overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 16.11.2013 року. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Як зазначає позивач, спільне життя з відповідачем не склалось через різницю характерів, відсутність взаєморозуміння та довіри. З серпня 2024 року вони проживають окремо, не ведуть спільного господарства, не підтримують сімейно-шлюбні відносини. Подальше збереження шлюбу позивач вважає неможливим, а тому просить задовольнити її вимоги. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, позивач звернулася до суду з заявою про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, при цьому відповідач звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з"явились,відповідно до ст. 247 ч 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних матеріалів. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд в судовому засіданні встановив, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 16.11.2013 року в відділі державної реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №1022. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На даний час подружжя проживає окремо, шлюбні відносини не підтримує, спільне господарство не веде, наміру поновлювати шлюбні відносини позивач немає. Відповідач в заяві визнав позов. Суд вважає, що вищевикладене дає підстави для висновку про неможливість подальшого спільного проживання подружжя і збереження шлюбу, оскільки збереження їхньої сім`ї суперечило б інтересам позивача та неповнолітньої дитини. Враховуючи, що відповідач позов визнав і таке визнання не суперечить вимогам закону, не порушує прав та інтересів інших осіб, тому на підставі ч. 4 ст. 206 ЦПК України позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст.110 - 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 13.02.2010 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Як зазначає позивач, спільне життя з відповідачем не склалось через різницю характерів, відсутність взаєморозуміння та довіри. З січня 2023 року вони проживають окремо, не ведуть спільного господарства, не підтримують сімейно-шлюбні відносини. Подальше збереження шлюбу позивач вважає неможливим, а тому просить задовольнити її вимоги. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, представник позивача [PERSON] звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, при цьому відповідач звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з"явились,відповідно до ст. 247 ч 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних матеріалів. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд в судовому засіданні встановив, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 13.02.2010 року в Верхівнянській сільській раді Ружинського району Житомирської області, актовий запис №2. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З січня 2023 року подружжя проживає окремо, шлюбні відносини не підтримує, спільне господарство не веде, наміру поновлювати шлюбні відносини позивач немає. Відповідач в заяві визнав позов. Суд вважає, що вищевикладене дає підстави для висновку про неможливість подальшого спільного проживання подружжя і збереження шлюбу, оскільки збереження їхньої сім`ї суперечило б інтересам позивача та неповнолітньої дитини. Враховуючи, що відповідач позов визнав і таке визнання не суперечить вимогам закону, не порушує прав та інтересів інших осіб, тому на підставі ч. 4 ст. 206 ЦПК України позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст.110 - 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 11.11.2007 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Як зазначає позивач, спільне життя з відповідачем не склалось через різницю характерів, відсутність взаєморозуміння та довіри. З червня 2020 року проживають окремо, не ведуть спільного господарства, не підтримують сімейно-шлюбні відносини. Подальше збереження шлюбу позивач вважає неможливим, а тому просить задовольнити його вимоги. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, звернувся до суду з заявою, в якій позовні вимоги підтримує та просить розглядати справу у його відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, при цьому звернулася до суду з заявою, в якій визнала позов та просила розглядати справу в її відсутність. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з"явились,відповідно до ст. 247 ч 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних матеріалів. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд в судовому засіданні встановив, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 11.11.2007 року в виконкомі Лемешівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, актовий запис №2. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З червня 2020 року подружжя проживає окремо, шлюбні відносини не підтримує, спільне господарство не веде, наміру поновлювати шлюбні відносини позивач немає. Відповідач в своїй заяві визнала позов. Суд вважає, що вищевикладене дає підстави для висновку про неможливість подальшого спільного проживання подружжя і збереження шлюбу, оскільки збереження їхньої сім`ї суперечило б інтересам позивача та неповнолітніх дітей. Враховуючи, що відповідач позов визнав і таке визнання не суперечить вимогам закону, не порушує прав та інтересів інших осіб, тому на підставі ч. 4 ст. 206 ЦПК України позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст.110 - 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 17.09.2010 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Як зазначає позивач, спільне життя з відповідачем не склалось через різницю характерів, відсутність взаєморозуміння та довіри. Вже більше року вони проживають окремо, не ведуть спільного господарства, не підтримують сімейно-шлюбні відносини. Подальше збереження шлюбу позивач вважає неможливим, а тому просить задовольнити її вимоги. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, представник позивача [PERSON] звернулася до суду з заявою про розгляд справи без її участі та участі позивача, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, при цьому відповідач звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з"явились,відповідно до ст. 247 ч 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних матеріалів. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд в судовому засіданні встановив, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 17.09.2010 року в відділі реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №1112. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Вже більше року подружжя проживає окремо, шлюбні відносини не підтримує, спільне господарство не веде, наміру поновлювати шлюбні відносини позивач немає. Відповідач в заяві визнав позов. Суд вважає, що вищевикладене дає підстави для висновку про неможливість подальшого спільного проживання подружжя і збереження шлюбу, оскільки збереження їхньої сім`ї суперечило б інтересам позивача та неповнолітньої дитини. Враховуючи, що відповідач позов визнав і таке визнання не суперечить вимогам закону, не порушує прав та інтересів інших осіб, тому на підставі ч. 4 ст. 206 ЦПК України позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст.110 - 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 04.04.2015 року. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Як зазначає позивач, спільне життя з відповідачем не склалось через різницю характерів, відсутність взаєморозуміння та довіри. З липня 2024 року проживають окремо, не ведуть спільного господарства, не підтримують сімейно-шлюбні відносини. Подальше збереження шлюбу позивач вважає неможливим, а тому просить задовольнити її вимоги. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явилися, при цьому представник звернулася до суду з заявою про розгляд справи в відсутність позивача та представника, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, при цьому звернувся до суду з відзивом, в якому визнав позов та просив розглядати справу у його відсутність. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з"явились,відповідно до ст. 247 ч 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних матеріалів. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд в судовому засіданні встановив, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 04.04.2015 року в відділі державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №369. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З липня 2024 року сторони проживають окремо, шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, наміру поновлювати шлюбні відносини позивач немає. Відповідач в своїй заяві визнав позов. Суд вважає, що вищевикладене дає підстави для висновку про неможливість подальшого спільного проживання подружжя і збереження шлюбу, оскільки збереження їхньої сім`ї суперечило б інтересам позивача та неповнолітніх дітей. Враховуючи, що відповідач позов визнав і таке визнання не суперечить вимогам закону, не порушує прав та інтересів інших осіб, тому на підставі ч. 4 ст. 206 ЦПК України позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст.110 - 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-17 00:00:00

У серпні 2024 року позивач звернувсь до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем сімейне життя не склалось, оскільки вони втратили почуття любові та поваги один до одного, у них різні погляди на життя. Від шлюбу спільних неповнолітніх дітей не мають. Спільне господарство не ведуть, подружні стосунки не підтримують. Зазначила, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу не можливі і суперечитимуть її інтересам. До судового засідання позивач надала заяву з проханням розглядати справу без участі позивача, оскільки позовні вимоги підтримує та просить суд постановити рішення, яким шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. На підставі ст. 280ЦПК України, суд може провести розгляд справи на підставі наявних у ній доказів за відсутності відповідача, який повідомлений про час і місце розгляду справи і від якого не надійшло відомостей про причини неявки. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про одруження, сторони зареєстрували 31 липня 2002 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №925. Від шлюбу спільних неповнолітніх дітей не мають. Також встановлено, що сторони припинили подружні стосунки, спільне господарство не ведуть та не спілкуються. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.51 Конституції України та ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Враховуючи всі докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в зв`язку з тим, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-17 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про визнання свого сина [PERSON] , [INFO] , недієздатним, та встановлення опіки, посилаючись на те, що він у зв`язку зі стійким психічним розладом не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Заявник у судовому засіданні заяву підтримав та просив її задовольнити. Представник заінтересованої особи Органу опіки та піклування Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації у судовому засіданні заявлені вимоги підтримала. Представник [PERSON] у судовому засіданні заявлені вимоги підтримав. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до вимог ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до Висновку судово-психіатричного експерта Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» № 1076 від 26 серпня 2024 року, [PERSON] страждає на стійкий хронічний психічний розлад у вигляді - Тяжкої розумової відсталості (F 72 за МКХ-10), за своїм психічним станом не здатний розуміти значення своїх дій та керувати ними. Згідно ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Згідно подання органу опіки та піклування, над [PERSON] опікуном необхідно призначити його батька [PERSON] . Таким чином, зібрані у справі докази вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] недієздатним та встановлення над ним опіки. На підставі ст. 39, 60 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-17 00:00:00

У серпні 2024 року позивач звернувсь до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем сімейне життя не склалось, оскільки вони втратили почуття любові та поваги один до одного, у них різні погляди на життя. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Спільне господарство не ведуть, подружні стосунки не підтримують. Зазначила, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу не можливі і суперечитимуть його інтересам. До судового засідання позивач надав заяву з проханням розглядати справу без участі позивача, оскільки позовні вимоги підтримує та просить суд постановити рішення, яким шлюб розірвати. Відповідач в судовому засіданні проти наданого позову заперечив, посилаючись на те, що збереження сім`ї можливо. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про одруження, сторони зареєстрували 06 листопада 1993 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Лишнянської сільської ради Макарівського району Київської області, актовий запис № 9. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Також встановлено, що сторони припинили подружні стосунки з вересня 2023 року, спільне господарство не ведуть та не спілкуються. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.51 Конституції України та ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Враховуючи всі докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в зв`язку з тим, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-17 00:00:00

У вересні 2024 року позивач звернувсь до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем сімейне життя не склалось, оскільки вони втратили почуття любові та поваги один до одного, у них різні погляди на життя. Від спільних неповнолітніх дітей не мають. Спільне господарство не ведуть, подружні стосунки не підтримують. Зазначив, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу не можливі і суперечитимуть його інтересам. До судового засідання позивач надав заяву з проханням розглядати справу без його участі, оскільки позовні вимоги підтримує та просить суд постановити рішення, яким шлюб розірвати. Відповідач до судового засідання надала клопотання про розгляд справи без її участі, оскільки позовні вимоги визнає. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про одруження, сторони зареєстрували 08 грудня 2018 року у Солом`янському районному у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис №2892. Від спільних неповнолітніх дітей не мають. Також встановлено, що сторони припинили подружні стосунки, спільне господарство не ведуть та не спілкуються. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.51 Конституції України та ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Враховуючи всі докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в зв`язку з тим, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-17 00:00:00

Відповідно до ч. 6 статті 259 ЦПК України, зважаючи на складність справи та необхідність витрат значного часу для складання повного рішення суду, суд вважає за необхідне оголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-17 00:00:00

Відповідно до ч. 6 статті 259 ЦПК України, зважаючи на складність справи та необхідність витрат значного часу для складання повного рішення суду, суд вважає за необхідне оголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-17 00:00:00

Враховуючи, що складання повного тексту рішення вимагає значного часу, вважаю необхідним на підставічастини шостої статті 259 ЦПК України обмежитись складанням і оголошенням його вступної та резолютивної частин. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-17 00:00:00

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 26.08.2024 року позов ТОВ «Волиньелектрозбут» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію, задоволено. Стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь ТОВ «Волиньелектрозбут» заборгованість за спожиту електричну енергію в розмірі 8945 грн. 52 коп. Стягнуто з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь ТОВ «Волиньелектрозбут» судовий збір у розмірі 2684 грн. в рівних частинах з кожного. ТОВ «Волиньелектрозбут» звернулась до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просить ухвалити додаткове рішення, яким вирішити питання щодо стягнення з відповідачів судового збору за подання ТОВ «Волиньелектрозбут» апеляційної скарги на ухвалу суду від 31.01.2024 року про відмову у відкритті провадження у справі у розмірі 3028 грн., сплаченого згідно платіжної інструкції від 19.02.2024 року. Сторони в судове засідання не з`явились, згідно письмової заяви представника ТОВ «Волиньелектрозбут» просить розгляд заяви здійснювати без її участі. Відповідно до ст.270 ЦПК України присутність сторін не є обов`язковою. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Вивчивши матеріали справи, суд вважає, заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Судом встановлено\~при розгляді\~справи та\~ухвалені рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 26.08.2024 року не було вирішено питання про стягнення судового збору сплаченого за подання позивачем апеляційної скарги на ухвалу суду про відмову у відкриття провадження по справі в розмірі 3028 грн., який також входить до складу судових витрат. Відповідно до п.3 ч.1\~ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч.1, 2\~ст.133 ЦПК України,\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Частиною 1\~ст.141 ЦПК України\~передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Враховуючи, що позовні вимоги були задоволені повністю, позивачем при подані апеляційної скарги, сплачено судовий збір у розмірі 3028 грн., згідно платіжної інструкції від 19.02.2024 року, з врахуванням пропорційності стягнення судового збору задоволеним вимогам, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню 3028 грн. судового збору.

Outcome: approved