвалою судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 06.08.2024 було відкрито провадження. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Згідно з ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вважає, що позов підлягає до задоволення. У суді встановлено, що [PERSON] та [PERSON] , розірвали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, виданим 15.04.2008 року серії [NUMBER] . Після розірвання шлюбу прізвище позивача змінено з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Сторони згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 01.08.2006 року, виданого Стецівською сільською радою Звенигородського району Черкаської області, мають сина [PERSON] , [INFO] , про що в Книзі реєстрації народжень 01.08.2006 року зроблено відповідний актовий запис за № 7. Батьками дитини записані: [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області від 12.04.2016 року [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] . Рішення набрало законної сили 10.05.2016 року (а.с.18-19). Вироком Звенигородського районного суду Черкаської області від 04.07.2017 року [PERSON] визнано винним у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 164 ККУ (а.с.20). Рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області від 02.01.2018 року збільшено розмір аліментів, визначених рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області від 28.02.2008 року, та стягнуто із [PERSON] , [INFO] , аліменти на користь [PERSON] , [INFO] на утримання сина: [PERSON] , [INFO] , з 1/4 частини з усіх видів доходів, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на 1/4 частини з усіх видів доходу відповідача, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Рішення набрало законної сили 19.02.2018 року (а.с.21-22). Згідно довідки №46/01-10226 від 09.07.2024 виданої ректором Національної академії внутрішніх справ України [PERSON] є студентом І курсу денного відділення (бакалавр) за спеціальністю «Право». Термін навчання становить з 01.09.2023 року по 04.07.2027 року (а.с.23). Відповідно до довідки №34 від 20.05.2024 року виданої директором СТОВ «Іскрене» [PERSON] займає посаду водія автотранспортних засобів та за період з 11.05.2023 по 30.04.2024 має дохід в сумі 306965,22 грн. (а.с.30). Мотиви, з яких виходить суд, застосування норм права, оцінка аргументів сторін. Статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність убатьків можливості надавати таку допомогу. Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених устатті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. За положеннями ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8\~ст. 7 СК України\~при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Відповідно до ст. 8\~Закону України "Про охорону дитинства"\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Конституцією України\~визначено основні права й обов`язки держави та громадян щодо забезпечення захисту дітей. Зокрема, згідно з ч. 2 ст. 51 Основного Закону - батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до положень Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 р. (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року) дитина, враховуючи її фізичну й розумову незрілість, потребує спеціальної охорони та турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Відповідно до положень ч. 8\~ст. 7 Сімейного кодексу України\~регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. У ч. 1 ст.12 Закону України "Про охорону дитинства"\~закріплено, що сім`я є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. У п. 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз`яснив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Отже, на підставі зазначеної норми, відповідач зобов`язаний утримувати сина. При дослідженні обставин справи судом враховується той факт, що відповідач відзиву або будь яких заперечень до суду не надав, є чоловіком працездатного віку, працює, отримує стабільний дохід. Крім цього не надав доказів про свій стан здоров`я, зокрема який впливає на працездатність, наявності чи відсутності на праві власності, володінні та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, а також не надав будь - яких інших доказів, які б давали підстави вважати, про неможливість надання ним допомоги на утримання дитини яка навчається. Зазначені обставини не можуть свідчити про наявність об`єктивних обставин, які унеможливлюють надання батьком матеріальної допомоги дитині щомісячно. Згідно з п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України\~суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до вимог ч. 6\~ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено судове рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Відтак, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі\~1211,20\~грн. Разом з тим, позивач в прохальній частині позовної заяви просить стягнути з відповідача на її користь витрати за надання правової допомоги. До позовної заяви додано договір про представництво в цивільному процесі від 11.04.2024 року, укладений між адвокатом Павленком С.І. та [PERSON] , додаткову угоду від 11.04.2024 року, Розрахунок суми судових витрат та квитанцію до платіжної інструкції №69160272 від 11.04.2024 року, з якої вбачається, що позивач [PERSON] здійснила оплату правничої допомоги в сумі 7000.00 грн. Відтак з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати за надання правової допомоги в сумі 7000.00 грн. На підставі викладеного та ст. 198-199 СК України,

Outcome: approved