Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-21 00:00:00

16 жовтня 2024 року заявниця звернулася до суду із заявою про видачу строком на 6 місяців обмежувального припису, яким визначити заходи тимчасового обмеження прав [PERSON] , а саме: заборонити [PERSON] перебувати в місці постійного перебування постраждалих осіб [PERSON] та її неповнолітньої доньки [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; заборонити [PERSON] наближатись на відстань ближче 200 метрів до місця проживання, перебування, навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалих осіб [PERSON] та її неповнолітньої доньки [PERSON] ; заборонити [PERSON] особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалих осіб [PERSON] та її неповнолітню доньку [PERSON] , якщо вони за власним бажанням перебувають у місці, невідомому кривднику, переслідувати їх та в будь-який спосіб спілкуватися з ними; заборонити [PERSON] вести листування, телефонні переговори із постраждалими особами [PERSON] та її неповнолітньою донькою [PERSON] або контактувати з ними через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. \~ \~ \~ \~В обґрунтуванні заяви посилається на те, що [PERSON] тривалий час проживає зі своєю родиною чоловіком [PERSON] та неповнолітньою донькою [PERSON] у квартирі [ADDRESS] . Право власності на квартиру належить чоловіку заявниці [PERSON] та його рідному брату [PERSON] в рівних частках, але всі особові рахунки у вказаній квартирі оформлені на чоловіка заявниці та саме чоловік заявниці та [PERSON] регулярно оплачують всі послуги та несуть витрати на покращення стану квартири, виконуючи поточний ремонт. Три роки тому, після розлучення із дружиною, з сім`єю Грудістових почав проживати брат чоловіка, [PERSON] , оскільки він є співвласником даного житла. У вказаній квартирі [PERSON] не зареєстрований, однак фактично проживає в окремій кімнаті та використовує всі місця загального користування. Із початку проживання у даній квартирі [PERSON] часто приходить додому у стані алкогольного сп`яніння, через що ображає заявницю та її неповнолітню доньку, розпочинає конфлікти, в ході яких погрожує заявниці фізичною розправою та деколи застосовує фізичну силу. 07 квітня 2024 року [PERSON] почав чіплятись до доньки, висловлюючись нецензурною лайкою, хватати її за руки та виганяти її з квартири. В подальшому [PERSON] почав наносити удари заявниці та штовхати її. За результатами виклику поліції [PERSON] винесено терміновий заборонний припис строком на три дні, яким заборонено в будь який спосіб контактувати з постраждалою особою, а саме заявницею та її донькою. В подальшому Світловодським міськрайонним судом [PERSON] визнано винним у вчинені вказаного правопорушення. Заявниця вказує, що [PERSON] не припинив своїх дій і знову продовжував вчиняти психологічне насильство відносно заявниці. Так до теперішнього часу [PERSON] продовжує звертатися до заявниці нецензурною лайкою, принижуючи її та кричати на неї. Донька взагалі боїться залишатись в квартирі без батьків. 09 вересня 2024 року за результатами виїзду поліцейськими винесено терміновий заборонний припис на три доби із забороною контактувати із заявницею. Однак [PERSON] винесеної заборони не дотримався та продовжив свої неправомірні дії. Окрім того, 05 жовтня 2024 року [PERSON] знову перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння безпідставно ображав непристойною лайкою та погрожував фізичною розправою заявниці в присутності її доньки. В подальшому працівниками поліції винесено терміновий заборонний припис строком на три доби із забороною контактувати з заявницею у будь-який спосіб. За таких обставин через реальні побоювання та з метою недопущення вчинення [PERSON] протиправних дій, заявниця вимушена звернутись до суду про видачу обмежувального припису, щоб захистити від неправомірних дій [PERSON] себе та неповнолітню доньку. Ухвалою від 17 жовтня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи. Ухвалою від 21 жовтня 2024 року витребувано з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно відомості щодо права власності на квартиру [ADDRESS] , шляхом доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Заявниця в судове засідання не з`явилася. 21 жовтня 2024 року подала до суду заяву про розгляд справи без її участі та участі неповнолітньої доньки [PERSON] . Представник заявниці, адвокат Язан Л.С. в судовому засіданні заяву підтримала у повному обсязі. Пояснила, що з 2008 року заявниця разом з своїм чоловіком [PERSON] та донькою [PERSON] проживають за адресою: [ADDRESS] . Вказана квартира належить на праві власності в рівних частках [PERSON] та [PERSON] . Наголосила, що [PERSON] систематично вчиняв та вчиняє стосовно заявниці в присутності її неповнолітньої доньки фізичне та психологічне насильство. Задоволення цієї заяви надасть можливість заявниці спокійно жити сім`єю та виховувати доньку. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви про видачу обмежувального припису у повному обсязі, у зв`язку з її необґрунтованістю. Стверджував, що [PERSON] постійно провокує його на сварку. Щоб уникати цих сварок і конфліктів, він намагається користуватися місцями загального користування у час їх відсутності вдома. Пояснив, що він є співвласником вказаної квартири разом з чоловіком заявниці в рівних частинах. Вважає, що своїми діями заявниця маніпулює та намагається в будь-який спосіб позбавити його права проживати у квартирі, яка їм з братом дісталася після смерті батьків. Відповідно до ч. 1\~ст. 350-5 ЦПК України\~справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. У разі якщо участь заявника становить загрозу подальшої дискримінації чи насильства для нього, справа може розглядатися без його участі. Заслухавши представника заявника, заінтересовану особу, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд дійшов висновку, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Заявник зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорта. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , батьками останньої являються [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] , [INFO] з 11 липня 2016 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . З акту про фактичне проживання від 21 жовтня 2024 року складеного в присутності мешканців будинку [ADDRESS] України [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] встановлено, що [PERSON] з 2008 року проживає разом зі своїм чоловіком [PERSON] та донькою [PERSON] у квартирі [ADDRESS] . Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності є власниками квартири [ADDRESS] . 07 квітня 2024 року відносно [PERSON] винесено терміновий заборонний припис у вигляді заборони в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою: [PERSON] та [PERSON] , строком дії до 10 квітня 2024 року. Постановою Світловодського міськрайонного суду від 25 квітня 2024 року [PERSON] визнано винним у вчиненні домашнього насильства відносно дружини брата [PERSON] . 09 вересня 2024 року відносно [PERSON] винесено терміновий заборонний припис у вигляді заборони в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою: [PERSON] та [PERSON] , строком дії до 11 вересня 2024 року. 09 жовтня 2024 року відносно [PERSON] винесено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 266481 за вчинення [PERSON] психологічного домашнього насильства та за порушення термінового заборонного припису. Довідкою лікаря від 08.04.2024 року підтверджується факт звернення [PERSON] за медичною допомогою до лікаря [PERSON] , після нападу брата чоловіка у нетверезому стані 07.04.2024 року. Наданий до суду фотознімок із зображенням руки невідомої особи, суд вважає неналежними доказом, оскільки він не містить інформації ким та коли зроблено фото, хто на ньому зображений. Крім того, в судовому засіданні представник заявниці підтвердив факт, що заявниця ніколи не зверталася до правоохоронних органів із заявами про нанесення їй тілесних ушкоджень [PERSON] . Висновки психологів [PERSON] та [PERSON] суд вважає неналежними доказами, оскільки суду не надано доказів на джерело походження даних доказів, підстави складення вказаних висновків психологом. Будь-яких клопотань про допит вказаних психологів, як свідків, до суду не заявлялися. Переглянутим в судовому засіданні відеозаписом від 09.09.2024 року вбачається, що працівники поліції приїхали за місцем проживання заявника та заінтересованої особи. Будь-які протиправні дії відносно заявниці та її неповнолітньої дитини зі сторони [PERSON] , не зафіксовано. Протиправні дії були вчиненні по відношенню до працівника поліції, проте наразі вони не є предметом розгляду саме даної справи. Розділом\~IV\~глави\~13 ЦПК України\~визначено порядок розгляду судом справ про видачу і продовження обмежувального припису. Відповідно до\~ст. 350-2 ЦПК України\~заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених\~Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству". Згідно п. п. 3, 6, 7, 8 ч. 1\~ст. 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству"\~домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Враховуючи положення\~Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у\~КУпАП\~та\~КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Частиною 2\~ст. 3 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству"\~визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти). Частинами 2, 3, 4\~ст. 26 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству"\~визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Згідно\~ст. 350-6 ЦПК України\~розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених\~Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству"\~на строк від одного до шести місяців. Положеннями\~ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої\~Законом № 475/97-ВР від 17.07.97, встановлено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Відповідно до\~ст.47 Конституції України\~кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. \~ \~ \~ \~Згідно ч. 4\~ст. 9 ЖК України\~ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. \~ \~ \~ \~Згідно з вимогами\~ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. \~ \~ \~ \~Статтею 318 ЦК України, визначено, що суб`єктами права власності є український народ та інші учасники цивільних відносин, визначені\~статтею 2 цього Кодексу. \~ \~ \~ \~Усі суб`єкти права власності є рівними перед законом. \~ \~ \~ \~Згідно з вимогами\~ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. \~ \~ \~ \~Відповідно до вимог\~ст.320 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. З матеріалів справи вбачається, що заінтересована особа притягувалась до адміністративної відповідальності постановою Світловодського міськрайонного суду від 25 квітня 2024 року. Судом встановлено, що заявницею не надано до суду належних доказів на підтвердження ризиків які можуть настати у майбутньому у зв`язку із невчиненням щодо останнього обмежувального припису. Долучений протокол про адміністративне правопорушення від 09 вересня 2024 року не є належним доказом вчинення заінтересованою особою правопорушення, оскільки доказом вчинення правопорушення є постанова про накладення адміністративного стягнення, яка набрала законної сили. \~ \~ \~ \~Отже, сам факт притягнення заінтересованої особи до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства не є безумовною підставою для застосування судом до останнього спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, які визначені\~Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Проаналізувавши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вимоги заявниці підлягають частковому задоволенню лише по 3 та 4 пункту вимоги. Щодо 1 та 2 пунктів вимог, які стосуються заборони перебувати в місці постійного перебування постраждалих осіб [PERSON] , [PERSON] за адресою: [ADDRESS] та заборони наближатися [PERSON] на відстань 200 метрів до місця проживання, перебування, навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалих осіб, то вони не підлягають задоволенню виходячи з того, що за характером вчиненого адміністративного правопорушення, відсутності тяжких наслідків його вчинення та враховуючи, що [PERSON] є співвласником частини квартири, де мешкають заявниці, відсутність у останнього іншого житла та роботи, то застосування такого роду обмежень буде порушенням його права користування своїм майном та залишення фактично особи на межі виживання в осінньо-зимовий період. Відповідно до ч. 3\~ст. 350-5 ЦПК України\~судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить за рахунок держави. Згідно із ч. 4\~ст. 350-6 ЦПК України\~рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання. На підставі викладеного, Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" та

Outcome: partial